08.09.2014 Справа № 756/8821/14-ц
Унікальний номер 756/8821/14-ц
Справа №2/756/3720/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2014 року Оболонський
районний суд міста Києва в складі:

головуючого
судді - Шумейко О.І.,

при
секретарі - Мишковець М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
встановлення порядку користування
квартирою, усунення перешкод у
користуванні житловим приміщенням,
вселення та стягнення моральної шкоди,
-

в с т а н о в и в:

У червні 2014 року позивач звернувся до
суду в порядку цивільного судочинства
з позовом до ОСОБА_2 про встановлення
порядку користування квартирою,
усунення перешкод у користуванні
житловим приміщенням, вселення та
стягнення моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.
Сторони є співвласниками квартири
АДРЕСА_1. Починаючи з жовтня 2010 року,
відповідач одноособово володіє та
користується спірною квартирою,
відмовляється надати позивачу
дублікат ключів від вхідних дверей
квартири та безпідставно відмовляє у
доступі до такої. Відтак, позивач
вимушена оплачувати вартість
житлово-комунальних послуг, які
фактично не отримує, позбавлена
можливості користуватися квартирою, що
в цілому завдає їй моральної шкоди.

За таких обставин, позивач просить
встановити порядок користування
квартирою АДРЕСА_1, виділивши у
користування позивачу житлову кімнату,
площею 17,1 кв.м. та у користування
відповідачу житлову кімнату, площею 12,1
кв.м. та балкон, площею 3,0 кв.м., у
спільному користуванні залишити
коридор, кухню, вбиральню, ванну
кімнату та вбудовані шафи; усунути
перешкоди у користуванні та володінні
ОСОБА_1 на праві власності 1/2 частини
спірної квартири шляхом покладення на
відповідача зобов'язання протягом 10
днів з дня набрання рішенням законної
сили звільнити 1/2 частину вказаної
квартири від сторонніх осіб,
забезпечити можливість виготовлення
дублікатів ключів від вхідних дверей
квартири, подати обслуговуючій
організації документи для розділення
особових рахунків по оплаті
житлово-комунальних послуг, звільнити
належну позивачу частину квартири від
меблів та інших речей; заборонити
відповідачу перешкоджати позивачу у
здійсненні права користування,
володіння та розпорядження 1/2 частиною
вказаної квартири на її розсуд; вселити
позивача в належну їй частину
двокімнатної квартири; стягнути з
відповідача заподіяну моральну шкоду у
сумі 15000 гривень.

Представники позивача у судовому
засіданні підтримали позовні вимоги,
просили суд задовольнити позов у
повному обсязі. Зазначили, що просять
виділити позивачу кімнату більшої
площі, оскільки остання має малолітню
дитину. Крім того, наголошували, що
позивач чотири роки не може
користуватися своєю власністю,
відповідач відмовляє їй у доступі до
квартири, що завдає ОСОБА_1 моральних
страждань.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечував проти позову,
просив відмовити у задоволенні позову.
Зазначив, що заперечує проти виділення
у користування позивачу кімнати
більшої площі, підтвердив, що ключі від
квартири позивачу не давали, оскільки
сторони між собою є сторонніми особами,
в квартирі зберігаються особисті речі
відповідача.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
оцінивши зібрані у справі докази, суд
встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за законом від 23 березня 2012
року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є співвласниками
квартири АДРЕСА_1 в рівних частках.
Позивач здійснила державну реєстрацію
свого права власності на частину
квартири. (а.с. 10-11)

Згідно з технічним паспортом спірна
квартира розташована на 9 поверсі та
складається з двох кімнат, площею 17,1
кв.м. та 12,1 кв.м., кухні, площею 7,3 кв.м.,
ванної кімнати, площею 2,6 кв.м.,
вбиральні, площею 1,3 кв.м., коридору,
площею 9,2 кв.м., вбудованих шаф, площею 0,6
кв.м. та 0,3 кв.м., квартира обладнана
лоджією, площею 1,5 кв.м. (а.с. 18-19)

У відповідності до положень ст. 319 ЦК
України власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Усім власникам
забезпечуються рівні умови здійснення
своїх прав.

За приписами ч.1 ст.383 ЦК України власник
житлового будинку, квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сім'ї, інших осіб і не має права
використовувати його для промислового
виробництва.

Відповідно до ст.356 ЦК України
власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

За правилами ст.358 ЦК України право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності.

З наведеної норми вбачається, що закон
не передбачає зміну часток як
результат визначення порядку
володіння та користування об'єктом
спільної власності.

Пленум Верховного Суду України в п.14
постанови від 22 грудня 1995 року №20 "Про
судову практику у справах за позовами
про захист приватної власності"
роз'яснив, що квартира, яка є спільною
сумісною чи спільною частковою
власністю, на вимогу учасника
(учасників) цієї власності підлягає
поділу в натурі, якщо можливо виділити
сторонам ізольовані жилі та інші
приміщення з самостійними виходами,
які можуть використовуватися як окремі
квартири або які можна переобладнати в
такі квартири. У протилежному випадку
може бути встановлено порядок
користування приміщеннями квартири,
якщо про це заявлено позов.

Як убачається з матеріалів справи,
сторони є співвласниками спірної
квартири в рівних частках. Відповідно
до копії паспорту позивача у квартирі
зареєстрована ОСОБА_1, місце проживання
відповідача зареєстровано за іншою
адресою, що не заперечувалося
сторонами по справі у судовому
засіданні.

На час розгляду справи у спірній
квартирі проживає відповідач, остання
не надає позивачу доступ до квартири,
не передала ОСОБА_1 дублікат ключів від
вхідних дверей. Згоди про порядок
володіння та користування квартирою
АДРЕСА_1 між її співвласниками не
досягнуто.

Позивач просить виділити їй у
користування кімнату, площею 17,1 кв.м.,
та у користування відповідачу іншу
кімнату, площею 12,1 кв.м. Кімнати,
порядок користування якими просить
встановити позивач, мають окремі входи
та не є суміжними.

Розмір ідеальних часток позивача та
відповідача у спільній власності
складає по 14,6 кв.м. житлової площі
спірної квартири.

Житлове приміщення, яке просить
виділити позивач у користування, не
відповідає її ідеальній частці у
спільній власності, перевищує ідеальну
частку позивача на 2,5 кв.м.

Відповідач заперечує проти порядку
користування квартирою, що був
запропонований позивачем.

Наявність у позивача малолітньої
дитини не може бути прийнята до уваги
при встановленні порядку користування
спільним майном у судовому порядку.
Крім того, балкон, який просить позивач
виділити відповідачу у користування, є
приміщенням загального користування
та не може бути виділений у
користування певному співвласнику.

Отже, при встановленні порядку
користування спірним приміщенням у
спосіб, визначений позивачем, буде
порушено право відповідача на
користування та володіння її
ідеальною часткою у квартирі, оскільки
запропонований порядок передбачає
виділення у користування
співвласників конкретних жилих
приміщень з відступленням від їх
ідеальних часток, унаслідок чого у
користування відповідача виділяється
приміщення, площа якого значно менша
ніж належна їй на праві власності
частка у спірній квартирі.

Таким чином, позовні вимоги в частині
встановлення порядку користування
квартирою є такими, що не ґрунтуються
на вимогах закону, та задоволенню не
підлягають.

Крім того, суд не вбачає підстав для
задоволення позову щодо усунення
перешкод позивачу у користуванні та
володінні частиною квартири шляхом
покладення на відповідача зобов'язання
протягом 10 днів з дня набрання рішенням
законної сили звільнити 1/2 частину
вказаної квартири від сторонніх осіб,
подати обслуговуючої організації
документи для розділення особових
рахунків по оплаті житлово-комунальних
послуг, звільнити належну позивачу
частину квартири від меблів та інших
речей, оскільки сторони, як
співвласники спірної квартири,
забезпеченні рівними умовами у
здійсненні права власності на частку у
спільному майні. Наведені позовні
вимоги за своїм змістом є аналогічними
іншим позовним вимогам, зокрема, щодо
заборони відповідачу перешкоджати
позивачу у здійсненні права
користування, володіння та
розпорядження 1/2 частиною квартири.

За положеннями ст. 386 ЦК України
власник, права якого порушені, має
право на відшкодування завданої йому
майнової та моральної шкоди.

Оцінюючи докази, що містяться у
матеріалах справи, та обставини,
встановлені судом під час розгляду
справи, суд доходить висновку, що права
позивача на користування та володіння
часткою у спільному майні порушені
відповідачем, а тому остання має
відшкодувати позивачу завдану
моральну шкоду, що виразилася у
неможливості тривалий час здійснювати
своє право володіння, користування
часткою у спільному майні, відсутності
доступу до спірної квартири та
пов'язаних з цим моральних та
психологічних стражданнях,
переживаннях позивача, вимушених
додаткових зусиллях для організації
свого життя.

Виходячи із засад розумності,
виваженості та справедливості, суд
приходить до висновку про необхідність
визначити розмір відшкодування
моральної шкоди, завданої ОСОБА_1, у
сумі 5000,00 грн.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить
висновку про часткове задоволення
позову та вирішує вселити позивача в
квартиру АДРЕСА_1, зобов'язати ОСОБА_2 не
чинити ОСОБА_1 перешкод у користуванні
вказаною квартирою шляхом
забезпечення можливості виготовлення
дублікатів ключів від вхідних дверей
квартири, заборонити відповідачу
перешкоджати позивачу у здійсненні
права користування, володіння та
розпорядження 1/2 частиною квартири
АДРЕСА_1, стягнути з відповідача
користь позивача 5000 гривень на
відшкодування моральної шкоди. У
задоволенні решти позовних вимог суд
вирішує відмовити з підстав наведених
вище.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд
присуджує до стягнення з відповідача
на користь позивача судовий збір у сумі
243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
встановлення порядку користування
квартирою, усунення перешкод у
користуванні житловим приміщенням,
вселення та стягнення моральної шкоди -
задовольнити частково.

Вселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в квартиру
АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, не
чинити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перешкод у
користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом
забезпечення можливості виготовлення
дублікатів ключів від вхідних дверей
квартири.

Заборонити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
перешкоджати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
здійсненні права користування,
володіння та розпорядження 1/2 частиною
квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5000
(п'ять тисяч) гривень на відшкодування
моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три)
гривні 60 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду міста Києва через Оболонський
районний суд міста Києва шляхом
подання в десятиденний строк з дня
проголошення рішення суду апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні при проголошенні судового
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя /підпис/
О.І. Шумейко