Провадження № 2/487/404/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2014 року

Заводський районний суд м. Миколаєва у
складі головуючого судді Павлової
Ж.П.,при секретарі Кожина
В.О., представника позивача Климовича
А.В., представника відповідача
ОСОБА_2,розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Селяночка" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 , третьої
особи Заводського відділу Державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції про
визнання права власності на майно та
зняття з нього арешту,

В С
Т А Н О В И В

13.12.2013р. ТОВ" Торговий дім "Селяночка"
звернулось до суду із позовом до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 , третьої особи
Заводського відділу Державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції про
визнання права власності на майно та
зняття з нього арешту.

В позові позивач вказав, що 03.12.2013року
державним виконавцем Заводського
відділу Державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції відповідно до акту було
описано та арештовано майно- а саме
шпалери, що знаходяться в магазині
"Лувр", розташованому по вул. 6
Поперечна, 33 в м.Миколаєві.

В позові позивач посилався на те ,що
описане та арештоване державним
виконавцем майно належить
позивачу,придбано ним особисто та за
власні кошти ,що підтверджується
договорами купівлі-продажу та
товарними видатковими накладними.

Тому просив його позов задовольнити,
визнати право власності на майно та
зняти з нього арешт.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
зменшив в частині кількості майна
відповідно до переліку, вказаного в
заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнав. Просив відмовити в їх
задоволенні, посилаючись на
необгрунтованість заявлених вимог та
їх недоведеність.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання
не з*явився.

Представник третьої особи Заводського
відділу Державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції в судове засідання не з*явився,
в заяві просив розглядати справу без
його участі.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи суд
приходить до наступного.

Згідно до положень ч.1 ст.60 Закону
України «Про виконавче провадження»,
особа, яка вважає, що майно, на яке
накладено арешт, належить їй, а не
боржникові, може звернутися до суду з
позовом про визнання права власності
на це майно і про зняття з нього
арешту.

Так, відповідно до ст.41 Конституції
України, ст.ст.386,391 ЦК України - кожен
має право володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю. Ніхто
не може бути протиправно позбавлений
права власності. Право приватної
власності є непорушним.

Власник майна може вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном, від кого б ці перешкоди не
виходили.

У п.1 ч.2 ст.11 ЦК України закріплено, що
однією з підстав виникнення цивільних
прав та обов'язків, в тому числі і право
на власність, є договори та інші
правочини.

Право власності, відповідно до ст.328 ЦК
України набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Закон України «Про виконавче
провадження», зокрема ст.ст.55,56,57
передбачає звернення стягнення в
порядку примусового виконання за
виконавчими документами, але лише на те
майно, що належить на праві власності
боржникові.

При цьому, не допускається звернення
стягнення на майно, зазначене в
переліку видів майна громадян, на яке
не може бути звернуто стягнення за
виконавчими документами, згідно з
додатком до цього Закону.

Арешт на майно боржника застосовується
для забезпечення реального виконання
рішення.

Арешт на майно боржника накладається
державним виконавцем у тому числі і
шляхом проведення опису майна
боржника і накладення на нього арешту.

Згідно із ст.60 ЦПК України, обов'язок
доказування певних обставин лежить на
стороні, яка посилається на них як на
підставу своїх вимог та заперечень.

Так судом встановлено, що на виконані
Заводського відділу ДВС ММУЮ
знаходиться виконавче провадження,
відкрите на підставі виданого
Центральним районним судом м.Миколаєва
виконавчого листа №14-7538/2009 щодо
стягнення із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
445133 грн. грошової компенсації при
поділі сумісного майна подружжя.

07.09.2012року Заводським відділом ДВС ММУ
було відкрито виконавче провадження
№31440064.

03.12.2013року державним виконавцеми
проведено опис та арешт майна за місцем
розташування магазину "Лувр" , а саме на
шпалери (333 позиції).

Вказаний акт був складений в
присутності представника стягувача, за
відсутності боржника.

Як встановлено судом , на протязі 2013
року магазин"Лувр" торгової діяльності
не здійснював.

Посилання представника позивача на ті
обставини , що шпалери, які описані та
арештовані державним виконавцем
придбані саме ОСОБА_4 на підставі
укладених договорів із ОСОБА_5, ОСОБА_6
,ТОВ" Аврора-Південь",ТОВ"
Проектно-інженерною компанією" суд не
може прийняти до уваги, оскільки у
видаткових транспортних накладних на
шпалери, не вказано, яким саме
поставщиком поставлено товар, та що
саме цей товар(шпалери) прийнято на
склад магазину "Лувр".

Крім того, у наданих представником
позивача договорах не вказано
наймкенування поставляємого товару.

Таким чином в матеріалах справи
відсутні належні та допустимі докази
тому, що саме вказані в акті шпалери
були придбані ТОВ "Торговим домом
"Селяночка".

Не є таким доказам і наявні в
матеріалах справи видаткові накладні
, на які посилається представник
позивача, оскільки з них не можливо
зробити певного висновку про те, що
сторони домовилися з усіх істотних
умов договору купівлі - продажу
відносно товару- шпалер , які зазначені
в акті опису й арешту майна.

Враховуючи наведене, і те, що
допустимих доказів тому, що шпалери є
власністю боржника суду не надано, суд
вважає, що позивачу в задоволенні
позовних вимог слід відмовити, за
виключенням майна , а саме шпалер № 26142
у кількості 2-х рулонів, вартістю 91 грн.
66 коп., що підтверджуються наявною в
матералах справи квитанцією про
придбання саме цих товарів позивачем.

Керуючись ст.ст.10,60, 213-215 ЦПК України,
суд

В
И Р І Ш И В

Позов задовольнити частково.

Визнати за Товариством з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Селяночка" право власності на майно -
шпалери №26142 у кількості 2-х рулонів
,вартістю 91 грн.66 коп. та виключити
вказане майно із акту опису та арешту
майна боржника від 03.12.2013 року,
складеного державним виконавцем
Заводського відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Селяночка" по 121 грн.80 коп.судового
збору з кожного.

Рішення вступає в законну силу через 10
днів з дня його проголошення.

На рішення може бути подана апеляція
до Миколаївського апеляційного суду
через Заводський районний суд в
порядку, встановленому ст.294 ЦПК
України.

Суддя
Павлова Ж.П.