Справа № 196/951/14-ц
№ провадження 2/196/544/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне рішення)

08 вересня 2014 року
смт.Царичанка Дніпропетровської
області

Царичанський районний суд
Дніпропетровської області у складі
головуючого - судді Бойка Ю.О., при
секретарі Кузнецовій Г.С., за участю
позивача ОСОБА_1, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду селища Царичанка
Дніпропетровської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа - Головне Управління ДМС
України в Дніпропетровській області,
про визнання особи такою, що втратила
право користуватися житлом, та зняття
її з реєстрації, відкладаючи, як
виняток, складання повного рішення на
строк не більше як п`ять днів з дня
закінчення розгляду справи,
забезпечивши проголошення вступної і
резолютивної частини рішення згідно
ст. 209 ч. 3 ЦПК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до
Царичанського районного суду
Дніпропетровської області з позовом до
ОСОБА_2, третя особа Головне Управління
Державної міграційної служби України в
Дніпропетровській області, в якій
прохає: визнати ОСОБА_2 таким, що
втратив право користуватися житловою
площею в будинку АДРЕСА_1 та зняти його
з реєстрації.

В обгрунтування своїх вимог
вказав, що є власником житлового
будинку, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1

У 2009 році до нього звернувся його
знайомий ОСОБА_2 (відповідач в справі) з
проханням зареєструвати його у
вказаному будинку строком на пів року,
посилаючись на те, що у нього відсутня
реєстрація і його не приймають на
роботу, а також на те, що він поїде на
заробітки до Криму, а після повернення
сам добровільно зніметься з
реєстрації. Та обіцяного відповідач не
дотримався.

У 2011 році він розмовляв із
відповідачем останній раз по телефону,
так як останній залишив йому єдине
джерело зв"язку свій номер телефону, і
тоді він попередив відповідача, що
вимушений буде звертатися до суду з
питанням про зняття з реєстрації, на що
останній попросив не виписувати його,
що він повернеться і сам випишеться.
Через пів року після останньої розмови
відповідач взагалі перестав
відповідати на його дзвінки, що
відбувається і по цей час.

Позовні вимоги просить
задовільнити, посилаючись на ст.47
Конституції України, ст.ст.316-319, 391 ЦК
України, ст.3 ЦПК України та вимоги
Закону України "Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні".

Позивач в судовому засіданні
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі та не заперечував проти
проведення заочного розгляду справи за
відсутності відповідача.

Відповідач в судове засідання не
з`явився. З матеріалів справи
вбачається, що згідно даних
адресно-довідкового підрозділу ГУДМС,
УДМС України в Дніпропетровській
області вх.№ 3752 від 04.08.2014 року,
відповідач в справі ОСОБА_2
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1. За
вказаною адресою була направлена
повістка про виклик до суду, але
повернулася з відміткою "За
закінченням терміну зберігання".

Представник третьої особи -
Головного Управління Державної
міграційної служби України в
Дніпропетровській області в судове
засідання не з'явився. До суду від
завідувача Царичанського РС ГУДМС
України в Дніпропетровській області
надійшла заява з проханням про розгляд
даної справи у відсутності їхнього
представника у зв"язку з великою
завантаженістю на роботі згідно норм
чинного законодавства.

Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України
судова повістка разом із розпискою
надсилається поштою рекомендованим
листом із повідомленням або через
кур'єрів за адресою, зазначеною
стороною чи іншою особою, яка бере
участь у справі. У разі відсутності
осіб, які беруть участь у справі, за
такою адресою, вважається, що судовий
виклик або судове повідомлення вручене
їм належним чином.

На підставі ст.ст. 169, 224 ЦПК
України, суд вважає за можливе провести
заочний розгляд справи за відсутності
відповідача, та ухвалити заочне
рішення по справі, на підставі наявних
в ній доказів, оскільки позивач не
заперечує проти такого вирішення
справи.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до наступного.

Відповідно до ст. 383 ч.1 ЦК України
власник житлового будинку, квартири
має право використовувати помешкання
для власного проживання, проживання
членів своєї сім'ї, інших осіб.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

У судовому засіданні встановлено,
що позивач ОСОБА_1 є власником
житлового будинку, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується
правовстановлюючими документами на
будинок (а.с.4,5).

Разом з позивачем в даному
будинку зареєстрований і відповідач в
даній справі ОСОБА_2, що
підтверджується довідкою
Бабайківської сільської ради №688 від
24.06.2014 року (а.с.6).

Відповідач не є членом сім'ї
ОСОБА_1 та фактично не проживає за
вищевказаною адресою. Між ними не
укладалися жодні цивільно-правові
угоди про користування житловим
приміщенням, витрати на утримання
домоволодіння відповідач не ніс.

Таким чином, власником будинку
(позивачем) обґрунтовано заявленj
вимогу про визнання відповідача таким,
що втратив право користуватися
житловою площею у вказаному будинку, а
тому позовні вимоги в цій частині
заявлених вимог підлягають
задоволенню.

Вирішуючи питання щодо заявленої
вимоги про зняття відповідача з
реєстрації за вказаною вище адресою,
суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 7 Закону України
"Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні" №
1382-IV від 11 грудня 2003 року зняття з
реєстрації місця проживання особи
здійснюється на підставі, зокрема:
судового рішення, яке набрало законної
сили, про позбавлення права власності
на житлове приміщення або права
користування житловим приміщенням, про
виселення, про визнання особи безвісно
відсутньою або оголошення її померлою.

Крім того, ч. 2 ст.16 ЦК України
чітко визначені способи захисту
цивільних прав та інтересів судом і
такий спосіб захисту як зняття з
реєстрації не передбачений приписами
вказаної статті. Вирішення питань щодо
реєстрації чи зняття з реєстрації
здійснюється відповідними органами
реєстрації, а отже вирішення даного
питання належить до компетенції
Головного Управління ДМС України в
Дніпропетровській області та її
територіальних відділень, а тому в цій
частині заявлених вимог слід
відмовити.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України судові витрати, понесені
позивачем в розмірі сплаченого
судового збору, повинні бути стягнуті з
відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 383, 391 ЦК України, ст.7
Закону України "Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні" № 1382-IV від 11
грудня 2003 року, ст. ст. 88, 208, 209, 212-215, 218,
224, 225, 226, 292, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив
право користуватися житловою площею в
будинку АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог
відмовити за безпідставністю
заявленого.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 понесені ним судові витрати в
сумі 121,80 грн.

Заочне рішення суду може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення може бути
оскаржене в загальному порядку,
встановленому ЦПК України. У цьому разі
строк на апеляційне оскарження рішення
починає відраховуватися з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Позивач має право оскаржити
заочне рішення в загальному порядку,
встановленому ЦПК України.

Згідно загального порядку
оскарження, дане рішення може бути
оскаржено в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області. Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення суду набирає
законної сили відповідно до загального
порядку, встановленого ЦПК України,
згідно якого рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

З повним текстом рішення можливо
ознайомитися 12 вересня 2014 року.

Суддя Царичанського районного
суду Ю.О.БОЙКО