Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Колодійчука В.М., суддів:
Висоцької В.С., Писаної Т.О.,Кафідової
О.В., Фаловської І.М.,розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу
за позовом ОСОБА_6 до товариства з
обмеженою відповідальністю «Ренус
Ревайвел», третя особа - ОСОБА_7, про
поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_6
на рішення Солом'янського районного
суду м. Києва від 10 липня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 11
лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з указаним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що його звільнення з роботи
було незаконним, оскільки наказ про
звільнення було видано без
повідомлення позивача про поновлення
на роботі, а тому причини невиходу на
роботу є поважними, відповідач не
дотримався порядку вивільнення
працівника. На підставі вказаного,
позивач просив визнати незаконним
наказ про його звільнення з роботи,
поновити його на роботі на посаді
менеджера з транспорту
транспортно-експедиційного відділу
ТОВ «РенусРевайвел» з 30 вересня
2009 року і стягнути з відповідача на
його користь середній заробіток за час
вимушеного прогулу.

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 10 липня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 11 лютого
2014 року, в задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
просить вказані судові рішення
скасувати і передати справу на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, обговоривши доводи касаційної
скарги та перевіривши матеріали
справи, дійшла висновку, що скарга
підлягає відхиленню на таких
підставах.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судами встановлено, що рішенням
Солом'янського районного суду
м. Києва від 22 вересня 2008 року ОСОБА_6
було поновлено на роботі на посаді
менеджера з транспорту ТОВ
«РенусРевайвел» з 19 серпня 2005 року.

Наказом Генерального директора ТОВ
«РенусРевайвел» № РЕ-0928/2 від 28
вересня 2009 року позивача було
поновлено на посаді менеджера з
транспорту транспортно-експедиційного
відділу з 28 вересня 2009 року з оплатою
згідно з штатним розкладом. Цей наказ
позивач не оспорював. Наказом
Генерального директора ТОВ
«РенусРевайвел» № РЕ-0930/1 від
30 вересня 2009 року ОСОБА_6 звільнено за
прогул без поважних причин. Підставою
для звільнення була службова записка
начальника транспортно-експедиційного
відділу та акт від 29 вересня 2009 року про
відсутність позивача на роботі з 29
вересня 2009 року.

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 06 лютого 2012 року, яке
набрало законної сили, відмовлено у
задоволенні позову ОСОБА_6 до ТОВ
«РенусРевайвел» про стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу у зв'язку з невиконанням
рішення суду про поновлення на роботі
та відшкодування моральної шкоди.
Рішенням суду встановлено, що на
підставі заяви позивача 19 лютого 2009
року старшим державним виконавцем ВДВС
Обухівського РУЮ в Київській області
була винесена постанова про відкриття
виконавчого провадження з виконання
рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 22 вересня 2008 року. Рішення
суду відповідачем виконано негайно, в
день отримання вимоги державного
виконавця.

З акта державного виконавця від 29
вересня 2009 року вбачається, що рішення
суду було виконано відповідачем, а
позивач відмовився з'явитися на робоче
місце після повідомлення державним
виконавцем про виконання рішення суду.

Постановою старшого державного
виконавця від 30 вересня 2009 року
виконавче провадження по виконанню
рішення суду про поновлення позивача
на роботі було закінчено.

Одночасно з виконанням рішення про
поновлення на роботі однією вимогою
попередженням ВДВС Обухівського РУЮ в
Київській області виконувалося і
рішення суду в частині стягнення з
відповідача на користь позивача
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та моральної шкоди.

Платіжним дорученням від 29 вересня 2009
року на картковий рахунок позивача в
ПАТ КБ «Приватбанк» було перераховано
136 275,84 грн на виконання рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 22 вересня 2008 року.

Також судом встановлено, що позивач у
судовому порядку оскаржував постанову
державного виконавця ВДВС
Обухівського РУЮ в Київській області
від 30 вересня 2009 року про закриття
виконавчого провадження по виконанню
рішення суду від 22 вересня 2008 року.

Ухвалою Солом'янського районного суду
м. Києва від 12 грудня 2011 року в
справі за скаргою ОСОБА_6 на постанову
старшого державного виконавця ВДВС
Обухівського РУЮ в Київській області
встановлено, що рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 22 вересня 2008
року було виконано відповідачем не у
повному обсязі, зважаючи на те, що
вказаним рішенням суду ОСОБА_6 був
поновлений на роботі з 19 вересня 2005
року, а відповідно до наказу
відповідача він поновлений на роботі з
28 вересня 2009 року, у зв'язку з чим
постанову державного виконавця про
закінчення виконавчого провадження
скасовано.

На підставі вказаного, суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
й апеляційний суд, вірно виходив із
того, що позивач був поновлений на
роботі; згідно з актом державного
виконавця він був повідомлений про
виконання рішення суду і відмовився
з'явитися на робоче місце, що
встановлено рішенням суду, а тому в
силу ст. 61 ЦПК України доказуванню не
підлягає; позивач був відсутній на
роботі протягом усього робочого дня 29
вересня 2009 року без поважних, а тому суд
дійшов обґрунтованого висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову, оскільки звільнення позивача
відбулось з дотриманням вимог
трудового законодавства.

Встановивши такі обставини суди першої
та апеляційної інстанцій, обґрунтовано
виходили із недоведеності позову, крім
того, навіть поновлення позивача на
роботі з 28 вересня 2009 року, а не з 19
серпня 2005 року, як ухвалено рішенням
суду, не перешкоджало позивачу, при
наявності зацікавленості, приступити
до виконання своїх посадових
обов'язків, що ним зроблено не було.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що ухвалюючи оскаржувані
судові рішення, суди правильно
визначилися з характером спірних
правовідносин та нормами
матеріального права, які підлягають
застосуванню, у результаті чого
ухвалили законні і обґрунтовані судові
рішення, які відповідають вимогам
матеріального та процесуального права,
а тому підстав для їх скасування немає.

При розгляді справи судами дотримані
вимоги цивільного процесуального
закону, всебічно, повно й об'єктивно
з'ясовані обставини справи та надана їм
належна оцінка.

Керуючись статтями 337, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 10 липня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 11 лютого
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.М. КолодійчукСудді:
В.С. Висоцька О.В. Кафідова Т.О.
Писана І.М. Фаловська