Справа № 334/6967/14-ц
Номер провадження 2/334/2616/14
У х в а л а

про залишення позову без руху

"25" липня 2014 р. суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя, ОСОБА_1, розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Автобуд- Транссервіс» до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приват Банк», Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль», треті особи: Публічне акціонерне товариство «Мета Банк», Ленінський відділ державної виконавчої служби Запорізького управління юстиції про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту,

ВСТАНОВИВ:

23 липня 2014 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який 24 липня 2014 року переданий для розгляду судді Колесник С.Г.

Вивчив матеріали справи, суд приходить до висновку, що подана заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, оскільки позивач не зазначає виклад обставин, якими обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільно-процесуальним кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а також визначає способи захисту цивільних прав та інтересів.

Проте з позовної заяви не зрозуміло, за захистом якого свого порушеного права позивач звертається до суду, не зазначено, в чому саме порушено право ТОВ «Автобуд-Транссервіс» щодо набуття права власності на транспортні засоби з боку кожного з відповідачів, не вказано яким чином ОСОБА_2, ПАТ КБ «Привт Банк», ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» порушують права позивача, бо Договір № 1 найму (оренди) транспортного засобу від 15.09.2009 року було укладено між ТОВ «Автобуд-Транссервіс» - з одного боку та гр. ОСОБА_2 і ПАТ «МетаБанк» - з другого.

Згідно наданих суду матеріалів, ТОВ «Автобуд-Транссервіс», після виконання умов п. 2.2.12 та п. 2.2.13 Договору №1 найму (оренди) транспортного засобу, укладеного між ним та ОСОБА_2 і ПАТ «МетаБанк» 15.09.2009 року, отримує право переоформити на себе право власності на Обєкти оренди, зазначені в п. 1.1 вказаного договору, а саме:

- вантажний сідловий тягач, реєстраційний номер НОМЕР_1, марка MANмодель 18.463, 1997 рок випуску, білого кольору, шасі (кузов, рама, коляска) WMAT32F891M228327, обєм двигуна 11 970 куб.см (D);

- напівпричіп бортовий тентовий, реєстраційний номер НОМЕР_2, марка KOGEL, модель SN 24, 1993 року випуску, червоного кольору, шасі (кузов, рама, коляска) № WK0SN0024P1132658.

Разом з тим, позивач не надає суду доказів того, що він після виконання вищевказаних умов звертався до УДАІ ГУ МВС у Запорізькій області для реєстрації вказаних транспортних засобів та йому було відмовлено, тобто Товариством не надано доказів позасудового вирішення виниклого спору.

Також, ТОВ «Автобуд-Транссервіс» в позовній заяві просить зняти арешт, накладений Ленінським ВДВС ЗМУЮ на вищевказані транспортні засоби, обґрунтовуючи це копією протоколу б/н огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 07.05.2014 року складеного старшим ІДПС капітаном міліції ОСОБА_4

Однак не надає суду доказів того, які в ТОВ «Автобуд-Транссервіс» існують складнощі у знятті вказаного арешту, який, крім цього, не зрозуміло ким і на підставі чого було накладено.

Крім того, позов про визнання права власності є позовом майнового характеру і відповідно до ч.5 ст. 119 ГПК України до позовної заяви повинен бути доданий документ, що підтверджує сплату судового збору.

01 листопада 2011 року набрав чинності ЗУ № 3674-VI «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року, відповідно до статті 4 якого, за подання до суду позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується в розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (243,60 грн.) та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати (3 645,00 грн.) відповідно до п.1.1 з таблиці ставок судового збору.

Проте в матеріалах поданої позовної заяви присутня квитанція № 143 від 23.07.2014 року, і взагалі відсутні данні, щодо того, яка вартість майна (експертна оцінка), право власності на яке просить визнати за собою позивач. Тобто, суду не зрозуміло чому позивачем сплачено судовий збір саме у розмірі 1515,00 грн.

Суддя звертає увагу позивача, що невірно оформлене платіжне доручення є підставою для повернення позовної заяви у звязку з несплатою судового збору належним чином.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 та 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Таким чином, суд приходить висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог передбачених ст. 119-121 ЦПК України у звязку з чим, вважає необхідним позов залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 3,7, 119-121 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Подану заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Автобуд Транссервіс» до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приват Банк», Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль», треті особи: Публічне акціонерне товариство «Мета Банк», Ленінський відділ державної виконавчої служби Запорізького управління юстиції про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту - залишити без руху, надавши термін для усунення зазначених недоліків протягом пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Попередити позивача, що у випадку невиконання ухвали позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1