інстанції - Шершак М. І.Номер
провадження 22-ц/788/1640/14 Суддя-доповідач -
Бойко В. Б. Категорія - 27
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Бойка В. Б.,

суддів - Семеній Л. І. , Білецького О. М.

за участю секретаря судового засідання
-

Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні апеляційного
суду справу за апеляційною скаргою
Відділу державної виконавчої служби
Сумського міського управління юстиції
на ухвалу Зарічного районного суду м.
Суми від 14 серпня 2014 року

в справі за заявою представника ОСОБА_4
- ОСОБА_5 про розстрочку виконання
рішення Зарічного районного суду м.
Суми від 23 квітня 2013 року по цивільній
справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю « ОТП
Факторинг України » до ОСОБА_4, третя
особа : ОСОБА_6 про звернення стягнення
на предмет застави,

В С Т А Н О
В И Л А :

Рішенням Зарічного районного суду м.
Суми від 23 квітня 2013 року по справі
№1805/10529/2012, позовні вимоги ТОВ « ОТП
Факторинг Україна » ( далі - ТОВ )
задоволено частково, звернуто
стягнення на предмет застави - легковий
автомобіль MITSUBISHI Grandis 2.4, реєстраційний
номер НОМЕР_1, який належить на праві
приватної власності ОСОБА_4 в рахунок
погашення заборгованості перед ТОВ по
кредитному договору №CL-СОО/232/2007 від
10.10.2007 року в розмірі 39141,12 швейцарських
франків 947059 грн. 78 коп. із
застосуванням способу реалізації
предмета застави, шляхом проведення
прилюдних торгів з визначенням
початкової вартості предмета застави
суб'єктом оціночної діяльності -
суб'єктом господарювання в процедурі
виконавчого провадження у
відповідності до Закону України « Про
виконавче провадження » ( далі - Закон ).

27 червня 2014 року до суду від
представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 надійшла
заява про розстрочку виконання рішення
суду від 23 квітня 2013 року на один рік в
зв'язку з скрутним матеріальним станом.

Ухвалою Зарічного районного суду м.
Суми від 14 серпня 2014 року заяву
представника боржника було задоволено
частково, відстрочено на три місяці
виконання рішення суду про звернення
стягнення на предмет застави.

В апеляційній скарзі Відділ державної
виконавчої служби Сумського міського
управління юстиції, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясуванням судом обставин, що
мають значення для справи, просить
ухвалу суду першої інстанції
скасувати. Вказує, що судом не надано
належної оцінки тому факту, що на даний
час вже розпочато примусове виконання
рішення Зарічного районного суду м.
Суми від 23 квітня 2013 року, а оскаржувана
ухвала взагалі не містить
посилання, які саме на даний час у
боржника виникли об'єктивні обставини,
що ускладнюють виконання вказаного
рішення. Апелянт зазначає, що боржник
ухиляється від виконання рішення суду,
істотно порушуються передбачені
законом строки виконання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представника ВДВС Сумського МУЮ
Загорного Д.С., який підтримав доводи
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи та обговоривши
підстави апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно п. 2) ч. 1 ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
змінює або скасовує ухвалу суду першої
інстанції і постановляє ухвалу з цього
питання, якщо воно було вирішено судом
першої інстанції з порушенням норм
процесуального права або при
правильному вирішенні було помилково
сформульовано суть процесуальної дії
чи підстави її застосування.

Як встановлено судом першої інстанції
та як вбачається із матеріалів справи,
рішенням Зарічного районного суду м.
Суми від 23 квітня 2013 року, яке набрало
законної сили, позовні вимоги ТОВ
задоволено частково, звернуто
стягнення на предмет застави -
автомобіль MITSUBISHI Grandis 2.4, реєстраційний
номер НОМЕР_1, який належить на праві
приватної власності ОСОБА_4 в рахунок
погашення заборгованості перед ТОВ по
кредитному договору №CL-СОО/232/2007 від
10.10.2007 року в розмірі 39141,12 швейцарських
франків 947059 грн. 78 коп. ( а.с. 138-141 ).

Згідно постанови про відкриття
виконавчого провадження старшого
державного виконавця відділу ДВС
Сумського МУЮ Загорного Д.С. від 10
червня 2014 року, за виконавчим листом
№1805/10529/2012, виданого 09 квітня 2014 року, на
підставі рішення Зарічного районного
суду м. Суми від 23 квітня 2013 року, в
частині звернення стягнення на предмет
застави, відкрито виконавче
провадження №43683438 ( а.с. 228 ).

В межах даного виконавчого провадження
державним виконавцем було проведено
ряд дій, які сприяють примусовому
виконанню вказаного рішення.

27 червня 2014 року до суду від
представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 надійшла
заява про розстрочку виконання рішення
суду від 23 квітня 2013 року на один рік в
зв'язку з скрутним матеріальним станом
( а.с. 198 ).

Ухвалою Зарічного районного суду м.
Суми від 14 серпня 2014 року дану заяву
було задоволено частково, відстрочено
на три місяці виконання рішення суду
про звернення стягнення на предмет
застави ( а.с. 214-215 ).

При цьому, суд, в порушення приписів
ст. 373 ЦПК України, вийшов за межі
заяви представника боржника та
розглянув інше процесуальне питання :
не про розстрочку виконання рішення
суду, а про його відстрочку.

Відстрочка та розстрочка виконання
рішення суду - це різні за своїм
змістом різновиди ускладнень у
виконавчому провадженні. Відстрочка
полягає у перенесенні строку
виконання рішення суду на більш пізній
строк. В свою чергу, розстрочка
полягає у наданні боржникові права
проводити виконання рішення у
частинах і в строки, встановлені
судом.

Окрім того, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити наступне.

Згідно ст. 124 Конституції України та
ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що
набрали законної сили, обов'язкові для
всіх органів державної влади,
місцевого самоврядування, фізичних та
юридичних осіб.

Статтею 1 Закону встановлено, що
виконавче провадження являється
завершальною стадією судового
провадження.

За змістом ст. 36 Закону та ст. 373 ЦПК
України, за наявності обставин, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим, державний
виконавець за власною ініціативою чи
за заявою сторін, а також самі сторони
мають право звернутися до суду, який
видав виконавчий документ, із заявою
про відстрочку або розстрочку
виконання, а також про встановлення або
зміну способу і порядку виконання.

Виходячи з роз»яснень, які містяться
в п. 10 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 26 грудня 2003 року №14
« Про практику розгляду судами скарг
на рішення, дії або бездіяльність
органів і посадових осіб державної
виконавчої служби та звернень
учасників виконавчого провадження «,
задоволення заяв державного
виконавця чи сторони про відстрочку
або розстрочку виконання рішення
можливе лише у виняткових випадках,
які суд визначає, виходячи з
особливого характеру обставин, що
ускладнюють або виключають виконання
рішення ( хвороба боржника або членів
його сім»ї, відсутність у нього
майна, яке за рішенням суду має бути
передане стягувану, стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо ).

Зазначені вимоги закону та
роз»яснення судом при постановленні
оскаржуваної ухвали враховані не
були.

Зокрема, звертаючись 27 червня 2014 року
до суду представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5
свою заяву про розстрочку виконання
рішення суду мотивував, начебто,
скрутним матеріальним станом
боржника. Проте жодних доказів з
цього приводу як при подачі заяви,
так і у подальшому надано не було.

Не звернув суд уваги і на наступні
обставини.

Право вибору способу судового захисту,
передбаченого законом або договором
( дострокове стягнення
кредиту, стягнення заборгованості, у
тому числі шляхом звернення стягнення
на предмет іпотеки/застави, одночасне
заявлення відповідних вимог у разі,
якщо позичальник є відмінною від особи
іпотекодавця, одночасне заявлення
вимог про стягнення заборгованості з
позичальника з вимогами про стягнення
заборгованості шляхом звернення
стягнення на предмет застави/іпотеки,
належні іпотекодавцю, який не є
позичальником, розірвання кредитного
договору, набуття права власності на
предмет іпотеки тощо) належить
позивачеві ( ч. 1 ст. 20 ЦК, ст.ст. 3 та 4
ЦПК ).

Звертаючись до суду з позовом, ТОВ
обрало спосіб захисту своїх прав у
вигляді звернення стягнення на
предмет застави. Проте суд не
врахував характер ухваленого 23 квітня
2013 року рішення, зокрема, те, що для
звернення стягнення на конкретне
майно - предмет застави не має
значення майновий стан боржника.

Більше того, розстрочити виконання
рішення суду про звернення стягнення
на предмет застави ( як просив
представник боржника у своїй заяві
від 27 червня 2014 року ) взагалі
неможливо.

З матеріалів справи вбачається також,
що виконавче провадження на користь
ТОВ було відкрите 10.06.2014 року,
протягом червня-липня 2014 року
державний виконавець неодноразово
направляв боржниці виклики, однак
остання до Відділу ДВС не з»явилась.

02.07.2014 року предмет застави було
оголошено у розшук, його
місцезнаходження боржниця не
повідомляє.

Заяву ж про розстрочку виконання
рішення суду було подано
представником боржниці через 3 дня
після отримання копії постанови про
відкриття виконавчого провадження
та, як зазначалося вище, належним
чином не вмотивовано.

Таким чином, оскаржувана ухвала була
постановлена не у відповідності до
вимог закону, тому апеляційну скаргу
належить задовольнити, скасувати
ухвалу суду та відмовити у
задоволенні заяви про розстрочку
виконання рішення суду.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з
боржниці на користь Відділу ДВС
належить стягнути 121 грн. 80 коп.
судового збору за розгляду справи в
апеляційному суді.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України,
колегія суддів -

У Х В А Л И Л А
:

Апеляційну скаргу Відділу державної
виконавчої служби Сумського міського
управління юстиції задовольнити.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми
від 14 серпня 2014 року в даній справі
скасувати та постановити нову ухвалу
про відмову в задоволенні заяви
представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про
розстрочку виконання рішення
Зарічного районного суду м. Суми від 23
квітня 2013 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Відділу
державної виконавчої служби Сумського
міського управління юстиції 121 гривню
80 копійок судового збору за
апеляційний розгляд справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :