АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/3029/14
Справа №2 - 1600/10
інстанції: Жорняк О.М.
Категорія: "право власності"
Бурлака І. В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 19» травня 2014 року
м. Харків

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової
Л.В., Яцини В.Б.,

при секретарі: Кривошеіної
О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення
Дергачівського районного суду
Харківської області від 14 травня 2010
року по справі за позовом ОСОБА_4 до
Солоницівської селищної ради
Дергачівського району Харківської
області про визнання права власності
на самочинне будівництво, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2010 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з зазначеним позовом до
Солоницівської селищної ради
Дергачівського району Харківської
області. В обгрунтування своїх вимог
посилався на те, що на підставі рішення
виконкому Солоницівської селищної
ради № 199 від 12.05.1992 року йому виділено
земельну ділянку для будівництва
житлового будинку, господарчих
будівель та споруд. У 2007 році він
побудував житловий будинок літ. «А-2» в
два поверхи з підвалом і гаражем літ.
"а1" розміром 12,90 х 9,90 м. з верандою літ.
«а» розміром 3,20х7,63 м. і ганком літ. «а2»
розміром 4,72х3,40 м. житловою площею 142, 20
кв. м., загальною площею 342,60 кв. м.,
зливну яму № 1. Житловий будинок з
господарськими будівлями за адресою:
АДРЕСА_1 згідно висновку про стан
забудови присадибної ділянки від 29.10.2008
року, крім зливної ями, виконано з
дотриманням норм планування та
забудови ДБН 360-92** п.3,26. Просив визнати
за ним право власності на житловий
будинок літ. «А-2» з підвалом і гаражем
літ. «а» розміром 12,90 х 9,90 м. з верандою
літ. «а» розміром 3,20х7,63 м. і ганком літ.
«а2» розміром 4,72х3,40 м. житловою площею
142, 20 кв. м., загальною площею 342,60 кв. м.,
зливну яму № 1 за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Дергачівського районного
суду Харківської області від 14 травня
2010 року позов - задоволено; визнано за
ОСОБА_4 право власності на житловий
будинок літ. «А-2» з підвалом і гаражем
літ. «а1» розміром 12,90 х 9,90 м. з верандою
літ. «а» розміром 3,20х7,63 м. і ганком літ.
«а2» розміром 4,72х3,40 м. житловою площею
142, 20 кв. м., загальною площею 342,60 кв. м.,
зливну яму № 1 за адресою: АДРЕСА_1.

Не погодилася з судовим рішенням
ОСОБА_2 та через свого представника
подала апеляційну скаргу, в якій
просила рішення суду - змінити,
скасувавши його в частині визнання за
ОСОБА_4 право власності на ? частку
житлового будинку літ. «А-2» з підвалом
і гаражем літ. «а1» розміром 12,90 х 9,90 м. з
верандою літ. «а» розміром 3,20х7,63 м. і
ганком літ. «а2» розміром 4,72х3,40 м.
житловою площею 142, 20 кв. м., загальною
площею 342,60 кв. м., зливну яму № 1 за
адресою: АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_4
право власності на ? частку самочинно
збудованого житлового будинку літ.
«А-2» з підвалом і гаражем літ. «а1»
розміром 12,90 х 9,90 м. з верандою літ. «а»
розміром 3,20х7,63 м. і ганком літ. «а2»
розміром 4,72х3,40 м., житловою площею 142, 20
кв. м., загальною площею 342,60 кв. м.,
зливну яму № 1 за адресою: АДРЕСА_1. При
цьому посилалася на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, на порушення норм
матеріального і процесуального права.
Вказала, що суд не надав належної
оцінки доказам у справі, не звернув
увагу на те, що вона є дружиною ОСОБА_4
та має право на ? частку нерухомого
майна. На теперішній час вона
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4
про визнання за нею права власності на ?
частку житлового будинку з надвірними
будівлями за вказаною адресою.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення
з'явившихся осіб, дослідивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, вважає за необхідне апеляційну
скаргу - задовольнити частково,
рішення суду - скасувати з наступних
підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що самочинно
збудоване нерухоме майно здійснено на
земельній ділянці, яка відведена для
цієї мети, на будівництво якого є
відповідний дозвіл, належним чином
затверджений проект та суттєвих
порушень будівельних норм та правил не
має.

Проте з таким висновком суду
погодитися не можна, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що згідно рішення
виконавчого комітету Солоницівської
селищної ради народних депутатів від
12.05.1992 року № 199 ОСОБА_4 виділено у
довічне володіння земельну ділянку для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель в АДРЕСА_1 площею 1500 кв. м. та
дозволено йому будівництво житлового
будинку житловою площею 80,0 кв. м.,
корисною 109, 5 кв. м. з гаражем літ. «а»
площею 18,0 кв. м., господарськими
будівлями: сарай літ. «В» - 15,0 кв. м.,
вбиральня літ. «Г» площею 3,0 кв. м., душ
літ. «Д» - 4, 0 кв. м. При цьому його
зобов'язано одержати у архітектора
району будівельний паспорт на забудову
земельної ділянки і протягом 1 місяця
оформити правовстановлюючі документи
на володіння землею; будівництво
індивідуального житлового будинку та
господарських будівель здійснювати у
строгій відповідальності з
затвердженим проектом на забудову і
здати його в експлуатацію приймальній
комісії Солоницівської селищної ради
протягом трьох років з дня одержання
документів на право забудови та
землеволодіння. Із акту від 14.05.1992 року
вбачається, що ОСОБА_4 відведено
вказану земельну ділянку та в цьому
акті зазначено, що він протягом 1 місяця
з дня відводу земельної ділянки
повинен укласти договір про забудову.
Якщо цього не буде зроблено, вказана
земельна ділянка зараховується до
земельного фонду.

Із матеріалів справи вбачається, що
житловий будинок самочинно побудовано
у 2007 році без оформлення
правовстановлюючих документів на
земельну ділянку, без відповідного
документа, який дає право виконувати
будівельні роботи, належно
затвердженого проекту з відхиленням
від норм.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил. Особа, яка
здійснила або здійснює самочинне
будівництво нерухомого майна, не
набуває право власності на нього.

Аналіз наведеної норми свідчить про те,
що критеріями самочинного будівництва
є: будівництво на земельній ділянці,
яка не відведена для цієї мети,
будівництво, здійснене без дозволу або
проекту, будівництво, здійснене з
порушенням норм і правил. Право
власності на самочинне будівництво
може бути визнане за особою, що вимагає
такого визнання виключно за умови
наявності документів про право
власності на землю або право
користування земельною ділянкою, що
визначають цільове призначення такої
ділянки.

Як роз'яснив Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в п. 4 постанови від 30.03.2012 року № 6
«Про практику застосування судами
статті 376 ЦК України (про правовий режим
самочинного будівництва) самочинним
вважається будівництво житлового
будинку, будівлі, споруди, іншого
нерухомого майна, якщо вони збудовані
(будуються) на земельній ділянці, що не
була відведена особі, яка здійснює
будівництво; або відведена не для цієї
мети; або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи, чи належно затвердженого
проекту; або з істотним порушенням
будівельних норм і правил.

Під наданням земельної ділянки слід
розуміти рішення компетентного органу
влади чи органу місцевого
самоврядування про передачу земельної
ділянки у власність або надання у
користування, або передачу права
користування земельною ділянкою на
підставі цивільно - правових договорів
із фізичною чи юридичною особою.

Не може вважатися наданням земельної
ділянки лише рішення компетентного
органу влади про надання дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або для
розробки проекту забудови.

Під належним дозволом слід розуміти
передбачений Законом України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
від 17.02.2011 року дозвільний документ, що
дає право виконувати підготовчі та
будівельні роботи саме того об'єкта і
на тій земельній ділянці, яка передана
з цією метою певній особі. Зокрема
статтею 35 вказаного Закону
передбачено, що після набуття права на
земельну ділянку замовник може
виконувати підготовчі роботи,
визначені будівельними нормами,
державними стандартами і правилами з
повідомленням державного архітектурно
- будівельного контролю. Підготовчі дії
з винесення інженерних мереж та
видалення земельних насаджень
замовник здійснює на підставі
зареєстрованої декларації про початок
виконання підготовчих робіт.
Зареєстрована декларація про початок
виконання робіт не дає права на
виконання будівельних робіт.
Реєстрацію декларації про початок
виконання підготовчих робіт здійснює
орган державного архітектурно -
будівельного контролю. Замовник
зобов'язаний письмово поінформувати
місцевий орган виконавчої влади чи
орган місцевого самоврядування за
місцезнаходженням об'єкта будівництва
про початок виконання підготовчих
робіт.

Під проектом слід розуміти залежно від
категорії об'єкта будівництва
відповідний склад документації,
визначеної статтями 1,7,8 Закону України
«Про архітектурну діяльність» від
20.05.1999 року, отриманої відповідно до
статей 29, 31 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
від 17.02.2011 року, а також будівельний
паспорт та технічні умови, отримані
відповідно до статей 27,30 зазначеного
Закону.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи ОСОБА_4 вказане рішення
виконавчого комітету не виконав;
зокрема, правовстановлюючі документи
на володіння землею та затверджений
належним чином будівельний паспорт на
забудову земельної ділянки не отримав,
проект на забудову не затвердив,
приймальній комісії Солоницівської
селищної ради в експлуатацію житловий
будинок не здав. В матеріалах справи є
висновок про стан забудови присадибної
ділянки, складений відділом
містобудування та архітектури
Дергачівської районної державної
адміністрації 29.10.2008 року, технічний
паспорт, виготовлений 07.10.2008 року,
ситуаційна схема, викопіювання.
Відповіді Дергачівського РУ ГУ МНС
України в Харківській області та
Дергачівської районної санітарно -
епідеміологічної станції, які
містяться в матеріалах справи, про те,
що житловий будинок літ «А-2» в два
поверхи з підвалом і гаражем літ. «а1»
та ганком літ. «а2», крім зливної ями № 1,
побудований без порушень
протипожежних норм й правил ДБН 360-92** та
санітарних порушень, на які
посилається позивач, не можуть бути
відповідно до ст. ст. 58,59 ЦПК України
належними та допустимими доказами
відповідності протипожежним нормам й
правилам ДБН 360-92** та санітарним нормам.
Висновків компетентних органів щодо
цього матеріали справи не містять. Крім
того, житловий будинок, житлова площа
якого повинна бути 80,0 кв. м., корисна - 109,
5 кв. м. побудовано з відхиленням від
норм, зазначених в рішенні виконавчого
комітету Солоницівської селищної ради
народних депутатів від 12.05.1992 року № 199.

За загальним правилом кожна особа має
право на захист свого цивільного права
лише в разі його порушення, невизнання
або оспорювання (частина перша статті 15
ЦК, частина перша статті 3 ЦПК України. У
зв'язку з цим звернення до суду з
позовом про визнання права власності
на самочинне будівництво має
здійснюватися за наявності даних про
те, що порушене питання було предметом
розгляду компетентного державного
органу, рішення якого чи його
відсутність дають підстави вважати про
наявність спору про право.

Пунктом 9 Прикінцевих положень Закону
«Про регулювання містобудівної
діяльності» від 17.02.2011 року із змінами
та доповненнями визначено спрощений
порядок прийняття до експлуатації
збудованих з 05 серпня 1992 року до 12
березня 2011 року індивідуальних
(садибних) житлових будинків, садових,
дачних будинків, господарських
(присадибних) будівель і споруд,
прибудов до них тощо, які збудовано без
дозволу на виконання будівельних
робіт, заяви яких подаються до 31 грудня
2013 року до Інспекції державного
архітектурно - будівельного контролю,
які за результатами технічного
обстеження будівельних конструкцій та
інженерних мереж приймають їх в
експлуатацію.

Відповідно до п. 3.2 Порядку прийняття в
експлуатацію індивідуальних (садибних)
житлових будинків, садових, дачних
будинків, господарських (присадибних)
будівель і споруд, прибудов до них,
громадських будинків І та ІІ категорій
складності, які збудовані без дозволу
на виконання будівельних робіт, і
проведення технічного обстеження їх
будівельних конструкцій та інженерних
мереж, затвердженого наказом
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово - комунального
господарства України від 24.06.2011 року №
91 замовник подає особисто або надсилає
рекомендованим листом з описом
вкладення до Інспекції за
місцезнаходженням об'єкта заяву про
прийняття в експлуатацію об'єкта, 2
примірника заповненої декларації, звіт
про проведення технічного обстеження
будівельних конструкцій та інженерних
мереж об'єкта з висновком про їх
відповідальність вимогам надійності і
безпечної експлуатації; засвідчені в
установленному порядку копії
документа, що посвідчує право
власності чи користування земельною
ділянкою, на якій розміщено об'єкт;
технічного паспорта, виданого бюро
технічної інвентарізації.

Доказів того, що ОСОБА_4 звертався до
органу місцевого самоврядування і це
питання було предметом розгляду
компетентного органу, матеріали справи
не містять.

В суді апеляційної інстанції
представник ОСОБА_4 підтвердив, що до
органу місцевого самоврядування
ОСОБА_4 не звертався.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції на зазначене та вимоги
закону уваги не звернув та дійшов
помилкового висновку щодо визнання
права власності на самочинне
будівництво за ОСОБА_4

Виходячи з того, що судом першої
інстанції неповно з'ясовано обставини,
що мають значення для справи, судова
колегія вважає за необхідне рішення
суду скасувати з відмовою в
задоволенні позову позивачу.

Оскільки вказаний житловий будинок є
самочинним, ОСОБА_4 право власності на
нього не набув, підстав визнавати за
ним право власності на ? частку також не
має, тому доводи апеляційної скарги є
необґрунтованими.

Керуючись ст. ст. 303,304, п.2.ч.1.ст. 307, п.1 ч.1
ст. 309, ст. 313, ч.2.ст. 314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Дергачівського районного суду
Харківської області від 14 травня 2010
року - скасувати і в задоволенні позову
ОСОБА_4 - відмовити.

Рішення апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржене в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Головуючий суддя :
Судді