Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ
Справа № 22-ц/778/3803/14 Головуючий у 1
інстанції Калюжна В.В.
Суддя-доповідач Панкеєв
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі
головуючого судді Осоцького І.І.,

суддів Панкеєва О.В., Мануйлова Ю.С.,

при секретарі Буримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 17 липня
2014 року в справі за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа
Міське комунальне підприємство
«Основаніє», про встановлення порядку
користування житлом, усунення перешкод
у користуванні власністю та поділ
особового рахунку, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2014 року ОСОБА_2, ОСОБА_3
звернулись до суду з позовною заявою до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Міське
комунальне підприємство «Основаніє»,
про встановлення порядку користування
житлом та поділ особового рахунку.

В обґрунтування позовних вимог
зазначили, що вони є співвласниками
квартири АДРЕСА_1. Іншими
співвласниками зазначеної квартири є
відповідачі, кожному співвласнику
належить по 1/4 частці у зазначеній
квартирі.

Квартира АДРЕСА_1 має загальну площу 57,10
кв.м., житлову площу - 32,76 кв. м.
Складається з двох ізольованих кімнат
площею 19,04 кв.м. та 13,72 кв.м. Фактично
вони користуються кімнатою площею 19,04
кв.м., а відповідачі - кімнатою площею
13,72 кв.м.

Протягом тривалого часу між
співвласниками існують неприязні
стосунки, відповідачі перешкоджають
позивачам в користуванні допоміжними
приміщеннями зазначеної квартири, не
дають можливості поставити на кухні
свій холодильник, в всю площу коридора
відповідачі зайняли своїми речами.

ОСОБА_3 постійно прикута до ліжка, а
також страждає на ряд інших
захворювань, зокрема, дисциркуляторну
енцефалопатію та церебральний
атеросклероз. У зв'язку з цим потребує
постійної сторонньої допомоги та
догляду, однак відповідачі забороняють
доглядальниці входити у квартиру,
користуватись кухнею для приготування
хворій їжі, ванною тощо, оскільки
квартира є спільною власністю чотирьох
співвласників, і перебування у ній
сторонніх осіб можливе лише за згоди
усіх співвласників житла.

Позивачі вважають за можливе
встановити порядок користування
зазначеною квартирою, виділивши у їх
користування кімнату площею 19,04 кв.м., а
відповідачам виділити у користування
кімнату площею 13,72 кв.м., оскільки на цей
час фактично встановився саме такий
порядок користування зазначеною
квартирою, у зв'язку з хворобою ОСОБА_3 є
можливим відступити від принципу
рівності часток.

Крім того, оскільки відповідачі не
згідні на поділ особового рахунку,
вважають за необхідне зобов'язати МКП
«Основаніє» провести поділ особового
рахунку для сплати за комунальні та
інші послуги по утриманню вказаної
квартири відповідно до ч. 10 Правил
користування приміщень житлових
будинків.

На підставі зазначеного просили
встановити порядок користування
квартирою АДРЕСА_1, виділивши у
користування позивачам, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, кімнату площею 19,04 кв.м., а
відповідачам, ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
виділивши у користування кімнату
площею 13,72 кв. м.; нежитлові приміщення
(коридор, кухня, ванна кімната) залишити
у загальному користуванні
співвласників. Зобов'язати
відповідачів не чинити їм перешкод у
користуванні нежитловими приміщеннями
квартири - коридором, кухнею, ванною
кімнатою. Зобов'язати МКП «Основаніє»
поділити особовий рахунок між ОСОБА_2,
ОСОБА_3 з однієї сторони, та ОСОБА_4,
ОСОБА_5 з іншої сторони, для сплати за
комунальні та інші послуги з утримання
квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 17 липня
2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду, ОСОБА_2, ОСОБА_3 подали апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, просять
скасувати рішення суду та ухвалити
нове, яким встановити порядок
користування квартирою АДРЕСА_1 та
зобов'язати відповідачів не чинити їм
перешкод у користуванні нежитловими
приміщеннями квартири.

Заслухавши доповідача. пояснення
учасників процесу, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Відповідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Як вбачається із матеріалів
справи та встановлено судом першої
інстанції, що на підставі свідоцтва про
право власності на житло №473 від 24.04.2008
року ОСОБА_2, ОСОБА_3 , ОСОБА_4, ОСОБА_5, на
праві спільної часткової власності в
рівних частках належить квартира
АДРЕСА_1, кожному співвласнику належить
по 14 частці.

Згідно довідки № 5256 від 02.06.2014
року, у квартирі АДРЕСА_1 сторони по
справі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

Згідно технічної
документації загальна площа квартири
складає 57, 10 кв.м., житлова площа
квартири - 32, 76 кв.м., квартира
складається з двох окремих кімнат
площею 19, 04 кв.м та 13,72 кв.м., таким чином,
кожному з співвласників квартири
належить 8,19 кв.м. її житлової площі.

За змістом ст. ст. 21, 24, 41
Конституції України, ст.ст. 311, 319 ЦК
України всі громадяни є рівними у своїх
правах, усім власникам забезпечуються
рівні умови здійснення цих прав, у тому
числі щодо захисту права спільної
часткової власності.

Згідно до ст. 358 ЦК України, право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності.

Відмовляючи в задоволенні
позову, суд першої інстанції суд
виходив із того, що запропонований
позивачами варіант встановлення
порядку користування квартирою, та
виділення у користування відповідачам
кімнати площею 13, 72 кв.м. порушить їх
права співвласників та
співкористувачів спірної квартири, які
є рівними з позивачами, оскільки значно
зменшить належну їм житлову площу
квартири та призводить до штучного
погіршення їх житлових умов за яким на
їх долю буде припадати замість 8,19 кв.м.
по 6,86 кв.м.

Оскільки квартира складається з
двох жилих кімнат, площею 13,72 кв.м. та 19,04
кв.м., суд прийшов правомірно до
висновку про неможливіть встановити
порядок користування квартирою за
запропонованим варіантом користування
квартирою.

Відмовляючи в задоволені щодо
позову щодо усунення перешкод у
користування нежитловими приміщеннями
квартири суд першої інстанції
зазначив, що позивач не надав належних
та допустимих доказів , які б
підтверджували порушення його прав.

Згідно з ч.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

За ст. 10 ЦПК цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

За доводами апеляційної скарги
суд першої інстанції не допитав свідка
ОСОБА_6, яка не з'явилася у судове
зсідання через погрози зі сторони
відповідачів.

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції. Апеляційний суд
досліджує докази, які судом першої
інстанції були досліджені з порушенням
встановленого порядку або в
дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

За вимогами ст. 131 ЦПК України
сторони зобов'язані подати свої докази
суду до або під час попереднього
судового засідання у справі, а якщо
попереднє судове засідання у справі не
проводиться, - до початку розгляду
справи по суті. Докази, подані з
порушенням вимог, встановлених
частиною першою цієї статті, не
приймаються, якщо сторона не доведе, що
докази подано несвоєчасно з поважних
причин.

У судовому засіданні 17.07.2014 року
відповідно до аудіозапису об'явив, що
свідок ОСОБА_6 не з'явився, та
представник позивача не заперечував
проти слухання справи без участі
свідка, клопотань про його повторний
виклик, або примусовий привід не
заявляв.

Оскільки клопотань про допит
свідка ОСОБА_7 , повторного виклику
свідка ОСОБА_6 та примусовий її привід у
суді першої інстанції представником
позивача не заявлялося, представник
позивача за аудіозаписом погодився з
слуханням справи без свідка ОСОБА_6,
апеляційний суд за правилами ст. 303 ЦПК
України не вбачає порушення судом
першої інстанції встановленого
законом порядку дослідження доказів,
або неправомірної відмови у їх
досліджені , і тому відхиляє клопотання
представника позивача про допит
свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в апеляційній
інстанції.

Крім того, позивач у своєму позові
обґрунтовував порушення своїх прав
тим, що відповідачі не дають йому
можливості поставити на кухні
холодильник, в коридорі зайняли площу
своїми меблями та речами, між тим у
своїх вимогах просив зобов'язати
відповідачів не чинити перешкоди у
користування нежитловими приміщеннями
квартири, але не визначив у ньому які
перешкоди слід усунути та яким
способом.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують його законність, підстав
для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303,308,313,317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 17 липня 2014 року у
цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий

Судді