Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2014 року
місто
Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в особі:

головуючого-судді
Бенца К.К.,

при секретарі
Вайда Я.П.

за участю

позивача
ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

представника відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Ужгород
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
Ужгородського міськрайонного суду з
позовом до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу. Мотивуючи свої позовні вимоги
тим, що 25.07.1992 року між ним та
відповідачем по справі ОСОБА_2
зареєстрований шлюб. У цьому шлюбі у
них народилося двоє дітей : ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. З
2011 року вони як подружжя спільно не
проживають, спільне господарство не
ведуть, фактичні шлюбні відносини
припиненні між ними з причин
відсутності порозуміння, втрати
почуття взаємної поваги та любові.
Вказує на те, що переїхав проживати
окремо від дружини та вважає, що
подальше спільне проживання та
збереження шлюбу є неможливим. З
посиланням на викладене просить
суд шлюб між ним та відповідачкою
ОСОБА_2 розірвати.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав в повному обсязі,
просив шлюб укладений між ним та
відповідачкою розірвати. Пояснив суду,
що вони як подружжя з 02.12.2012 року, після
того як дружина його вигнала з будинку,
спільно не проживають, спільне
господарство не ведуть, шлюбні
відносини не підтримують. Вказує на те,
що основною причиною розірвання шлюбу
є відсутність довіри та безпідставні
ревнощі з боку дружини, відсутність
між ними взаєморозуміння. Дружина
безпідставно вважала, що він зраджував
їй у подружній вірності. Пояснив суду,
що наданий строк для примирення не дав
результатів, вони між собою не
примирились, він не має бажання
спілкуватись з дружиною і на
сьогоднішній день він має стосунки з
іншою жінкою, хоча на час подання
позову до суду не було фактичних
стосунків з іншою жінкою.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2
позовні вимоги не визнала, вказала
суду, що не згідна на розірвання шлюбу.
Пояснила, що з 02.12.2011 року вони спільно
не проживають, спільне господарство не
ведуть, шлюбні відносини не
підтримують. Вказала на те, що основною
причиною розірвання шлюбу стали її
ревнощі, недовіра до чоловіка . На її
думку чоловік зраджував їй у подружній
вірності , що стало підставою для того,
що вона вигнала його з будинку.
Основною причиною розірвання шлюбу на
її думку є інша жінка.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечила проти
задоволення позовних вимог.

Заслухавши пояснення позивача,
заперечення відповідача та її
представника, вивчивши та перевіривши
в судовому засіданні матеріали
справи, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають
справи і вирішення спору по
суті суд приходить до наступного.

Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд
розглядає справи в межах заявлених
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у
справі. Кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
чи заперечень.

Як встановлено судом, сторони уклали
шлюб 25.07.1992 року у відділі державної
реєстрації актів цивільного стану по
місту Ужгороду реєстраційної служби
Ужгородського МРУЮ Закарпатської
області, про що складено відповідний
актовий запис № 456, що стверджується
свідоцтвом про укладення шлюбу виданим
повторно серії НОМЕР_1 приєднаним до
матеріалів справи/а.с.13/

У даному шлюбі у сторін народилося
двоє дітей : ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується
свідоцтвами про народження відповідно
серії НОМЕР_2 від 11.10.2013 року та серії
НОМЕР_3 від 11.10.2013 року, копії яких
приєднані до матеріалів справи /а.с.
14-15/.

Майновий спір між сторонами відсутній.

Правовідносини між сторонами
випливають із норм Сімейного Кодексу
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України
шлюбом є сімейний союз жінки та
чоловіка, зареєстрований у державному
органі реєстрації актів цивільного
стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається.

У відповідності зі ст. 110 Сімейного
Кодексу України позов про розірвання
шлюбу може бути пред'явлений одним з
подружжя.

Згідно положення ч.2 ст.112 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Основною причиною припинення сімейних
відносин є ревнощі зі сторони
відповідачки та те, що позивач на час
розгляду справи в суді фактично
створив нову сім'ю.

З урахуванням викладеного, оцінивши
шлюбні взаємовідносини сторін, суд
вважає, що між сторонами склалися
відносини, при яких збереження сім`ї
неможливо, подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б їхнім інтересам, як це передбачено
ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 носить
формальний характер.

Наданий сторонам судом строк для
примирення не надав бажаних
результатів.

Причиною розпаду цієї сім'ї є фактичне
створення нової сім'ї позивачем.

При таких обставинах суд приходить до
висновку, що дана сім'я розпалася
остаточно, примирення між подружжям є
неможливим, є всі підстави для
задоволення позову про розірвання
шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 294 ЦПК
України та ст.ст. 105, 110,112 Сімейного
Кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що
зареєстрований 25.07.1992 року відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану по місту Ужгород реєстраційної
служби Ужгородського міськрайонного
управління юстиції Закарпатської
області, за актовим записом - №456 -
розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
сплаченого ним суми судового збору в
розмірі 114,70 грн.(сто чотирнадцять
гривень сімдесят копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга подається
до апеляційного суду Закарпатської
області через Ужгородський
міськрайонний суд Закарпатської
області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду
К.К. Бенца