АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7975/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Сухоруков А. О. Доповідач - Глущенко
Н.Г. Категорія 50
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 року
м. Дніпропетровськ

10 вересня 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - Глущенко Н.Г.

суддів - Деркач
Н.М., Пищиди М.М.

при секретарі -
Біленькій О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Самарського районного суду
м. Дніпропетровська від 08 серпня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про
стягнення аліментів на період
навчання, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулася до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення Самарського
районного суду м. Дніпропетровська від
08.08.2014 року та ухвалити нове про
задоволення її позовних вимог в
повному обсязі, посилаючись на те, що
воно ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права
/а.с. 45-46 /.

Зазначеним рішенням суду від 08.08.2014
року позовні вимоги задоволені
частково.

Суд стягнув з відповідача ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 аліменти на утримання
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з його
навчанням в Державному вищому
навчальному закладі «Придніпровський
енергобудівний технікум», у розмірі 1/7
частини усіх видів заробітку (доходу)
щомісячно, починаючи з 15.07.2014 року до
30.06.2015 року, тобто до закінчення ним
навчання.

Судом допущено негайне виконання
рішення в межах суми місячного платежу.

Також, судом вирішено питання щодо
судових витрат по справі / а. с. 40-43 /.

Судом встановлено, що
сторони перебували в зареєстрованому
шлюбі з 29.03.1996 року, який 03.02.2006 року було
розірвано /а. с. 3/. Від шлюбу сторони
мають повнолітнього сина - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 /а. с. 4 /, на утримання якого
(до його повноліття) стягувались
аліменти з відповідача за судовим
рішенням / а. с. 6 /.

Сину сторін - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1
виповнилося вісімнадцять років, але
він знаходиться на утриманні матері,
так як навчається у ДВНЗ
«Придніпровський енергобудівний
технікум» на третьому курсі денної
форми навчання на бюджеті, що
підтверджується відповідною довідкою
з технікуму / а. с. 7 /. Однак, навчаючись
на бюджетній основі ОСОБА_4 стипендію
не отримує / а. с. 11 /.

Позивачка є пенсіонеркою за віком і
розмір її пенсії складає 1463,89 грн. / а. с.
18 /.

Відповідач ОСОБА_3 є працездатною
особою та працює вантажником у
відокремленому підрозділі
«Придніпровська теплова електрична
станція ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго», що
підтверджується довідкою № 272 від
04.08.2014 року / а. с. 22 /.

Крім того, судом першої інстанції
встановлено, що ОСОБА_3 хворіє на
цукровий діабет 2 типу середнього
ступеня та перебуває на обліку у лікаря
ендокринолога, що підтверджується
відповідною довідкою / а. с. 21/ .

Також, в судовому засіданні було
встановлено що відповідач ОСОБА_3
виконує зобов'язання за кредитним
договором № 21011400, укладеним 02.04.2013 року
між ПАТ «Перший Український Банк» та
ОСОБА_3, згідно якого ОСОБА_3 отримав
споживчий кредит у сумі 13400 грн. та
повинен сплачувати щомісячно 677,58 грн.
до 01.04.2016 року / а. с. 26-27,28 /.

За таких обставин, суд першої інстанції
прийшов до висновку, що позовні вимоги
позивачки, в силу ст. ст. 182, 198, 199, 200 СК
України, підлягають частковому
задоволенню, тобто з відповідача
підлягають стягненню на користь
позивачки аліменти в розмірі 1/7 частини
всіх видів заробітку (доходу) щомісячно
на утримання повнолітнього сина до
закінчення ним навчання /а. с. 40-43/.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу необхідно відхилити, а рішення
суду залишити без змін з наступних
підстав.

Вирішуючи даний спір, який виник
між сторонами, суд першої інстанції в
достатньо повному обсязі з'ясував
права та обов'язки сторін, обставини
справи, перевірив доводи сторін та дав
їм належну правову оцінку, постановив
рішення, яке відповідає вимогам закону.
Висновки суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами та
поясненнями самих сторін.

При вище викладених обставинах,
суд першої інстанції прийшов до
правильного та обґрунтованого
висновку про те, що відповідач
зобов'язаний, в силу ст.ст. 198,199,200,182 СК
України, сплачувати на користь
позивачки аліменти в розмірі 1/7 частини
всіх видів заробітку (доходу) щомісячно
на утримання повнолітнього сина до
закінчення ним навчання.

Згідно ст.ст. 198, 199 СК України -
батьки зобов'язані утримувати своїх
повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчання і у зв'язку з цим
потребують матеріальної допомоги до
досягнення ними двадцяти трьох років
за умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. Право на
утримання припиняється у разі
припинення навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України -
суд визначає розмір аліментів на
повнолітніх дочку сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у ст.
182 СК України. При визначенні розміру
аліментів з одного з батьків суд бере
до уваги можливість надання утримання
другим з батьків, своїми дружиною,
чоловіком та повнолітніми дочкою,
сином.

Посилання позивачки в апеляційній
скарзі на те, що суд безпідставно
відмовив їй у стягненні аліментів в
розмірі ? частини, стягнувши з
відповідача аліменти лише в розмірі 1/7
частину всіх видів заробітку (доходу), -
не можуть бути прийняті до уваги,
оскільки, згідно довідки КЗ
Дніпропетровське 12 ТМО «ДОР» від 07.08.2014
року відповідач хворіє на цукровий
діабет 2 типу середнього ступеню та
перебуває на обліку у лікаря
ендокринолога / а. с. 21 /, а отже за своїм
станом здоров'я повинен регулярно
вживати ліки та дотримуватись
особливої харчової дієти, що потребує
щомісячно відповідних грошових затрат.
Крім того, ОСОБА_3 має споживчий кредит
на суму 13400 грн., що підтверджується
кредитним договором №21011400, укладеним
02.04.2013 року між ПАТ «Перший Український
Банк» та ОСОБА_3, згідно якого він
повинен сплачувати щомісячно до 01.04.2016
року 677,58 грн. / а. с. 26-27, 28 /.

Отже, суд правильно, в силу ст.ст. 182,200 СК
України, виходячи з матеріального
стану батька та стану його здоров'я, з
урахуванням його кредитних
зобов'язань, - визначив розмір
аліментів у розмірі 1/7 частки від
заробітку (доходу) батька дитини.

Справа розглянута судом першої
інстанції у відповідності з вимогами
ст.ст. 10,11 ЦПК України, тобто в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
наданих суду сторонами, які беруть
участь у справі.

Крім того, приведені в апеляційній
скарзі доводи позивачки ОСОБА_2 не
можуть бути прийняті до уваги, оскільки
вони зводяться до переоцінки доказів і
незгоди з висновками суду по їх оцінці
та особистого тлумачення апелянтом
норм права.

Відповідно ж до ст.212 ЦПК України
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Інші доводи апеляційної скарги не є
суттєвими для вирішення спірного
питання.

Порушень матеріального чи
процесуального закону, які могли б
призвести до скасування чи зміни
судового рішення, судом апеляційної
інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
є необґрунтовані, а рішення суду
відповідає вимогам закону та
матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 08 серпня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з цього
часу.

СУДДІ: