Справа № 758/2105/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

15 вересня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Супрун Г. Б. ,

при секретарі - Озерчук Г. І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, 3-тя особа Подільське РВ ГУДМС
України в м. Києві, про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з даним
позовом, в якому просить визнати
відповідача таким, що втратив право
користування житловим приміщенням,
розташованим за адресою: АДРЕСА_1, у
зв'язку з тим, що вказане приміщення не
належить йому на праві власності,
власником є ОСОБА_1

В судовому засіданні представники
позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позов
підтримали, просили задовольнити.
Пояснили, що в житловому приміщенні,
зареєстровано три особи: власник -
ОСОБА_1, ОСОБА_5 - син та її колишній
чоловік-відповідач по справі ОСОБА_2.
Питання стосується виключно
відповідача, місце проживання якого не
відомо, оскільки з квітня 2010 року за
зазначеною адресою не проживає,
визначив собі інше місце проживання.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час, день та місце
розгляду справи повідомлявся належно,
причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК
України у разі неявки в судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений і від якого не
надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності або якщо повідомлені
ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Суд, вважає за можливе розглянути
справу у відсутності відповідача, на
підставі наявних у справі даних та
доказів та ухвалити заочне рішення,
оскільки проти такого вирішення справи
представник позивача не заперечує.

Суд, вислухавши представників
позивача, показання свідків,
дослідивши письмові докази, приходить
до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач є власником квартири, за
адресою: м. Київ, АДРЕСА_1 (вул.
Радянської України), що
підтверджується договором
купівлі-продажу квартири від 11.01.1993
року (а.с. 12).

01.06.1996 р. між позивачкою та ОСОБА_2 було
укладено шлюб, який зареєстровано
Центральним відділом реєстрації
шлюбів м. Києва з Державним Центром
розвитку сім'ї.

Згідно довідки форми № 3 від 30.01.2014 р. №
04/14 виданої ЖБК «КВАЗАР» у
вищезазначеній квартирі зареєстровані
ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с. 17). Тобто
відповідача зареєструвала як чоловіка
після реєстрації шлюбу 30.07.1996 р.

Заочним рішенням Подільського
районного суду м. Києва від 17.12.2009 року
шлюб, між позивачем та відповідачем,
розірвано (а.с. 15).

В судовому засіданні встановлено, що
відповідач не проживає у квартирі з 2010
року. Даний факт підтверджується
листом заступника начальника
Подільського РУ ГУ МВС України в м.
Києві (а.с. 24).

А також поясненнями свідків, так у
судовому засіданні, свідок ОСОБА_6
пояснив, що він проживає два роки за
адресою: АДРЕСА_1, колишнього чоловіка
позивачки та його речей ніколи не
бачив, про ОСОБА_2 не чув жодного разу за
весь час проживання у квартирі.

Свідок ОСОБА_7 надав суду аналогічні
пояснення.

Надані представниками позивачки акти
від 02.10.2013 р., 09.12.2013 р. та 10.02.2014 р. суд не
приймає до уваги, оскільки вони не
оформлені та не завірені належним
чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
При цьому відповідно до ст. 391 ЦК
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Отже, з вищевикладеного вбачається, що
у разі будь-яких обмежень у здійсненні
права користування та розпорядження
своїм майном власник має право
вимагати усунення відповідних
перешкод, у тому числі шляхом звернення
до суду за захистом свого майнового
права, зокрема, із позовом про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член
сім'ї власника житла втрачає право
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Відповідно до ст. 7 Закону України від 11
грудня 2003 року "Про свободу пересування
та вільний вибір місця проживання в
Україні" зняття з реєстрації місця
проживання здійснюється протягом семи
днів на підставі заяви особи, запиту
органу реєстрації за новим місцем
проживання особи, остаточного рішення
суду (про позбавлення права власності
на житлове приміщення або права
користування житловим приміщенням,
про виселення, про визнання особи
безвісно відсутньою або оголошення її
померлою), свідоцтва про смерть.

Аналізуючи зазначене, враховуючи, що в
судовому засіданні встановлено, що
відповідач не проживає у квартирі без
поважних причин понад один рік, а саме з
2010 р., проте по теперішній час
зареєстрований у вказаному житловому
приміщенні, позивач є власником даної
квартири і сплачує кошти за
житлово-комунальні послуги за
відповідача чим порушуються її права,
суд вважає, що позовні вимоги доведені
та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України, Законом
України "Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні", ст.ст. 8, 10, 15, 60, 212-215, 224 ЦПК
України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-тя особа
Подільське РВ ГУДМС України в м. Києві,
про визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням- задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що
втратив право користування квартирою
АДРЕСА_1.

Зобов'язати Подільське РВ ГУДМС
України в м. Києві зняти з
реєстраційного обліку ОСОБА_2, який
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
понесені судові витрати у розмірі 243,60.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня його
проголошення шляхом подачі
апеляційної скарги до Апеляційного
суду м. Києва через Подільський
районний суд м. Києва.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Суддя Г. Б. Супрун