Справа № 2-1596/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2014 року
м.
Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області у складі:
головуючого - судді Фазикош О.В., при
секретарі Рабош А.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті
Ужгород цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Українська страхова група» про
визнання протиправною відмови у
виплаті страхового відшкодування та
зобов'язання здійснити виплату такого,
-

встановив:

Рішенням Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 29.03.2013 р.
позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволенні
в повному обсязі.

Ухвалою Апеляційного суду
Закарпатської області від 18.12.2013 р.
рішення Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 29.03.2013 р.
залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 14.07.2014 року -
рішення Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 29.03.2013 р.
та ухвалу Апеляційного суду
Закарпатської області від 18.12.2013 р.
скасовано, а справу надіслано на новий
розгляд до суду першої інстанції.

В судове засідання призначене на 30.07.2014
року та 12.08.2014 року позивач ОСОБА_1 та
представник позивача не з'явилася, про
час та місце розгляду справи були
повідомлені в порядку ст.76 ЦПК України,
про причини неявки суд не повідомили,
клопотань про відкладення спра

ви до суду не надходило.

Згідно з ст. 1 ЦПК України завданнями
цивільного судочинства є справедливий,
неупереджений та своєчасний розгляд і
вирішення цивільних справ з метою
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Частиною 3 ст. 27 ЦПК України
установлено, що особи, які беруть
участь у справі, зобов'язані
добросовісно здійснювати свої
процесуальні права і виконувати
процесуальні обов'язки.

Статтею 6 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод (далі -
Конвенція) встановлено, що кожен має
право на справедливий і публічний
розгляд його справи упродовж розумного
строку незалежним і безстороннім
судом, встановленим законом, який
вирішить спір щодо його прав та
обов'язків цивільного характеру або
встановить обґрунтованість будь-якого
висунутого проти нього кримінального
обвинувачення. Ратифікуючи зазначену
Конвенцію Україна взяла на себе
зобов'язання гарантувати кожній особі
права та свободи, закріплені в
Конвенції, включаючи право на
справедливий судовий розгляд протягом
розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников
проти Росії» Європейський суд
зазначив, що розумність тривалості
провадження визначається залежно від
конкретних обставин справи, враховуючи
критерії, визначені у прецедентній
практиці Суду, зокрема, складність
справи, поведінка заявника та
поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та
практики Європейського суду
вбачається, що питання про порушення
ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із
основоположних принципів Конвенції -
принцип неприпустимості зловживання
правами, може поставати лише у
сукупності з іншою статтею Конвенції,
положення якої у конкретному випадку
дають підстави для висновку про
зловживання особою наданим їй правом.

У рішенні Європейського Суду від 3
квітня 2008 року у справі «Пономарьова
проти України»зазначено, що сторони
мають вживати заходи, щоб дізнатися про
стан відомого їм судового провадження.

Аналіз викладених вище обставин неявки
в судові засідання заявника, якому було
відомо про провадження у справі, дає
підстави стверджувати про неналежне
здійснення своїх процесуальних прав і
виконання процесуальних обов'язків, що
виразилися у відсутності інтересу до
поданої до суду заяви, що призвело до
затягування судового розгляду даної
справи, яка тривалий час не може бути
вирішена по суті пред'явленого позову.

Відповідно до ч.3 ст.169 ЦПК України у
разі повторної неявки в судове
засідання позивача, повідомленого
належним чином, якщо від нього не
надійшла заява про розгляд справи за
його відсутності, суд залишає заяву без
розгляду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України,
суд постановляє ухвалу про залишення
заяви без розгляду, якщо належним чином
повідомлений позивач повторно не
з'явився в судове засідання, якщо від
нього не надійшла заява про розгляд
справи за його відсутності.

На підставі наведеного, беручи до уваги
підстави для залишення позову без
розгляду у зв'язку з повторною неявкою
позивача, встановлені ЦПК України із
змінами, внесеними Законом України
«Про судоустрій і статус суддів»від
07.07.2010 р., який не пов'язує причини
повторної неявки з їх поважністю, суд
приходить до висновку, що позовну заяву
слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. ст.169, 207, 209, 210 ЦПК
України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Українська страхова група»
про визнання протиправною відмови у
виплаті страхового відшкодування та
зобов'язання здійснити виплату такого -
залишити без розгляду.

Роз'яснити позивачу право на повторне
звернення до суду після усунення умов,
що були підставою для залишення
позовної заяви без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Закарпатської
області через суд першої інстанції
шляхом подачі в п'ятиденний строк з дня
винесення ухвали апеляційної скарги.
Особи, які брали учать у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення ухвали, можуть подати
апеляційну скаргу протягом п'яти днів з
дня отримання її копії.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Фазикош О.В.