Справа № 534/2322/13-ц
№ 2/534/29/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2014 року
Комсомольський міський суд
Полтавської області в складі:
головуючого судді при
секретарі Крикливого В.В.
Клімовій С.І. з участю: позивачкиОСОБА_3
представника позивачаОСОБА_4
представника відповідачаОСОБА_5

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в місті
Комсомольську Полтавської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_6 про поділ майна подружжя та за
зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3,
треті особи: Публічне акціонерне
товариство «ОТП Банк», Приватний
нотаріус ОСОБА_8, про поділ майна
подружжя,

в с т а н о в и в :

У липні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду із згаданим позовом, в якому після
уточнень остаточно прохала
постановити рішення, яким майно, набуте
нею з відповідачем у шлюбі, поділити.
Виділити ОСОБА_3 у власність наступне
майно: квартиру АДРЕСА_1 вартістю 248000
грн.; кондиціонер вартістю 3048,80 грн.;
дитячий диван вартістю 1150 грн.; 1/2
мебельного гарнітуру вартістю 1550 грн.;
пральну машину вартістю 2300 грн.; піч
вартістю 300,00 грн., а всього на загальну
суму 256348,80 грн.

Виділити відповідачу ОСОБА_6 у
власність наступне майно: диван в
гостинну кімнату вартістю 5870,00 грн.;
стіл вартістю 970,00 грн.; кондиціонер
вартістю 3048,80 грн.; 1/2 мебельного
гарнітур вартістю 1550 грн.; комод
вартістю 1000 грн.; ноутбук з аксесуарами
вартістю 5350 грн.; комп'ютер
стаціонарний вартістю 2200 грн.;
холодильник вартістю 3000 грн.; килим
вартістю 1100 грн.; пилосос вартістю 300,00
грн.; музикальну акустичну систему
вартістю 550 грн., а всього на загальну
суму 24818 грн.

Припинити право спільної сумісної
власності ОСОБА_6 на 1/2 квартири
АДРЕСА_2.

Зобов'язати ОСОБА_3 сплатити ПАТ «ОТП
Банк» залишок за кредитним договором
№DO3/2535/11 в розмірі 51668,58 грн.

Зобов'язати ОСОБА_3 сплатити ОСОБА_9
борг з урахуванням 3% річних за
договором позики на придбання квартири
в сумі 178835,28 грн.

Зобов'язати ОСОБА_6 знятися з
реєстрації за адресою спірної
квартири.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6
різницю вартості майна із вирахуванням
сум спільних боргів в розмірі 573,58 грн.
та 1/2 суми особисто сплаченого ОСОБА_6
за кредитним договором №DO3/2535/11 в
розмірі 1530 грн. Загалом в розмірі 2103,58
грн.

Стягнути з відповідача ОСОБА_6 на
користь ОСОБА_3 судові витрати в
розмірі 2134 грн. та витрати на правову
допомогу в розмірі 2000 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що починаючи з
30 вересня 2006 року по 07 червня 2013 року
ОСОБА_3 разом із відповідачем ОСОБА_6
перебували у шлюбі та у цей період
придбали спірне майно. При поділі майна
подружжя прохає врахувати борг
позивачки ОСОБА_3 перед ОСОБА_9 за
договором позики в розмірі 178835,28 грн.,
які було витрачено на оплату вартості
частини спірної квартири.

У січня 2014 року ОСОБА_6 звернувся до
суду із зустрічним позовом, в якому
після уточнень остаточно прохав
(а.с.52,162) визнати спільним майном
подружжя: квартиру, розташовану за
адресою: АДРЕСА_2, придбану 24.06.2011 року
на підставі договору купівлі-продажу
ВРЛ № 065362, посвідченого приватним
нотаріусом Комсомольського міського
нотаріального округу, вартістю 248000
гривень; диван в гостинну кімнату,
придбаний 09.10.2011 року, вартістю 5870,00
грн.; стіл, придбаний 09.10.2011 року,
вартістю 970,00 грн.; кондиціонери (2 шт.),
придбані 07.07.2012 року, вартістю 6097,60 грн.;
дитячій диван, придбаний в 2010 році,
вартістю 1150 грн.; меблевий гарнітур
(«стінка»), придбаний в 2010 році,
вартістю 3100 грн.; комод, придбаний в 2011
році, вартістю 1000 грн.; ноутбук з
аксесуарами, придбаний в 2012 році,
вартістю 5350 грн.; комп'ютер
стаціонарний, придбаний в 2012 році,
вартістю 2200 грн.; пральну машину,
придбану в 2006 році, вартістю 2300 грн.;
холодильник, придбаний в 2009 році,
вартістю 3000 грн.; піч, придбану в 2011
році, вартістю 300,00 грн.; килим,
придбаний в 2012 році, вартістю 1100 грн.;
пилосос вартістю 300,00 грн.; музикальну
акустичну систему, придбану у 2009 році,
вартістю 430 грн.

Здійснити поділ майна
подружжя та виділити ОСОБА_6 та визнати
за ним право власності на наступне
майно, загальною вартістю 17918,80 грн., а
саме: диван в гостинну кімнату,
придбаний 09.10.2011 року, вартістю 8540,00
грн.; кондиціонер, придбаний 07.07.2012 року,
вартістю 3048,80 грн.; комп'ютер
стаціонарний, придбаний в 2012 році,
вартістю 2200 грн.; пральну машину,
придбану в 2006 році, вартістю 2300 грн.;
килим, придбаний в 2012 році, вартістю 1100
грн.; пилосос, придбаний в 2007 році,
вартістю 300,00 грн.; музикальну акустичну
систему, придбану в 2009 році, вартістю 430
грн.

Виділити ОСОБА_3 та визнати за
нею право власності на наступне майно,
загальною вартістю 17918,80 грн., а саме:
стіл, придбаний 09.10.2011 року, вартістю
970,00 грн.; кондиціонер, придбаний 07.07.2012
року, вартістю 3048,80 грн.; дитячий диван,
придбаний в 2010 році, вартістю 1150 грн.;
меблевий гарнітур («стінка»), придбаний
в 2010 році, вартістю 3100 грн.; комод,
придбаний в 2011 році, вартістю 1000 грн.;
ноутбук з аксесуарами, придбаний в 2012
році, вартістю 5350 грн.; холодильник,
придбаний в 2009 році, вартістю 3000 грн.;
піч, придбану в 2011 році, вартістю 300,00
грн.

Припинити право власності ОСОБА_6 на 1/2
частину квартири за адресою: АДРЕСА_2,
вартістю 124000 грн.

Виділити у власність ОСОБА_3 1/2 частину
квартири за адресою: АДРЕСА_2, вартістю
124000 грн.

Розподілити обов'язки по сплаті
кредитних зобов'язань в рівних частках
між ОСОБА_6 та ОСОБА_3, зобов'язавши
ОСОБА_3 сплатити на користь ПАТ
«ОТП-банк» 1/2 частину суми несплачених
грошових коштів по кредитному договору
№ ВОЗ/2535/11 від 24.06.2011 р. в розмірі 22774,16
грн.

Зобов'язати ОСОБА_6 сплатити на
користь ПАТ «ОТП-банк» 1/2 частину суми
несплачених грошових коштів по
кредитному договору № БОЗ/2535/11 від
24.06.2011 р. в розмірі 22774,16 грн.

Стягнути ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6
1/2 частину суми сплачених грошових
коштів за кредитним договором
№БОЗ/2535/11 від 24.06.2011 року за період з
липня 2013 року по червень 2014 року в
розмірі 4590 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що зазначене у
зустрічному позові майно є спільною
сумісною власністю подружжя і прохає
виділити йому 1/2 частину майна, що
спільною сумісною власністю подружжя.

Ухвалою суду від 25 січня 2014 року
зустрічний позов ОСОБА_6 прийнято до
спільного розгляду із первісним
позовом ОСОБА_3 (а.с.110).

В судовому засіданні позивачка та
представник відповідача наполягали на
задоволенні заявлених вимог з підстав,
викладених в позовних заявах.

Будучи належно повідомленими про час і
місце розгляду справи, відповідач
ОСОБА_6, треті особи Публічне
акціонерне товариство «ОТП Банк» та
Приватний нотаріус ОСОБА_8 до залу суду
не з'явилися. ОСОБА_6 та приватний
нотаріус ОСОБА_8 звернулися до суду із
заявами про розгляд справи у їх
відсутність.

Розглянув справу в межах заявленим
вимог, суд вважає, що позов ОСОБА_3 є
необґрунтованим і задоволенню не
підлягає, а зустрічний позов ОСОБА_6
підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Спірні правовідносини регулюються
нормами сімейного законодавства
України.

Статтею 60 ч.1 СК України визначено, що
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежного від того, що один з них не
мав з поважної причини (навчання,
ведення домашнього господарства,
догляд за дітьми, хвороба тощо)
самостійного заробітку (доходу).

Згідно ст.63 ч.1 СК України, дружина та
чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Відповідно до ст.70 ч.1 СК України, у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Згідно ст.71 ч.1 СК України, майно, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі. Якщо дружина та чоловік не
домовилися про порядок поділу майна,
спір може бути вирішений судом. При
цьому суд бере до уваги інтереси
дружини, чоловіка, дітей та інші
обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п.п.23,24 Постанови Пленуму
Верховного суду України «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» від 21.12.2007 року №11
роз'яснено, що вирішуючи спори між
подружжям про майно, необхідно
встановлювати обсяг спільно нажитого
майна, наявного на час припинення
спільного ведення господарства,
з'ясувати джерело і час його придбання.
До складу майна, що підлягає поділу,
включається загальне майно подружжя,
наявне у нього на час розгляду справи,
та те, що знаходиться у третіх осіб. При
поділі майна враховуються також борги
подружжя та правовідносини за
зобов'язаннями, що виникли в інтересах
сім'ї.

Дослідивши надані сторонами докази,
судом встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_3
з 30 вересня 2006 року перебували у
зареєстрованому шлюбі, що
підтверджується відповідним
свідоцтвом (а.с.7). Від шлюбу сторони
мають сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).
Згідно рішення Комсомольського
міського суду Полтавської області від
07 червня 2013 року шлюб між сторонами
розірвано.

Судом встановлено та не заперечується
сторонами по справі, що за час
спільного проживання у шлюбі вони
придбали наступне майно: квартиру
АДРЕСА_2 на підставі договору
купівлі-продажу від 24.06.2011 року
вартістю 248000 гривень; диван в гостинну
кімнату, придбаний 09.10.2011 року, вартістю
5870,00 грн.; стіл, придбаний 09.10.2011 року,
вартістю 970,00 грн.; два кондиціонери,
придбані 07.07.2012 року, загальною
вартістю 6097,60 грн.; дитячий диван,
придбаний в 2010 році, вартістю 1150 грн.;
меблевий гарнітур («стінка»), придбаний
в 2010 році, вартістю 3100 грн.; комод,
придбаний в 2011 році, вартістю 1000 грн.;
ноутбук з аксесуарами, придбаний в 2012
році, вартістю 5350 грн.; комп'ютер
стаціонарний, придбаний в 2012 році,
вартістю 2200 грн.; пральну машину,
придбану в 2006 році, вартістю 2300 грн.;
холодильник, придбаний в 2009 році,
вартістю 3000 грн.; піч, придбану в 2011
році, вартістю 300,00 грн.; килим,
придбаний в 2012 році, вартістю 1100 грн.;
пилосос, вартістю 300,00 грн.; музикальну
акустичну систему, придбану у 2009 році,
вартістю 430 грн.

На момент ухвалення рішення місцевим
судом, сторони за погодженням між собою
визначили вартість всього майна яке
підлягало поділу, а тому судом взято до
уваги даний факт та проведено поділ
спільного майна виходячи з вартості
зазначеної сторонами.

При розподілі між подружжям наведеного
вище рухомого майна, суд виходить із
того, що у разі поділу майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними і майно
ділиться між ними в натурі, а також
враховує інтереси дружини, на
утриманні якої залишається
неповнолітня дитина.

З огляду на викладене, позивачці ОСОБА_3
підлягає виділенню майно загальною
вартістю 17798,80 грн., а саме: стіл
вартістю 970 грн.; кондиціонер вартістю
3048,80 грн.; дитячий диван вартістю 1150
грн.; комп'ютер стаціонарний вартістю
2200 грн.; пилосос вартістю 300,00 грн.;
музикальну акустичну систему вартістю
430 грн.; меблевий гарнітур («стінка»)
вартістю 3100 грн.; комод вартістю 1000 грн.;
пральну машину вартістю 2300 грн.;
холодильник вартістю 3000 грн.; піч
вартістю 300,00 грн. Решта рухомого майна
підлягає виділенню відповідачу ОСОБА_6

Вирішуючи питання щодо поділу
нерухомого майна подружжя, судом
встановлено, що спірну квартиру було
придбано ОСОБА_6 на підставі договору
купівлі-продажу від 24 червня 2011 року
(а.с.11), тобто під час шлюбу, тому у
відповідності до ч.1 ст.70 СК України
необхідно визнати за ОСОБА_6 право
власності на 1/2 частину цього
нерухомого майна.

Заявляючи вимогу про припинення права
власності ОСОБА_6 на спірну квартиру,
позивачка ОСОБА_3 посилалася на те, що у
червні 2011 року отримала від своєї
родички ОСОБА_9 у борг 23500 доларів США,
які були використані в інтересах сім'ї,
а саме для придбання спірної квартири.

В судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_5 проти задоволення
цієї вимог заперечував, посилаючись на
те, що ОСОБА_6 не був стороною згаданої
угоди і про її існування дізнався лише
з позовної заяви ОСОБА_3 Представник
відповідача наполягала на тому, що для
придбання квартири, крім кредитних
коштів, було використано лише спільні
кошти подружжя, накопичені у період
шлюбу. На підтвердження цієї обставини
до матеріалів справи приєднано довідки
ВАТ «Полтавський ГЗК» про заробітну
плату відповідача за 2005 - 2013 роки,
відповідно до яких за період з часу
укладення шлюбу (30.09.2006 року) по дату
придбання квартири (24.06.2011 року) ОСОБА_6
отримав 135132,63 грн. заробітної плати
(а.с.59-68).

Факт отримання ОСОБА_6 у борг 23500
доларів США підтверджується рішенням
Комсомольського міського суду
Полтавської області від 28 травня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Полтавської області
від 13 травня 2014 року, яким з ОСОБА_6 на
користь ОСОБА_9 стягнуто борг за
договором позики в розмірі 176000 грн. та 3%
річних від суми заборгованості в
розмірі 2835,28 грн. (а.с.159).

За змістом ст.ст.10, 59, 60 ЦПК України,
правосуддя у цивільних справах
здійснюється на засадах змагальності
сторін, тому кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які
посилається, як на підставу своїх вимог
або заперечень. Обставини справи, які
за законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування.

Даючи оцінку доводам позивачки ОСОБА_3,
суд вважає, що учасниками судового
розгляду не надано належних та
допустимих доказів на підтвердження
тієї обставини, що отримані ОСОБА_3 у
борг 23500 доларів США було використано
саме в інтересах сім'ї, зокрема для
придбання спірної квартири.

Відповідач ОСОБА_6 не був учасником
судового розгляду у справі за позовом
ОСОБА_9 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за
договором позики, тому, виходячи із
змісту ч.3 ст.61 ЦПК України, рішення суду
від 28 травня 2013 року не має для нього
преюдиціального значення і не може
бути належним доказом доводів
позивачки.

У будь-якому разі, виходячи із змісту
ст.ст.70 та 71 СК України, отримання одним
з подружжя у борг грошових коштів для
придбання квартири не є підставою для
відступу від рівності часток майна
подружжя чи для припинення права
власності іншого подружжя на це майно.

З огляду на викладене, вимоги позивачки
про припинення права власності
відповідача та спірну квартиру та про
зобов'язання його знятись з
реєстраційного обліку за цією адресою
є безпідставними і задоволенню не
підлягають, рівно як і вимога про
зобов'язання ОСОБА_3 сплатити ПАТ «ОТП
Банк» залишок за кредитним договором,
сплатити ОСОБА_9 борг за договором
позики тощо.

Зазначені вище вимоги позивачки не
ґрунтуються на досліджених в судовому
засіданні доказах, а вмотивовані лише
хибним тлумачення її представником
ОСОБА_4 норм чинного законодавства.

Судом встановлено, що 24 червня 2011 року
між ОСОБА_6 та ПАТ «ОТП Банк» було
укладено кредитний договір №DОЗ/2535/11
відповідно до якого позивачу було
надано кредит на придбання нерухомого
майна на розмірі 72000 грн. (а.с.73).
Одночасно з укладенням кредитного
договору між тими ж сторонами було
укладеного договір іпотеки №DОЗ/2535/11,
предметом якого є спірна квартира.

Відповідно до ст.65 СК України, договір,
укладений одним із подружжя в
інтересах сім'ї, створює обов'язки для
другого з подружжя, якщо майно,
одержане за договором, використане в
інтересах сім'ї. Це означає, що дружина
та чоловік незалежно від припинення
шлюбу мають рівні права та обов'язки
щодо спільно нажитого у шлюбі майна,
оскільки розірвання шлюбу не звільняє
подружжя від зобов'язань за кредитом.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п.п.23,24 постанови від 21 грудня
2007 року №11 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», вирішуючи
спори між подружжям про майно,
необхідно встановлювати обсяг спільно
нажитого майна, наявного на час
припинення спільного ведення
господарства, з'ясовувати джерело і час
його придбання. До складу майна, що
підлягає поділу, включається загальне
майно подружжя, наявне у нього на час
розгляду справи, та те, що знаходиться у
третіх осіб. При поділі майна
враховуються також борги подружжя та
правовідносини за зобов'язаннями, що
виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК
України).

Таким чином, у результаті отримання
кредитних коштів, боргові зобов'язання
перед позикодавцем несуть як чоловік,
так і дружина, а не тільки той із
подружжя, хто підписав кредитний
договір.

Як вбачається із зазначених договорів
та додатків до них, кошти в сумі 72000 грн.
надавалися ОСОБА_6 для придбання
нерухомого майна. З метою забезпечення
виконання умов договорів між ПАТ «ОТП
Банк» та ОСОБА_6 було укладено договір
іпотеки, предметом якого є квартира
АДРЕСА_2, яка була придбана сторонами
під час шлюбу та на час укладення
договорів мала статус спільного майна
подружжя.

З наданих ПАТ «ОТП Банк» довідки (а.с.69)
та відповідачем ОСОБА_6 квитанцій (а.с.88,
137-1381) вбачається, що ОСОБА_6 за період з
17 червня 2013 року по 28 квітня 2014 року
сплатив по договору №DОЗ/2535/11 тіла
кредиту та відсотків на суму 9180 грн.

Враховуючи те, що наведені вище виплати
за кредитним договорами були здійснена
за період з моменту розірвання шлюбу,
половина цих виплат (4590 грн.) підлягає
стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6, а
з урахуванням різниці у вартості
поділеного рухомого майна в розмірі 4350
грн. (4590 - 240 = 4590).

Вимоги ОСОБА_6 про стягнення на користь
ТОВ «ОТП Банк» коштів в рахунок
майбутнього погашення кредиту
задоволенню не підлягають, оскільки це
не передбачено нормами як цивільного
так і сімейного законодавства. Проте
боргові зобов'язання ОСОБА_6 за
кредитним договором №DO3/2535/11 від 24.06.2011
року підлягають визнанню спільним
майном подружжя.

Питання про судові витрати підлягає
вирішенню у відповідності до 88 ЦПК
України.

Приймаючи до уваги, що у задоволенні
позову ОСОБА_3 відмовлено повність її
вимоги про стягнення з відповідача
витрат на правову допомогу в розмірі 2000
грн. та витрат по сплаті судового збору
в розмірі 2134 грн. задоволенню не
підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.64-71 СК України, ст.213 ЦПК України,
суд,-

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_6
про поділ майна подружжя - відмовити
повністю.

Зустрічний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про
поділ майна подружжя - задовольнити
частково.

Визнати спільною сумісною власністю
подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_3 та поділити
між ними наступне майно:

- квартиру АДРЕСА_2 вартістю 248000
гривень;

- диван в гостинну кімнату
вартістю 5870,00 грн.;

- стіл вартістю 970,00 грн.;

- два кондиціонери загальною
вартістю 6097,60 грн.;

- дитячій диван вартістю 1150 грн.;

- меблевий гарнітур («стінка»)
вартістю 3100 грн.;

- комод вартістю 1000 грн.;

- ноутбук з аксесуарами вартістю
5350 грн.;

- комп'ютер стаціонарний вартістю
2200 грн.;

- пральну машину вартістю 2300 грн.;

- холодильник вартістю 3000 грн.;

- піч вартістю 300,00 грн.;

- килим вартістю 1100 грн.;

- пилосос вартістю 300,00 грн.;

- музикальну акустичну систему
вартістю 430 грн.

Розділити спільне сумісне майно
подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_3

Виділити ОСОБА_6 та визнати за ним
право власності на наступне майно,
загальною вартістю 18038,80 грн., а саме:

- диван в гостинну кімнату вартістю
8540,00 грн.;- кондиціонер вартістю 3048,80
грн.;- ноутбук з аксесуарами вартістю
5350 грн.;- килим вартістю 1100 грн.;

Виділити ОСОБА_3 та визнати за нею
право власності на наступне майно,
загальною вартістю 17798,80 грн., а саме:

- стіл вартістю 970 грн.;- кондиціонер
вартістю 3048,80 грн.;- дитячий диван
вартістю 1150 грн.;- комп'ютер
стаціонарний вартістю 2200 грн.;-
пилосос вартістю 300,00 грн.;- музикальну
акустичну систему вартістю 430 грн.-
меблевий гарнітур («стінка») вартістю
3100 грн.;- комод вартістю 1000 грн.;-
пральну машину вартістю 2300 грн.;-
холодильник вартістю 3000 грн.;- піч
вартістю 300,00 грн.

Припинити право власності ОСОБА_6 на 1/2
частину квартири АДРЕСА_2 вартістю 124000
грн.

Виділити ОСОБА_3 та визнати за нею право
власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_2 вартістю 124000 грн.

Стягнути ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 1/2
суми сплачених грошових коштів за
кредитним договором №DОЗ/2535/11 від 24.06.2011
року за період з липня 2013 року по
червень 2014 року з урахуванням різниці у
вартості поділеного майна в розмірі 4350
грн.

Боргові зобов'язання ОСОБА_6 за
кредитним договором №DO3/2535/11 від 24.06.2011
року, укладеним з Публічним
акціонерним товариством «ОТП Банк»,
вважати спільним майном подружжя
ОСОБА_6 та ОСОБА_3.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Полтавської області
через Комсомольський міський суд.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя підпис
В.В. Крикливий

З оригіналом вірно.

Суддя
В.В. Крикливий