АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6136/14
Головуючий 1 інст. -
Справа № 645/1321/14 - ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 15» вересня 2014 року
м. Харків

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової
Л.В., Яцини В.Б.,

при секретарі:
Кривошеіної О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Фрунзенського районного суду м.
Харкова від 29 липня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа -
Управління служб у справах дітей
Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради про
визначення місця проживання дитини, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з зазначеним позовом до ОСОБА_1. В
обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що з 10.08.2006 року по
24.12.2012 року сторони знаходилися в
зареєстрованому шлюбі, від якого мають
малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
яка зареєстрована та проживає разом з
ним за адресою: АДРЕСА_1. Вказана
квартира належить йому на праві
власності. З часу припинення шлюбних
відносин тільки він опікується
донькою, приводить її до поліклініки,
співпрацює з вчителями, своєчасно
реагує на пропозиції педагогів,
відвідує батьківські збори, вносить
плату за харчування дитини. Донька
проживає в атмосфері доброзичливості,
тепла, довіри. Просив визначити місце
проживання доньки з ним за адресою їх
проживання: АДРЕСА_1.

Рішенням Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 29 липня 2014 року позов -
задоволено; визначено місце проживання
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком
ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1
подала апеляційну скаргу, в якій
просила рішення суду - скасувати. При
цьому посилалася на неповне з`ясування
судом обставин справи, що мають
значення для справи, на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, на порушення та
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права.
Вважала, що суд не надав належної
оцінки доказам у справі, не звернув
увагу на те, що батько постійно
здійснює психологічний вплив на
доньку, вона його боїться; що у
відношенні до неї на очах дитини
відбулося насильство батьком дитини;
наявність у позивача квартири не є
вирішальною умовою для визначення
місця проживання дитини з батьком; що
малолітня дитина не повинна бути
розлучена зі своєю матір'ю; що тільки з
січня 2014 року батько став частіше брати
доньку до себе.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, вислухавши пояснення
з'явившихся осіб, дослідивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, вважає за необхідне апеляційну
скаргу - задовольнити, рішення суду -
скасувати з наступних підстав.

Визначаючи місце проживання дитини
разом з батьком, суд першої інстанції
виходив з того, що її мати ОСОБА_1 не
може надати всі умови для нормального
розвитку та проживання дитини.

Проте з таким висновком суду
погодитися не можна, виходячи з
наступного.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що з 10.08.2006 року по
24.12.2012 року сторони перебували в
зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають
доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після
розірвання шлюбу залишилася проживати
з матір'ю. Сторони та їх донька ОСОБА_3
зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1, яка
належить ОСОБА_2 на підставі договору
дарування, (а. с. 48-50).

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2
пояснив, що ОСОБА_1 з ним та донькою не
проживає з січня 2012 року. На теперішній
час в цій квартирі зареєстровані він,
його колишня дружина та їх малолітня
донька ОСОБА_3, а фактично проживають
він з сином від другого шлюбу,
співмешканкою та донькою від третього
шлюбу, родини він не створив.

ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції
пояснила, що після розірвання шлюбу
вона та її колишній чоловік разом з
донькою деякий час проживали разом за
місцем реєстрації. В подальшому
відносини між сторонами погіршилися, і
вона вимушена була орендувати житло
разом з донькою. Зараз вона разом з
чоловіком та донькою орендує житло за
адресою: АДРЕСА_2. З моменту припинення
шлюбно - сімейних відносин дитиною
займалася вона, зокрема водила до
школи, секції художньої гімнастики, на
додаткові заняття з англійської мови
та хореографії. Літні канікули дитина
проводила у її батьків в смт. Машівка
Полтавської області. У жовтні 2012 року
ОСОБА_2 на очах їх доньки побив її на
дитячому майданчику, про що складено
акт судово - медичного дослідження
(обстеження) від 11.10.2012 року. Після
досягнення доньки ОСОБА_3 шестирічного
віку з 30 січня 2013 року ОСОБА_1 працювала
в Машівській виправній колонії
управління Державної пенітенціарної
служби України в Полтавській області
за фахом, тому донька переважну
більшість часу знаходилася з батьком,
однак на вихідні вона забирала її до
себе, хоча батько дитини неодноразово
чинив перешкоди їй в цьому. 31.07.2013 року
її звільнено, в подальшому вона
працювала страховим агентом. На
теперішній час вона не працює, з 16.10.2013
року перебуває на обліку як безробітна
в Харківському міському Центрі
зайнятості. З моменту звільнення зі
служби і до теперішнього часу вона
намагається мирним шляхом
порозумітися з колишнім чоловіком щодо
доньки. Зазначила, що 17.06.2014 року вона
зареєструвала з ОСОБА_4 шлюб. На час
обстеження житлово - побутових умов, а
саме на квітень 2014 року її донька
проживала разом з нею та її чоловіком
ОСОБА_4, який добре ставиться до неї та
забезпечує її та доньку.

Матеріали справи свідчать про те, що з
02.12.2013 року ОСОБА_2 працює в ТОВ «Велторг
2013» директором з економіки і його дохід
з 02.12.2013 року по 31.12.2013 року склав 1650,00
грн. ОСОБА_1 на теперішній час не працює,
перебуває на обліку як безробітна в
Харківському міському Центрі
зайнятості.

Із висновку про доцільність визначення
місця проживання доньки разом з
батьком ОСОБА_2 № 186 від 16.04.2014 року
вбачається, що з метою з'ясування
психоемоційного ставлення дитини по
відношенню до своїх батьків проведена
фахівцем Науково - методичного
педагогічного Центру Департаменту
освіти Харківської міської ради
методистом вищої категорії, практичним
психологом психологічна діагностика
доньки, за результатами якої ОСОБА_1 не
грає головну соціальну роль в
становленні психіки доньки, яка
переживає по відношенню матері тільки
почуття образи та страху. По відношенню
до батька донька відчуває емоційний
стан, визнає його авторитет, виділяє
його як батька як значиму для себе
фігуру, тому в інтересах дитини вважає
за доцільне визначення місця
проживання дитини разом з батьком
ОСОБА_2

Із листа ОСОБА_1 до Управління служб у
справах дітей Департаменту праці та
соціальної політики Харківської
міської ради вбачається, що вона не
була ознайомлена з процедурою роботи
психолога з дитиною, не надавала
особистого дозволу на проведення цієї
роботи з малолітньою дитиною. Висновок
зроблено без дозволу матері та у
присутності батька дитини, (а. с. 84, 85).

Із акту обстеження житлово - побутових
умов проживання ОСОБА_1, затвердженого
начальником служби у справах дітей
Фрунзенського району м. Харкова від
17.04.2014 року вбачається, що ОСОБА_1
проживає за договором найму за адресою:
АДРЕСА_2. В орендованій однокімнатної
квартирі на п'ятому поверсі з усіма
зручностями, загальна площа якої
становить 42, 0 кв. м., житлова - 32, 0 кв. м.
проживають ОСОБА_1, її чоловік ОСОБА_4 та
донька ОСОБА_3 Санітарний стан житла
квартири добрий, у квартирі зроблено
гарний ремонт. У доньки є окреме
спальне місце, шафа, місце для занять та
дозвілля; створено усі умови для
повноцінного розвитку, а саме наявні
продукти харчування, дитячі речі,
засоби гігієни, іграшки, книжки,
комп'ютер, телевізор. Квартира
обладнана сучасними меблями та
побутовою технікою. Стосунки між
членами родини доброзичливі. Мати
малолітньої доньки приділяє достатньо
уваги для духовного та фізичного
розвитку дитини. Софія відвідувала
гуртки з хореографії на базі ХЗОШ № 180,
художню гімнастику у КДЮСШ «Восток»,
заняття з англійської мови. Однак через
непорозуміння між батьками малолітня
ОСОБА_3 не має змоги з січня 2014 року
відвідувати ці гуртки. ОСОБА_1 у повному
обсязі та належним чином виконує
батьківські обов'язки, для виховання і
повноцінного розвитку доньки матір'ю
створені всі необхідні умови.

Статтею 141 СК України передбачено, що
мати, батько мають рівні права та
обов'язки щодо дитини незалежно від
того, чи перебували вони у шлюбі між
собою. Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.
Коли ж батьки дитини після розлучення
проживають в різних місцях, то згідно
ст. 160 СК України, місце проживання
дитини, яка не досягла десяти років,
визначається за згодою батьків, яка
досягла десяти років - за спільною
згодою батьків та самої дитини, яка
досягла чотирнадцяти років -
визначається нею самою.

Із матеріалів справи, пояснень сторін,
які надані в суді першої та апеляційної
інстанції та свідків, які надані в суді
першої інстанції вбачається, що батьки
однаково добре піклуються про доньку,
мають позитивні характеристики.
Зокрема із довідки Департаменту
охорони здоров'я Харківської міської
ради Комунальний заклад охорони
здоров'я «Харківська дитяча
поліклініка № 15» від 31.01.2014 року
вбачається, що з дня народження до
липня 2012 року нагляд за дитиною
здійснювали батьки дівчинки. З липня 2012
року нагляд за дитиною здійснює батько
ОСОБА_2, (а. с. 6, 7).

Із довідки громадської організації
Харківської міської федерації
художньої гімнастики від 24.03.2014 року
вбачається, що ОСОБА_3 з 2011 року по
жовтень 2013 року займалася у секції
художньої гімназистики. Відвідування
тренувань дівчинка здійснювала у
супроводі своїх батьків. З 2012 року
дитина знаходилася переважно у
супроводі матері, яка привозила дитину
на тренування, займалася підготовкою
дівчинки до змагань, дитячих свят, (а. с.
47).

Разом з тим матеріали справи свідчать
про те, що між сторонами склалися
неприязні відносини, які негативно
впливають на поведінку доньки. Зокрема,
про це свідчить психологічне
дослідження, з якого вбачається, що
позивач обмежив спілкування дитини з
матір'ю, має на неї психологічний вплив,
який виразився в негативному ставленні
до неї. Разом з тим будь - яких доказів
на підтвердження негативного впливу
матері на дитину матеріали справи не
містять і в суді апеляційної інстанції
їх не надано. Висновок, наданий
Департаментом праці та соціальної
політики Управління служб у справах
дітей від 16.04.2014 року, в якому зазначено,
що дитина повинна проживати з батьком,
не є об'єктивним, тому до уваги судовою
колегією не приймається.

Крім того, судова колегія
зазначає, що відповідно до принципу 6
Декларації прав дитини від 20 листопада
1959 року малолітня дитина не повинна
крім випадків, коли є виключні
обставини, бути розлученою з матір'ю.

Софія є малолітньою дитиною. З
точки зору психології між дитиною та її
матір'ю в цьому віці існує тісний
зв'язок, розірвання якого накладає
глибокий слід в майбутньому на психіці
та навіть на фізичному розвитку дитини,
та й самою природою було закладено
спроможність забезпечення необхідних
умов побуту, виховання, розвитку дитини
саме в жінці. Будь - яких виняткових
обставин, які б свідчили про те, що
місце проживання малолітньої ОСОБА_3
разом з матір'ю буде суперечити
інтересам дитини, матеріали справи не
містять і в суді апеляційної інстанції
їх не надано. Не можуть бути
винятковими обставинами тимчасова
відсутність власного житла (має місце
оренда житла) та знаходження матері
дитини на обліку як безробітна в
Харківському міському Центрі
зайнятості. Разом з тим ОСОБА_1 та їх
донька зареєстровані в квартирі, в якій
проживає ОСОБА_2 Заробітна плата
ОСОБА_2, який працює з 02.12.2013 року, склала
за грудень 1650,00 грн. В цій квартирі крім
нього проживає його син від другого
шлюбу, співмешканка і суми заробітної
плати, яку вказав ОСОБА_2 недостатньо
для належного виховання малолітньої
дитини. Встановити, з якого часу дитина
проживала з матір'ю, а з якого часу - з
батьком неможливо, оскільки належних
та допустимих доказів щодо цього
матеріали справи не містять і в суді
апеляційної інстанції їх не надано.
Сторони люблять доньку та піклуються
про неї, належним чином виконують свої
батьківські обов'язки. Доказів того, що
проживання дитини у матері не
відповідає інтересам дитини, матеріали
справи також не містять.

Разом з тим судова колегія звертає
увагу на те, що батько дитини не склав
сім'ї, а не кожен чоловік самотужки
зможе нести тягар домашніх клопотів та
постійного, щохвилинного піклування
про дитину. Крім того існують деякі
складнощі, що стосуються виховання та
піклування саме батьком дитини, якщо
дитина є дівчинкою, незалежно від її
віку. За даних обставин, турбота, увага,
розуміння матері є чи не найбільшою
складовою гідного життя дівчинки в
майбутньому.

Враховуючи обставини справи та вимоги
закону, зокрема Декларації прав дитини
судова колегія вважає, що підстав для
визначення місця проживання
малолітньої доньки з батьком не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 303,304, п.2.ч. 1 ст. 307, п. 1 ч. 1
ст. 309, ст. 313, .ч.2 ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія, -

в и р і ш и л
а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Рішення Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 29 липня 2014 року -
скасувати і в задоволенні позову
ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржене в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Головуючий суддя
Судді