Справа № 478/1905/13-ц пров.№ 2/478/16/2014
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

05.02.2014 року
Казанківський районний суд
Миколаївської області

в складі: головуючої судді

Сябренко І.П.

за участю: секретаря

Поліщук С.П.

позивача

ОСОБА_1

представника третьої особи

Пихтіної О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду смт.
Казанка цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до
Дмитро-Білівської сільської ради
Казанківського району Миколаївської
області, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог: відділ
Держземагенства у Казанківському
районі Миколаївської області про
визнання права власності на земельну
ділянку в порядку спадкування,

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до
суду з позовом, в якому посилаючись на
своє право на спадщину як спадкоємців
за законом після смерті спадкодавця
ОСОБА_6, що мала місце ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
та відмову нотаріуса видати їм
свідоцтва про право на спадщину,
просили ухвалити судове рішення про
визнання права власності по праву
спадкування на 1/3 частину спадкового
майна у вигляді земельної ділянки,
площею 9,17 га, розташованої в межах
території Дмитро-Білівської сільської
ради Казанківського району
Миколаївської області, набутої за
життя їх матір'ю ОСОБА_6 згідно
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 05.12.2009 року.

У судовому засіданні позивачі ОСОБА_1
та ОСОБА_4 підтримали заявлені вимоги і
пояснили, що їх батько ОСОБА_7
відповідно до Державного акта серії МК
№035240 від 09.08.2004 року набув право
власності на земельну ділянку, площею
9,17 га для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташовану на території
Дмитро-Білівської сільської ради
Казанківського району. Після смерті
батька, що мала місце ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
земельну ділянку успадкувала їх мати
ОСОБА_6 і 05.12.2009 року отримала свідоцтво
про право на спадщину за законом, але за
життя не встигла отримати Державний
акт на успадковану земельну ділянку на
своє ім'я і померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. У
встановлений законом строк вони, як
спадкоємці за законом, звернулися до
нотаріуса з відповідними заявами про
прийняття спадщини, однак після спливу
шестимісячного строку з дня смерті
матері, нотаріус відмовив їм у видачі
свідоцтв про право на спадщину з
посиланням на те, що ними не подано
нотаріусу витяг з Поземельної книги
щодо реєстрації за спадкодавцем ОСОБА_8
вказаної земельної ділянки,
відсутність якого унеможливлює видачу
свідоцтва про право на спадщину на цю
ділянку. Звернення до відділу
Держземагенства у Казанківському
районі з питання реєстрації цієї
ділянки та внесення її в
автоматизовану базу даних позитивних
наслідків не мали, тому просили
ухвалити судове рішення про визнання
за кожним з них права власності на 1/3
частину зазначеної земельної ділянки,
оскільки захистити свої невизнанні
права іншим способом не мають
можливості.

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився,
але надав заяву, в якій вказав про
підтримання свої позовних вимог та про
можливість розгляду справи за його
відсутністю.

Відповідач Дмитро-Білівська сільська
рада Казанківського району явку свого
представника в судове засідання не
забезпечила, але надала заяву про
можливість розгляду справи за його
відсутністю.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог, відділу
Держземагенства у Казанківському
районі Пихтіна О.І. не заперечувала
проти задоволення вимог позивачів і
пояснила, що громадянка ОСОБА_6, яка
після смерті чоловіка ОСОБА_7
успадкувала земельну ділянку, площею
9,17 га для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташовану на території
Дмитро-Білівської сільської ради
Казанківського району, набуту останнім
у власність згідно до Державного акта
серії МК №035240 від 09.08.2004 року, за життя
не зверталася до відділу
Держземагенства зі Свідоцтвом про
право на спадщину на успадковану нею
земельну ділянку та з вказаним
Державним актом на ім'я ОСОБА_7 з
відміткою на ньому нотаріуса про
перехід права власності, тому відмітку
про реєстрацію права власності за
ОСОБА_7 в Поземельній книзі, відділ
Держземагенства в акті не проставляв. У
зв'язку зі смертю останньої, що мала
місце ІНФОРМАЦІЯ_1 року, здійснення
такої відмітки про перехід права
власності є неможливим, що у свою чергу
унеможливлює видачу витягу з
Поземельної книги.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази, суд
приходе такого висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно дог вимог ч.2 і ч.3 ст.1223 ЦК
України у разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі неохоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
ст. ст.1261-1265 ЦК України. Право на
спадкування виникає у день відкриття
спадщини.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1225 ЦК
України право власності на земельну
ділянку переходить до спадкоємців на
загальних підставах, із збереженням її
цільового призначення.

В силу ст.1299 ЦК України якщо в складі
спадщини, яку прийняв спадкоємець, є
нерухоме майно, спадкоємець
зобов'язаний зареєструвати право на
спадщину в органах, які здійснюють
державну реєстрацію нерухомого майна
(стаття 182 цього Кодексу). Право
власності на нерухоме майно виникає у
спадкоємця з моменту державної
реєстрації цього майна.

Згідно п. «а» ст.80 ЗК України
суб'єктами права власності на землю є
громадяни та юридичні особи - на землі
приватної власності.

Відповідно до п. «г» ч.1 ст.81 ЗК України
громадяни України набувають права
власності на земельні ділянки на
підставі прийняття спадщини.

Згідно приписів ст.125 ЗК України (в
редакції Закону від 05.03.2009 року №106-VІ)
право власності на земельну ділянку, а
також право постійного користування та
право оренди земельної ділянки
виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

В силу приписів ч.1, п. «б» ч.2, ч.6 ст.126 ЗК
України (в редакції Закону від 05.03.2009
року №106-VІ) право власності на земельну
ділянку посвідчується державним актом,
крім випадків, визначених частиною
другою цієї статті. Право власності на
земельну ділянку, набуту у власність із
земель приватної власності без зміни
їх цільового призначення
посвідчується свідоцтвом про право на
спадщину. При набутті права власності
на підставі документів, визначених
частиною другою цієї статті, державний
акт на право власності, що
відчужується, долучається до
документа, на підставі якого відбувся
перехід права власності на земельну
ділянку, в кожному такому випадку
відчуження земельної ділянки. На
державному акті про право власності на
земельну ділянку нотаріус, який
посвідчує (видає) документ, та орган,
який здійснює державну реєстрацію прав
на нерухоме майно та їх обмежень,
роблять відмітку про перехід права
власності на земельну ділянку із
зазначенням документа, на підставі
якого відбувся такий перехід. Орган,
який здійснює реєстрацію прав на
нерухоме майно та їх обмежень, робить
відмітку про реєстрацію прав на
земельну ділянку на підставі документа
про її відчуження, складеного та
посвідченого в порядку встановленому
законом, протягом 14 календарних днів з
дня подання до цього органу
зазначеного документа.

Згідно Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії МК
№035240 від 09 серпня 2004 року,
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право власності на
землю за №04 в Казанківському
районному відділі земельних ресурсів,
громадянин ОСОБА_7 набув права
власності на земельну ділянку, площею
9,17 га для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташовану в межах території
Дмитро-Білівської сільської ради
Казанківського району Миколаївської
області.

За життя спадкодавець ОСОБА_7 не
залишив особистого розпорядження на
випадок своєї смерті і помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року (свідоцтво про смерть
серії НОМЕР_1 від 13.01.2009 року).

На день відкриття спадщини, дружина
спадкодавця - ОСОБА_6 та його рідні сини
- ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 одержали
право на спадкування належної
спадкодавцю земельної ділянки.

Згідно матеріалів спадкової справи
№102/2009 від 09.06.2009 року спадкоємці
ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заявили про
відмову від прийняття спадщини на
користь дружини спадкодавця ОСОБА_6,
якій 05.12.2009 року державним нотаріусом
Казанківської державної нотаріальної
контори Корж М.В. було видано Свідоцтво
про право на спадщину за законом,
зареєстрованого в реєстрі за №1461,
згідно до якого посвідчено, що на
підставі ст.1261 ЦК України спадкоємцем
всього майна ОСОБА_7, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, є його дружина ОСОБА_6
Спадкове майно, на яке видане
свідоцтво, складається з земельної
ділянки для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
площею 9,17 га, яка розташована на
території Дмитро-Білівської сільської
ради Казанківського району
Миколаївської області, кадастровий
номер :01:000:0019, та належала
спадкодавцю ОСОБА_7 на підставі
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії МК №035240,
виданого 09.08.2004 року Казанківською
районною державною адміністрацією
Миколаївської області, та
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право власності на
землю за №04.

При посвідченні вказаного Свідоцтва
державним нотаріусом Корж М.В. на
Державному акті на право власності на
земельну ділянку на ім'я спадкодавця
ОСОБА_7 було зроблено відмітку про
перехід права власності до ОСОБА_6

Таким чином, свідоцтвом про право на
спадщину за законом від 05.12.2009 року
посвідчено право власності ОСОБА_6 на
земельну ділянку площею 9,17 га, набуту у
власність із земель приватної
власності без зміни її цільового
призначення. Так як до складу прийнятої
ОСОБА_6 спадщини ввійшло нерухоме
майно, остання була зобов'язана згідно
до вимог ч.2 ст.1299 ЦК України,
зареєструвати право на спадщину в
органах, які здійснюють державну
реєстрацію нерухомого майна, але за
збігом обставин (похилий вік, хвороба,
віддаленість місця проживання) вона не
встигла подати до вказаного органу
вказаний документ для здійснення
реєстрації прав на вказане нерухоме
майно, так як померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року
у віці 72 років.

Зволікання спадкоємця ОСОБА_6 з
виконанням зобов'язань, передбачених
ч.1 ст.299 ЦК України, щодо оформлення
права на спадщину, в складі якого є
нерухоме майно, а також їх
невиконання, не позбавляло її права на
спадщину, яке не припинилися внаслідок
її смерті.

В силу вимог ст.ст.1216, 1218 ЦК України
спадкування є перехід прав та
обов'язків від фізичної особи, яка
померла (спадкодавця), до інших
спадкоємців. До складу спадщини
входять усі права та обов'язки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.

Вищенаведене вказує на те, що на
момент відкриття спадщини, що мав місце
ІНФОРМАЦІЯ_1 року (день смерті
спадкодавця ОСОБА_6), остання отримала
право на спадщину, до складу якої
входить земельна ділянка, площею 9,17 га,
розташована на території
Дмитро-Білівської сільської ради
Казанківського району Миколаївської
області, кадастровий номер
:01:000:0019, та належала її чоловіку
спадкодавцю ОСОБА_7 на підставі
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії МК №035240,
виданого 09.08.2004 року Казанківською
районною державною адміністрацією
Миколаївської області, та
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право власності на
землю за №04, і це право не
припинилося внаслідок її смерті.

Оскільки право спадкодавця ОСОБА_6 на
спадщину, що належало їй на момент
відкриття спадщини і не припинилося
внаслідок її смерті, входить у склад її
спадщини, спадкоємці останньої -
позивачі у справі ОСОБА_1, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 в силу вимог ч.2 ст.1223 ЦК України
мають право на спадкування в рівних
частках земельної ділянки, набутої нею
у власність згідно свідоцтва про право
на спадщину за законом від 05.12.2009 року.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з
відповідача Дмитро-Білівської
сільської ради Казанківського району
на користь кожного з позивачів
належить стягнути по 598 грн. 40 коп.
судових витрат по сплаті судового
збору.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд

В и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 до Дмитро-Білівської сільської
ради Казанківського району
Миколаївської області, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог: відділ
Держземагенства у Казанківському
районі Миколаївської області про
визнання права власності на земельну
ділянку в порядку спадкування, -
задовольнити повністю.

Визнати за спадкоємцями ОСОБА_1,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в порядку спадкування
право власності на 1/3 частину (за
кожним) земельної ділянки, площею 9,17
гектарів, розташовану в межах
території Дмитро-Білівської сільської
ради Казанківського району
Миколаївської області, набутої
спадкодавцем ОСОБА_6 згідно свідоцтва
про право на спадщину за законом серії
ВМО №801380 від 05 грудня 2009 року, виданого
Казанківською державною нотаріальною
конторою Миколаївської області,
зареєстрованого в реєстрі за №1461.

Стягнути з Дмитро-Білівської
сільської ради Казанківського району
на користь ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4
судові витрати, понесені ними у зв'язку
з розглядом справи, в розмірі по 598 грн.
65 коп. кожного.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Миколаївської області через
Казанківський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя