Справа № 204/6679/13-ц
Провадження № 2/204/339/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2014 року Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська в
складі:

головуючої: судді
Білик І.А.

при секретарі:
Горб Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк» про
захист прав споживачів,-

В С
Т А Н О В И В :

В червні 2013 року позивач
звернувся до Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська з
позовом до відповідача про захист прав
споживачів. В обґрунтування позову
зазначив, що 01.02.2008 року від
Індустріального відділення
Приватбанку м. Дніпропетровська він
отримав споживчий кредит, кредитний
договір № DNI0GA00000165 від 01.02.2008 року з
обов'язком виплати 1% на місяць, що
складає 378.50 доларів США. В забезпечення
виконання зобов'язань за Кредитним
договором, було укладено договір
іпотеки № DNI0GA00000165 квартири,
розташованої за адресою АДРЕСА_1.
Договір Іпотеки було зареєстровано у
реєстрі за №269 від 01.02.2008р., приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_2.
Згідно п. 2.2.7 Кредитного договору та п. 5
Договору іпотеки ним було підписано
Заставну ПБ №009410, від 01.02.2008 p.,
зареєстровано реєстратором приватним
нотаріусом ОСОБА_2. Одним з важливих
пунктів Кредитного договору для нього
був п. 2.4.1., згідно якого він має право на
дострокове погашення Кредиту. 15.03.2013
року ним в повному обсязі були виконані
умови кредитного договору №DNI0GA00000165
від 01.02.2008 p. За попередньої
домовленістю з представником
ПриватБанку, до каси банку ним було
внесено 32748.82 доларів США, з них 30728.22-
залишок заборгованості за кредитом
станом на 15.03.2013 року, та 2020.6 доларів США
до яких входить страхові платежі,
процент за користування кредитом в
період з 01.03.2013 року по 15.03.2013 року,
винагорода банку за резервування
грошових коштів до 15.03.2013 року. Після
проведення необхідних перерахунків,
залишок грошових коштів за послуги які
були використані в неповному обсязі
(страхові послуги, резервування
ресурсів) повинні були йому повернути,
також ПриватБанк повинен був зробити
перерахунок суми основного
зобов'язання, адже згідно додатку №2 до
кредитного договору станом на 21.02.2013р.
сума залишку по кредиту, без врахування
(згідно п. 2.4.1. Кредитного договору, та п.
8 cm. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів»)
здійсненного ним часткового
дострокового погашення Кредиту шляхом
збільшення суми періодичних виплат
загальною сумою 76.7 доларів США, повинна
становити 30487 доларів США (на 241.22
доларів США менше) мінус 76.7 доларів США
- 30410.3 доларів США (на 317.92 долара США
менше). У зв'язку з тим, що послуги з
страхування не були використані ним в
повному обсязі, 28.03.2013 р. ПриватБанком
був зроблений перерахунок
використаних коштів (по договору
особистого страхування DNI0LK00000165 від
01.02.2008 pоку, договору страхування майна
DNI0GA00000165 від 01.02.2008 pоку), залишок
повернутий йому, шляхом перерахування
на картку ПриватБанку НОМЕР_1, у розмірі
460.46 грн. та 601.12 грн. Перерахунок суми
основного кредитного зобов'язання та
суми винагороди за фактично
використану послугу «резервування
ресурсів» станом на 15.03.2013 року,
ПриватБанком здійснено не було,
обов'язки ПриватБанку по кредитному
договору №DNI0GA00000165 від 01.02.2008 року
виконані не в повному обсязі, чим
порушено його право, як споживача
банківської послуги. 01 квітня 2013 року
він подав звернення до ПриватБанку з
проханням зробити перерахунок
основного кредитного зобов'язання
станом на 15.03.2013 року, переплачені
грошові кошти, (залишок) у сумі 317.92
доларів США повернути йому, шляхом
перерахування на картку ПриватБанку
НОМЕР_1, або видавши йому готівкою через
касу ПриватБанку; зробити перерахунок
фактично використаних грошових коштів
за резервування ресурсів, залишок, у
розмірі 1454.3 доларів США повернути йому,
шляхом перерахування на картку
ПриватБанку НОМЕР_1, або видавши йому
готівкою через касу ПриватБанку, але
відповідь на сьогоднішній день ним не
отримана, грошові кошти (317.92 доларів
США та 1454,3 доларів США) йому не
повернуті, тобто ПриватБанком не
виконані умови кредитного договору, в
наслідок чого порушені його права, як
споживача. У зв'язку з чим, він
звертається до суду з даним позовом і
просить зобов'язати ПриватБанк
винонати умови кредитного договору №
DNI0GA00000165 від 01.02.2008р., а саме: зробити
перерахунок основного кредитного
зобов'язання станом на 15.03.2013 року,
переплачені грошові кошти (залишок) у
сумі 317.92 доларів США повернути йому,
шляхом перерахування на картку
ПриватБанку НОМЕР_1, або видавши йому
готівкою через касу ПриватБанку;
зробити перерахунок фактично
використаних грошових коштів за
резервування ресурсів, залишок, у
розмірі 1454.3 доларів США повернути йому,
шляхом перерахування на картку
ПриватБанку НОМЕР_1, або видавши йому
готівкою через касу ПриватБанку .

В судове засідання позивач надав
заяву про розгляд справи без його
участі, зазначивши, що позовні вимоги
підтримує і просить задовольнити.

В судове засідання представник
відповідача за довіреністю Яковець П.О.
надав заяву в якій просив розглянути
справу без його участі, зазначивши, що
позов не визнає, підтримує раніше
надані заперечення на позов, просить
відмовити в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1

Вивчивши матеріали справи,
ознайомившись із заявами сторін, суд
вважає, що позовні вимоги задоволенню
не підлягають.

Згідно ст..11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст..60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.526 ЦК України,
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином і у встановлений термін,
відповідно до закону, договору.

Відповідно до ст.599 ЦК України,
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

У судовому засіданні встановлено,
що 01 лютого 2008 року між позивачем
ОСОБА_1 та ПАТ КБ "Приватбанк" був
укладений кредитний договір № DNI0GA00000165.
Невід'ємними частинами кредитного
договору є: додаток № 1- детальний опис
загальної вартості кредиту; графік
погашення кредиту. Як вбачається, ПАТ
КБ "Приватбанк" свої зобов'язання за
договором виконав в повному обсязі.
Відповідно до умов кредитного
договору, а саме п.2.1.1 банком позивачу
ОСОБА_1 був наданий кредит, шляхом і у
межах сум, зазначених у п.8.1 договору;
кошти, отримані від клієнта, були
направлені на погашення
заборгованості за договором ( п.2.1.5 );
кошти, отримані від клієнта при
достроковому погашенні кредиту були
направленні на погашення
заборгованості у встановленому
порядку, згідно п.3.2 договору (п.2.1.6).
Доказами виконання банком своїх
зобов'язань за кредитним договором є: 1)
виписка по рахунку № 7918 за період
з 01.02.2008 року по 28.10.2013 року , де
зазначені всі платежі, які були внесені
клієнтом ОСОБА_1 на погашення
заборгованості за кредитним договором
№ DNI0GA00000165; 2) розрахунок
заборгованості за кредитним договором
DNI0GA00000165 від 01.02.2008р. станом на 28.10.2013р.,
який підтверджує повне виконання
клієнтом умов договору та
відповідність розміру суми погашених
коштів проведеним нарахуванням банком.
Крім того, в судовому засіданні
встановлено, що при укладенні договору
було дотримано всі передбачені законом
істотні умови договору, котрі були
обумовлені згодою сторін, які
узгоджені сторонами, так і прийняті
ними, на момент укладення вказаного
договору обидві сторони мали
необхідний обсяг цивільної
дієздатності, волевиявлення учасників
було вільним та відповідало їхній
внутрішній волі, що підтверджено
власноручними підписами та печатками
сторін; правочин був спрямований на
отримання кредиту та у його погашенні
згідно умов даного договору. Таким
чином, позивач погодився на умови
надання кредиту як такі, що його
влаштовували. Крім того, як
встановлено, в розділі 2 кредитного
договору були зазначені всі права та
обов'язки сторін, в тому числі право
позичальника на дострокове погашення
кредиту. При цьому, в п.2.4.1 зазначена
процедура дострокового погашення
заборгованості за договором, а саме в
п.8.1 кредитного договору, з зазначенням
п.п. 8.5-щодо додаткової сплати
позичальником відсотків 0,48 від суми
кредиту , що погашається достроково. В
п.4.5 кредитного договору, вказано, що
винагорода за резервування ресурсів
сплачується щомісяця з щомісячним
платежем за кредитом від дня
нарахування. У випадку повного
погашення кредиту винагорода
сплачується одночасно з останнім
платежем за кредитом. З урахуванням
вказаних умов кредитного договору,
слід зазначити, що позивачем було
здійснено повне дострокове погашення
кредитного договору, а наведені
позивачем суми не підлягають
коригуванню. Проведення перерахунку
щодо повернення послуг із страхування
був здійсненний банком, оскільки при
укладанні кредитного договору був
укладений договір страхування, який є
відокремленим та обов'язковим до
укладання договором, та передбачає
інші умови виконання. Таким чином, при
укладенні договору було дотримано всі
передбачені законом істотні умови
договору, котрі були обумовлені згодою
сторін.

Відповідно до ст. 1 Закону України
"Про захист прав споживачів" визначено,
що послуга - це діяльність виконавця з
надання ( передачі ) споживачеві
певного визначеного договором
матеріального чи нематеріального
блага, що здійснюється за
індивідуальним замовленням споживача
для задоволення споживача його
особистих потреб. У п. 23 ст. 1 цього ж
Закону зазначено, що споживчий кредит -
це кошти, що надаються кредитодавцем (
банком або іншою фінансовою установою )
споживачеві на придбання продукції.

Відповідно до ст.11 Закону договір
про надання споживчого кредиту
укладається між кредитодавцем та
споживачем, відповідно до якого
кредитодавець надає кошти ( споживчий
кредит) або бере зобов'язання надати їх
споживачеві для придбання продукції у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а споживач зобов'язується
повернути їх разом з нарахованими
відсотками.

Таким чином, застосування Закону
України "Про захист прав споживачів" до
спорів, які виникають з кредитних
правовідносин, можливе у тому разі,
якщо предметом і підставою позову є
питання надання інформації
споживачеві про умови отримання
кредиту, типи відсоткової ставки,
валютні ризики, процедура виконання
договору тощо, які передують укладенню
договору. Після укладення договору між
сторонами виникають кредитні
правовідносини, тому до спорів щодо
виконання цього договору цей закон не
може застосовуватись, а застосуванню
підлягає спеціальне законодавство в
системі кредитування. Відповідно до
ст.5 ЦК України акт цивільного
законодавства зворотної сили не має.

Враховуючи викладене, позовні
вимоги ОСОБА_1 щодо невиконання умов
кредитного договору ПАТ КБ "Приватбанк"
та визнання умов кредитного договору
несправедливими є необґрунтованими,
суперечать обставинам справи та
законодавству, і не знайшли свого
підтвердження в судовому засіданні.

Тому суд вважає, що в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» про захист прав
споживачів слід відмовити.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст.1,11 Закону України "Про
захист прав споживачів", ст. ст. 5, 526, 527,
530, 599, 627 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212-215
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк» про
захист прав споживачів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
І. А. Білик