АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
17 вересня 2014 року
Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва у складі:
головуючого судді: Мазурик О.Ф.,
суддів: Прокопчук Н.О.,
при секретарі: Шалапуді Н.П.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги ОСОБА_2 та
на рішення Деснянського районного суду
м. Києва від 22 серпня 2014 року
у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення аліментів на
В червні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
ОСОБА_1 з позовом про стягнення
аліментів на утримання дитини.
Позовні вимоги про стягнення аліментів
мотивувала тим, що від шлюбу з
відповідачем мають сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться на її
утриманні. Вказувала на те, що
відповідач працює приватним
підприємцем, має торгові місця на ринку
«Троєщина»у взуттєвому ряду та веде
бізнес своєї матері, від чого теж
Посилаючись на те, що відповідач має
мінливий дохід, просила стягнути з
останнього аліменти у твердій грошовій
сумі 2000 грн. щомісяця та стягнути
аліменти за 19 останніх місяців у сумі 38
Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 22 серпня 2014 року позов
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_2 аліменти на
утримання неповнолітнього сина у
розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з
12.06.2014 і до повноліття дитини. В іншій
частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду в
частині відмови у стягненні аліментів
за минулий час ОСОБА_2 звернулась до
суду з апеляційною скаргою в якій,
посилаючись на те, що рішення суду в цій
частині є незаконним та
необґрунтованим просила його
скасувати та ухвалити нове. Вказувала
на те, що суд неповно з'ясував всі
фактичні обставини справи, в зв'язку з
чим не стягнув аліменти за минулий час.

Не погоджуючись з рішенням суду в
частині щодо визначення розміру
аліментів у сумі 2000 грн., ОСОБА_1 подав
апеляційну скаргу, в якій посилався на
те, що рішення суду ухвалене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, без повного
з'ясування судом фактичних обставин
справи та належної оцінки наявних в
матеріалах справи доказам. Вказав, що
суд не врахував, що він отримує річний
дохід в сумі близько 90 000 грн., а тому не
має можливості сплачувати аліменти
більше ніж 1500 грн. щомісячно.

Просив рішення суду щодо визначення
розміру аліментів змінити, зменшивши
розмір аліментів на утримання
неповнолітнього ОСОБА_4 з 2000 грн. до 1500
грн.

Позивач в судовому засіданні
апеляційного суду підтримала свою
апеляційну скаргу, з підстав
викладених в ній та просила
задовольнити, проти апеляційної скарги
відповідача заперечувала.

Відповідач в судовому засіданні
підтримав свою апеляційну скаргу з
підстав наведених в ній, проти
апеляційної скарги позивача
заперечував.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення осіб, які
з'явилися в судове засідання,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, дійшла
висновку, що апеляційні скарги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
сторони перебували в зареєстрованому
шлюбі з 17.10.2007 по 29.11.2010.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від шлюбу мають
неповнолітню дитину - сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Також судом встановлено, що дитина
знаходиться на утриманні своєї матері,
відповідач не приймає участі у
вихованні дитини та не надає
матеріальної допомоги у добровільному
порядку.

При ухвалені рішення, суд, враховуючи
мінливий дохід відповідача та
можливість надання ним матеріальної
допомоги на утримання сина, дійшов
висновку про стягнення з відповідача
аліментів на утримання дитини у
твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн.
щомісячно.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду та вважає його
правильним виходячи з наступного.

Відповідно до статті 180 Сімейного
кодексу України, батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України,
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Встановлено, що відповідач є приватним
підприємцем, в судовому засіданні
відповідач стверджував, що його
заробіток є мінливим та не постійним.

Відповідно до положень статті 184 СК
України, якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Колегія суддів відхиляє доводи
апеляційної скарги відповідача про те,
що при визначенні розміру аліментів
суд не застосував положення ч. 1 ст. 182 СК
України та не врахував, що він утримує
дитину від першого шлюбу, оскільки в
порушення вимог, передбачених ст. 10, 60
ЦПК України відповідачем не надано
суду належних та допустимих доказів на
підтвердження вказаних доводів.

При визначенні розміру аліментів судом
вірно враховано вік дитини, факт її
перебування на утриманні позивача, а
також розмір доходу відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Також колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
відмову в задоволенні вимоги про
стягнення аліментів за минулий період,
виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 191 СК України,
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову. Аліменти за минулий час можуть
бути присуджені, якщо позивач подасть
суду докази того, що він вживав заходів
щодо одержання аліментів з
відповідача, але не міг їх одержати у
зв'язку з ухиленням останнього від їх
сплати. У цьому разі суд може присудити
аліменти за минулий час, але не більш як
за три роки.

З аналізу зазначеної статті випливає,
що аліменти за минулий час можуть бути
стягненні у випадку надання позивачем
доказів про вжиття заходів щодо
одержання аліментів з відповідача та
ухилення його від надання утримання
дитині.

Таким чином, позивач має надати суду
докази: 1) вжиття заходів щодо одержання
аліментів з відповідача; 2) ухилення
відповідача від надання утримання
дитині.

Тобто, саме позивач має надати суду
докази того, що, вчиняючи дії тим чи
іншим способом, відповідач свідомо
прагнув ухилитися від виконання
обов'язку по утриманню дитини.

Разом з тим, матеріали справи не
містять жодного доказу на
підтвердження того, що нею вживалися
заходи щодо одержання аліментів з
відповідача, проте останній створював
перешкоди для стягнення аліментів.

Таким чином, суд правильно встановивши
фактичні обставини, дав належну оцінку
представленим доказам, дійшов
обґрунтованого висновку про
необгрунтованість позову в цій
частині.

Інші доводи апеляційних скарг також
висновків суду не спростовують та на їх
правильність не впливають, а тому не
можуть бути прийняті до уваги.

Порушень норм матеріального та
процесуального права, які призвели б до
неправильного вирішення справи,
колегією суддів не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального та процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що рішення суду
постановлено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права
з урахуванням доказів, які надавалися
сторонами у ході розгляду справи,
підстав для його скасування з мотивів,
викладених у апеляційних скаргах,
немає.

Керуючись ст. 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 325, 327
ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л
И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 -
відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 22 серпня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до цього суду.

Головуючий:

Судді:

Справа № 754/10400/14-ц

№ апеляційного провадження:
22-ц/796/12112/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Ярошенко С.В..

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Мазурик О.Ф.