Справа № 189/447/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.05.2014 року Покровський районний суд
Дніпропетровської області

в складі головуючого судді
Лукінової К.С.

при секретарі
Приходько Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Покровське цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
поділ майна, що є спільною сумісною
власністю подружжя, суд, -

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до
суду із позовною заявою про поділ
майна, що є спільною сумісною власністю
подружжя до ОСОБА_2, вказавши в позовній
заяві, що з 21.08.1982 року вони з
відповідачем перебувають у
зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу
неповнолітніх дітей не мають. На момент
звернення до суду шлюб між сторонами не
розірвано. Шлюбний договір або інші
правочини щодо поділу майна між ними не
укладались. У період шлюбу, а саме 20.05.2010
за кошти спільного сімейного бюджету
позивачкою та відповідачем було
придбано житловий будинок з
господарчими спорудами, за адресою :
АДРЕСА_1, правовстановлюючі документи
на нерухоме майно оформлені на
ОСОБА_2.(відповідача) Спільно нажитий
будинок подружжю не вдається поділити
добровільно в позасудовому порядку, в
зв'язку з чим, ОСОБА_1 просить суд
виділити та визнати за нею право
власності на частку у вказаному
спільному майні, яка складає ? частини
спірного майна

Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК
України у відсутності представника
позивачки, який надіслав до суду заяву
з проханням справу розглянути за його
відсутності.

Представник позивачки ОСОБА_1 -
ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав та
просить позов задовольнити.

Справу розглянуто заочно
відповідно до ст. 224 ЦПК України у
відсутності відповідача ОСОБА_2 який
не з'явився в судове засідання не
повідомивши причин неявки. Про час
слухання справи в суді був
повідомлений належним чином.
Представник позивачки проти винесення
заочного рішення не заперечує.

Розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи та
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку, що позовна заява підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з копії свідоцтва про
укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 04.03.2014
року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб 21.08.1982
року, який зареєстрований Виконавчим
комітетом Гаврилівської сільської
ради Покровського району
Дніпропетровської області, актовий
запис №9 (а.с.8).

Згідно копії технічного паспорту на
житловий будинок (реєстровий №4-531)
вбачається, що ОСОБА_2 являється
власником житлового будинку разом з
господарськими будівлями та спорудами,
розташованого в АДРЕСА_1 (а.с.9-11).

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу
України, майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини та самостійного
заробітку. Вважається, що кожна річ
набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Згідно ч.1 ст.69 Сімейного кодексу
України, дружина і чоловік мають право
на поділ майна, що належить їм на праві
спільної сумісної власності, незалежно
від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України, майно
набуте подружжям за час шлюбу належить
їм на праві сумісної власності і у разі
його поділу частки дружини та чоловіка
є рівними.

Відповідно до ч.1, 2 ст.71 Сімейного
кодексу України, майно, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя ділиться між ними в натурі.
Якщо дружина та чоловік не домовилися
про порядок поділу майна, спір може
бути вирішений судом. При цьому суд
бере до уваги інтереси дружини,
чоловіка, дітей та інші обставини, що
мають істотне значення. Неподільні
речі присуджуються одному з подружжя,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними.

Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 21.12.2007 року
№ 11 «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» якщо
неподільні речі не можуть бути реально
поділені між подружжям відповідно до
їх часток, суд визнає ідеальні частки
подружжя в цьому майні без його
реального поділу і залишає майно у їх
спільній частковій власності.

Беручи до уваги, що вищезазначена
будівля, що знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1 придбані позивачкою та
відповідачем саме у період шлюбу, що
випливає із матеріалів справи, суд
вважає, що дане майно є спільною
сумісною власністю сторін у справі,
частки у котрій є рівними, оскільки
іншого судом не встановлено.

Таким чином, позовні вимоги
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 69, 70, 71 СК України, п.22 Постанови
Пленуму Верховного суду України від
21.12.2007 року № 11 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу визнання його
недійсним та поділити спільного майна
подружжя», п. 25 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 21.12.2007 року
№ 11 «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», ст.ст. 88, 209,
218 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
майна, що є спільною сумісною власністю
подружжя - задовольнити.

Виділити та визнати за ОСОБА_1
право власності на ? частину житлового
будинку з господарчими будівлями, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Виділити та визнати за ОСОБА_2
право власності на ? частину житлового
будинку з господарчими будівлями, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1020,86 грн.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя
К.С. Лукінова