У х в а л а

іменем україни

3 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Амеліна В.І., Гончара В.П.,

Савченко В.О.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю «Чагорське», про
тлумачення змісту правочину, визнання
договорів купівлі-продажу недійсними,
визнання права власності на 1/2 частку
спільної сумісної власності подружжя,
за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення апеляційного суду
Чернівецької області від 15 травня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що з травня 2003 року по липень 2012 року
перебувала з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають
двох дітей, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2.
За час шлюбу ними набуто нерухоме
майно, а саме: житловий будинок літ. «А»,
загальною площею 203,2 кв. м, що
знаходиться по АДРЕСА_1; будівля
корівника літ. «А» загальною площею 935,20
кв. м, що розташована у АДРЕСА_2 та
земельна ділянка площею 0,2427 га, що
розташована у АДРЕСА_3, які були
придбані відповідачем як фізичною
особою-підприємцем. Уточнивши позовні
вимоги, ОСОБА_4 просила визнати
зазначене майно спільним майном
подружжя, поділити спільне майно,
визнавши за нею право власності на 1/2
частину указаного майна та визначити
порядок користування житловим
будинком.

Рішенням Глибоцького районного суду
Чернівецької області від 23
вересня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_4
задоволено частково. Визнано за ОСОБА_4
право власності на 1/2 частину
нерухомого майна, яке складається з:
житлового будинку літ. «А», загальною
площею 203,2 кв. м, в тому числі
житловою площею 122,6 кв. м, огорожі № №
1-3, басейну та криниці вартістю 499 518 грн
та знаходиться по АДРЕСА_1; 1/2 частину
будівлі корівника літ. «А» загальною
площею 935,20 кв. м, що розташована у
АДРЕСА_3 вартістю 735 412 грн 50
коп.; 1/2 частину земельної ділянки
площею 0,2427 га, що розташована у АДРЕСА_3
вартістю 171 581 грн.

У задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Чернівецької області від 15 травня
2014 року рішення районного суду в
частині задоволення позову про
визнання права власності на Ѕ частину
корівника та Ѕ частину земельної
ділянки скасовано та ухвалено в цій
частині нове рішення, яким у
задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, мотивуючи свою вимогу
порушенням судом норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст.
335 ЦПК України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Відповідно до ч. 1 ст. 61
СК України об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя може бути
будь-яке майно, за винятком виключеного
із цивільного обороту.

Частиною 1 ст. 70 СК
України передбачено, що у разі поділу
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у п. 23 постанови від
21 грудня 2007 року № 11 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя», вирішуючи спори між
подружжям про майно, необхідно
встановлювати обсяг спільно нажитого
майна, наявного на час припинення
спільного ведення господарства,
з'ясовувати джерело і час його
придбання. Спільною сумісною власністю
подружжя, що підлягає поділу (статті 60,
69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин
2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які
види майна, за винятком тих, які згідно
із законом не можуть їм належати
(виключені з цивільного обороту),
незалежно від того, на ім'я кого з
подружжя вони були придбані чи
внесені грошовими коштами, якщо інше не
встановлено шлюбним договором чи
законом.

Задовольняючи позов та визнаючи право
власності сторін на Ѕ частину будівлі
корівника та земельної ділянки за
кожним, суд першої інстанції виходив із
того, що зазначене майно придбано
подружжям за час шлюбу та належить
сторонам на праві спільної сумісної
власності.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції в цій частині та ухвалюючи
нове рішення про відмову в задоволенні
позову, апеляційний суд, дослідивши
докази та давши їй належну оцінку,
обґрунтовано виходив із того, що спірне
майно було придбано відповідачем після
фактичного припинення шлюбних
відносин за рахунок позичених ним
грошових коштів, а тому не може бути
включено до спільного майна подружжя
та не підлягає поділу.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку, що судом правильно
встановлено та належно перевірено
обставини, які мають значення для
правильного вирішення справи, судове
рішення ухвалено із додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстав для його зміни чи
скасування немає.

Наведені в касаційній
скарзі доводи висновків апеляційного
суду не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Чернівецької області від 15 травня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
В.І.
Амелін

В.П. Гончар

В.О. Савченко