АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/7040/2014
Головуючий в 1 інстанції - Плахотнюк К.Г.
Доповідач - Шиманський
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2014 року колегія суддів Судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Шиманського В.Й.

Суддів -Левенця Б.Б., Махлай Л.Д.

при секретарі - Ошедшої А.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Комунального
підприємства з утримання та
експлуатації житлового фонду
спеціального призначення
«Спецжитлофонд» на рішення
Голосіївського районного суду міста
Києва від 24 березня 2014 року у справі за
позовом Комунального підприємства з
утримання та експлуатації житлового
фонду спеціального призначення
«Спецжитлофонд» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості по
квартирній платі та за надані
комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И Л А:

Із вказаним позовом до суду позивач
звернувся у серпні 2013 року.

Зазначав, що відповідачі з 01.05.1998
року по 01.10.2010 року проживали у квартирі
АДРЕСА_1. Зазначений будинок,
відповідно до розпорядження Київської
міської державної адміністрації від
19.04.2011 року №777, було прийнято до
комунальної власності територіальної
громади м. Києва та закріплено за КП
«Спецжитлофонд» на праві повного
господарського відання. Під час
перебування вказаного будинку на
балансі позивача, КП Спецжитлофонд»
виконував функції з утримання будинку
та прибудинкової території, надання
комунальних послуг .

У зв'язку з неналежним
виконанням відповідачами обов'язків по
своєчасному внесенню плати за
користування житловою площею та
комунальними послугами у період з
01.11.2008 року по 01.10.2010 року у них
утворилась заборгованість.

У зв'язку з наведеним позивач
просив суд стягнути з відповідачів
заборгованість за комунальні послуги у
сумі 7 146, 15 грн.

Рішенням Голосіївського районного
суду міста Києва від 24 березня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі, з посиланням на
неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушенням
судом норм процесуального права,
ставиться питання про скасування
даного рішення та постановлення нового
про задоволення позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представника позивача, вивчивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
до задоволення у зв'язку з наступним.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що розпорядженням
Київської міської державної
адміністрації від 19.04.2001 року №777 «Про
комунальне підприємство з утримання та
експлуатації житлового фонду
спеціального призначення
«Спецжитлофонд» будинок АДРЕСА_1 було
прийнято до комунальної власності
територіальної громади м. Києва та
закріплено за КП «Спецжитлофонд» на
праві повного господарського відання.

Відповідно до довідки Комунального
підприємства з утримання та
експлуатації житлового фонду
спеціального призначення
«Спецжитлофонд» у квартирі АДРЕСА_1 в
період з 01.05.1998 року по 01.10.2010 року
проживали відповідачі( а.с. 11).

Нормами ст. 64,68 ЖК України передбачено,
що наймач зобов'язаний своєчасно
вносити квартирну плату і за
комунальні послуги. Члени сім'ї
наймача, які проживають разом з ним,
користуються на рівні з наймачем усіма
правами та несуть усі обов'язки, що
випливають з договору найму житлового
приміщення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
балансоутримувачем будинку, споруди,
житлового комплексу або комплексу
будинків і споруд є власник або
юридична особа, яка за договором з
власником утримує на балансі
відповідне майно, а також веде
бухгалтерську, статистичну та іншу
передбачену законодавством звітність,
здійснює розрахунки коштів, необхідних
для своєчасного проведення
капітального і поточного ремонтів та
утримання, а також забезпечує
управління цим майном і несе
відповідальність за його експлуатацію
згідно з законом.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» учасниками відносин у сфері
житлово-комунальних послуг є: власник,
споживач, виконавець, виробник.

Згідно з п.5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» споживач
зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачів своїх обов'язків щодо
оплати комунальних послуг у останніх
утворилась заборгованість.

З рахунку заборгованості по квартплаті
та комунальні послуги вбачається, що
заборгованість відповідачів за період
з 01.11.2008 р. по 01.10.2010 р. складала 7 146,15 грн.

Колегія суддів не може погодитись з
висновками суду першої інстанції щодо
застосування строків позовної
давності з огляду на наступне.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Відповідно ст.264 ЦК України перебіг
позовної давності переривається
вчиненням особою дії, що свідчить про
визнання нею свого боргу або іншого
обов'язку.

Позовна давність переривається у разі
пред'явлення особою позову до одного із
кількох боржників, а також якщо
предметом позову є лише частина вимоги,
право на яку має позивач. Після
переривання перебіг позовної давності
починається заново. Час, що минув до
переривання перебігу позовної
давності, до нового строку не
зараховується.

З матеріалів справи вбачається,
що в період з 01.04.2009 р. по 01.04.2012 р.
відповідачами періодично оплачувались
поточні нарахування та заборгованість
по квартирній платі та комунальних
послугах за проживання у квартирі
АДРЕСА_1. Остання оплата була здійснена
відповідачами у квітні 2012 р. в розмірі
478,38 грн., що підтверджується наявним в
матеріалах справи розрахунком
заборгованості по квартплаті та
комунальним послугам № 056/24 від 19.03.2013 р.

Таким чином у зв'язку з проплатою
відповідачами платежів по квартирній
платі та за надані комунальні послуги
КП «Спецжитлофонд» перебіг позовної
давності був перерваний і почався
заново у квітні 2012 року .

КП «Спецжитлофонд» звернувся з
позовом до суду в серпні 2013 року, тобто
в межах строків позовної давності.

Таким чином позовні вимоги КП
«Спецжитлофонд» про стягнення
заборгованості по квартирній платі та
за надані комунальні послуги у розмірі
7 146,15 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 підлягають
стягненню понесені позивачем витрати
на сплату судового збору.

В силу ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення є невідповідність висновків
суду обставинам справи.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку про необхідність
скасування рішення суду та ухвалення
нового рішення про задоволення
позовних вимог.

Керуючись ст. ст.303, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства з утримання та
експлуатації житлового фонду
спеціального призначення
«Спецжитлофонд» - задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду
міста Києва від 24 березня 2014 року -
скасувати та постановити нове рішення
наступного змісту.

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на
користь Комунального підприємства з
утримання та експлуатації житлового
фонду спеціального призначення
«Спецжитлофонд» р/р 7820 у
Подільській філії ВАТ КБ «Хрещатик»
МФО 300670, заборгованість по
квартирній платі та за надані
комунальні послуги у розмірі 7 146,15 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на
користь Комунального підприємства з
утримання та експлуатації житлового
фонду спеціального призначення
«Спецжитлофонд» судовий збір у розмірі
229,40 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: