Апеляційний суд
Житомирської області
Головуючий у 1-й інст.
Маслак Віта Петрівна
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого: судді
Товянської О.В.

суддів: Микитюк
О.Ю., Гансецької І.А.

при секретарі:
Гуковій О.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Житомирі справу за
позовом ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства «Акціонерний
промислово - інвестиційний банк» про
стягнення моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 -
представника ОСОБА_1 на рішення
Корольовського районного суду м.
Житомира Житомирської області від 10
квітня 2014 року,-

в с т а н о в и л а:

В листопаді 2013р. ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом, та уточнивши позовні
вимоги, остаточно просила стягнути з
відповідача моральну шкоду у розмірі
20000,00грн. Зазначила, що у 2010р. приймала
участь у виборах президента та
працювала на виборчій дільниці. Їй була
нарахована заробітна плата у розмірі
874,49грн., які знаходилися на рахунку
відповідача та згідно наданої банком
довідки були нараховані відсотки у
розмірі 2,96грн. 09.03.2010р. позивач
звернулася до банку з вимогою про
видачу заробітної плати, у чому їй було
відмовлено, оскільки у паспортному
документі відсутня відмітка про
реєстрацію місця проживання. При
зверненні до банку у 2013р. позивача
повідомлено, що сума заробітної плати
на рахунку зменшилася вдвічі, а
відсотки не нараховуються. Крім того
вказує, що місяць була без заробітної
плати, внаслідок чого їй завдано
моральної шкоди. За період існування
спірних правовідносин дитина позивача
перебувала у реанімації, необхідні
були кошти на лікування.

Рішенням Корольовського районного
суду м. Житомира Житомирської області
від 10 квітня 2014 року в задоволенні
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення позову.
Зазначає, що суд не взяв до уваги
ст.ст.1058,1060,1061,1063,1066,1070,1071 ЦК України.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що станом на 11.11.2010р.
у ОСОБА_1 на поточному рахунку №А-9485
філії «Відділення ПАТ «Промінвестбанк
у м. Житомир» було 874,49грн., у т.ч. 2,96грн. %
(довідка філії «Відділення ПАТ
«Промінвестбанк в м.Житомир» від
11.11.2010р. №20-2-1/3338 - а.с.3).

Матеріалами справи доведено, що у 2010р.
позивачка зверталась до Банку з
вимогою про видачу їй вказаних коштів.
Проте Банк повідомив, що Інструкція
«Про порядок відкриття, використання і
закриття рахунків у національній та
іноземних валютах», затверджена
Постановою правління НБУ від 12.11.2003р.
№492, вимагає ідентифікувати клієнта
банку та з'ясувати, зокрема, місце
проживання останнього, а тому Банк
запропонував надати паспорт із
зазначенням місця її реєстрації, або
інший документ, що підтверджує
постійне місце проживання.

Матеріалами справи доведено, що після
реєстрації за певною адресою вдруге
вона звернулася до банку з вимогою про
видачу коштів у листопаді 2013р., після
чого кошти з карткового рахунку у сумі
908,32грн. отримала (а.с.17).

Відповідно до ст.1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті. При вирішенні спору про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди обов'язковому з'ясуванню
підлягають : наявність такої шкоди,
протиправність діяння її
заподіювача,
наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.1067 ЦК України договір
банківського рахунка укладається для
відкриття клієнтові або визначеній ним
особі рахунка у банку на умовах,
погоджених сторонами. Банк
зобов'язаний укласти договір
банківського рахунка з клієнтом, який
звернувся з пропозицією відкрити
рахунок на оголошених банком умовах, що
відповідають закону та банківським
правилам.

Пунктом 2.5 Інструкції «Про порядок
відкриття, використання і закриття
рахунків у національній та іноземних
валютах», затвердженої Постановою
правління НБУ від 12.11.2003р. №492 у
редакції від 12.02.2010р., що діяла на момент
виникнення спірних правовідносин (далі
- Інструкції), передбачено, що у разі
укладання договору банківського
вкладу або договору банківського
рахунку на користь третьої особи банк
ідентифікує особу, що відкриває
рахунок, а особу, на користь якої
укладено договір і відкрито рахунок, -
під час пред'явлення цією особою до
банку першої вимоги або вираження нею
іншим способом наміру скористатися цим
рахунком.

Зі змісту п.2.2 Інструкції вбачається, що
підставою для ідентифікації клієнта -
фізичної особи, громадянина України, що
постійно проживає в Україні, є паспорт
громадянина України. Якщо документи,
зазначені в цьому пункті, не дають
змоги банку визначити місце проживання
або тимчасового перебування фізичної
особи, то банк має право витребувати
від клієнта інший документ, який
містить таку інформацію.

За таких обставин Банк обгрунтовано
вимагав від позивачки паспорт із
зазначенням адреси реєстрації, або
іншого документу, який підтверджує
постійне місце її проживання.

В зв'язку із відсутністю доказів про
протиправність діянь Банку, суд
обгрунтовано відмовив у задоволенні
позовних вимог.

Судове рішення відповідає вимогам
закону та матеріалам справи. Підстави
для скасування судового рішення та
задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Керуючись ст.ст.209,218,303,304,307,308,313-315,319,324,325
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
представника ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Корольовського районного суду
м. Житомира Житомирської області від 10
квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий: Судді: