У х в а л а

26 травня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д. суддів:
Закропивного О.В., Лесько А.О.,
Червинської М.Є., Черненко В.А.
розглянувши заяву дочірнього
підприємства «Ілліч-Агро Донбас»
публічного акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 10 липня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до
дочірнього підприємства «Ілліч-Агро
Донбас» публічного акціонерного
товариства «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»
про визнання договору оренди землі
недійсним,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом, в якому просив
визнати договір оренди землі
недійсним.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 18
вересня 2008 року йому було видано
державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 5,81 га, яка була
передана в оренду дочірньому
підприємству «Ілліч-Агро Донбас»
публічного акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» (далі - ДП
«Ілліч-Агро Донбас» ПАТ
«Маріупольський МК ім. Ілліча»).
Зазначав, що у 2011 році він дізнався про
те, що договір оренди, який було
підписано сторонами 20 травня 2008 року,
зареєстровано 13 січня 2012 року і він не
містить всіх істотних умов, які
передбачені ч.1 ст. 15 Закону України
«Про оренду землі», а саме, умови про
передачу у заставу і внесення в
статутний фонд права оренди земельної
ділянки, що може бути використано
відповідачем у власних потребах та є
порушенням норм закону при вчиненні
правочину.

Рішенням Новоазовського районного
суду Донецької області від 23 квітня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Донецької області
від 3 червня 2013 року, позов задоволено.

Визнано недійним договір оренди землі,
укладений 13 січня 2012 року між ОСОБА_3 та
ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ
«Маріупольський МК ім. Ілліча».

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 10 липня 2013 року
відмовлено ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ
«Маріупольський МК ім. Ілліча» у
відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою на підставі п. 5 ч. 4
ст. 328 ЦПК України.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява ДП
«Ілліч-Агро Донбас» ПАТ
«Маріупольський МК ім. Ілліча» про
перегляд Верховним Судом України
ухвали суду касаційної інстанції з
підстав неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, зокрема ст. 15 Закону
України «Про оренду землі».

Заявник, на підтвердження викладених у
заяві доводів, додав ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 29 січня 2014 року та постанову
Верховного Суду України від 25 грудня 2013
року, постановлені за результатом
розгляду, на його думку, аналогічних
справ, де по-іншому застосовані ті самі
норми матеріального права.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Виходячи з роз'яснень, викладених у п. 9
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей 353
- 360 ЦПК України», під судовими
рішеннями, на які заявник посилається
на підтвердження підстави,
передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України,
можуть бути рішення :

Зазначений перелік таких судових
рішень є вичерпним. Обов᾽?язковим є те,
щоб цими рішеннями, що набрали законної
сили, був вирішений спір по суті та в
них судом (судами) касаційної інстанції
неоднаково застосовані одні й ті самі
норми матеріального права.

Під судовим рішенням, згідно із п. 6
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей 353
- 360 ЦПК України», у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове матеріально
- правове регулювання спірних
правовідносин. Зміст правовідносин із
метою з᾽?ясування їх подібності в
різних судових рішеннях суду (судів)
касаційної інстанції визначається
обставинами кожної конкретної справи.

Зі змісту доводів, наведених заявником,
в обґрунтування заяви та наданої ним
копії ухвали Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 29 січня 2014 року
вбачаються ознаки, які полягають в
тому, що в одному випадку суд
касаційної інстанції дійшов висновку
про те, що договір оренди земельної
ділянки є недійсним, оскільки у ньому
відсутні такі умови, як внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки, які визначені
законом як істотні умови договору
оренди землі; а в іншому - до висновку
про відсутність підстав для
задоволення позову, оскільки факт
порушення прав позивачів укладенням
цих договорів не вбачається та
останніми не доведений, а також те, що
на момент укладення договору ст. 15
Закону України «Про оренду землі»
доповнена не була і п. 6 (про застави) не
існувало, що згідно з п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК
України є підставами для перегляду
Верховним Судом України ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 10 липня 2013 року у зв'язку з
неоднаковим застосуванням судами ст. 15
Закону України «Про оренду землі».

Крім того, слід зазначити, що надана
заявником, як приклад, постанова
Верховного Суду України від 25 грудня 2013
року, ухвалена Верховним Судом України
в порядку глави 3 ЦПК України, тобто не
як судом касаційної інстанції, а тому
на неї не може здійснюватись посилання
на підтвердження підстави,
встановленої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України.

Колегія суддів дійшла висновку, що
справа підлягає допуску до провадження
у Верховному Суді України.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

Допустити до провадження Верховного
Суду України справу за позовом ОСОБА_3
до дочірнього підприємства «Ілліч-Агро
Донбас» публічного акціонерного
товариства «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»
про визнання договору оренди землі
недійсним за заявою дочірнього
підприємства «Ілліч-Агро Донбас»
публічного акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 10 липня 2013 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Д.Д. Луспеник

Судді: О.В.
Закропивний

А.О. Лесько

М.Є. Червинська

В.А. Черненко