Справа № 551/907/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У
К Р А Ї Н И

16 вересня 2014 року Шишацький
районний суд Полтавської області в
складі:

головуючого - судді Сиволапа Д.С.,

при секретарі - Кулинченко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду селища Шишаки
Полтавської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Шишацької селищної
ради Шишацького району Полтавської
області про визнання права власності
на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до
Шишацького районного суду Полтавської
області із позовом до Шишацької
селищної ради Шишацького району
Полтавської області про визначення за
собою права власності на спадкове
майно.

В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що являється спадкоємцем за
заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3
року ОСОБА_2.

Спадкове майно померлого складається
із житлового будинку з господарськими
будівлями, який розташований в АДРЕСА_1.

Позивач у встановлений законом термін
подала заяву про прийняття спадщини,
але у видачі свідоцтва про право на
спадщину в вигляді вищевказаного
будинку їй було відмовлено нотаріусом
через те, що інформація про спадковий
житловий будинок не внесена до
Державного реєстру прав власності на
нерухоме майно.

В зв'язку з вищевикладеним, посилаючись
на норми ЦК та ЦПК України позивач
звертається за захистом своїх прав до
суду та просить суд визнати її право
власності в порядку спадкування за
заповітом на вищевказаний спадковий
будинок.

Позивач, будучі належним чином
повідомленою про час та місце розгляду
справи, в судове засідання не
з'явилась. Особливою умовою угоди № 380
від 26 серпня 2014 року, укладеної між
позивачем та адвокатом ОСОБА_3, є участь
представника у судових засіданнях без
участі позивача.

Представник позивачів - адвокат ОСОБА_3
в судове засідання не з'явився, надав до
суду письмову заяву про підтримання
позовних вимог в повному обсязі та
розгляд справи без його участі.

Представник відповідача - Шишацької
селищної Шишацького району
Полтавської області в судове
засідання не з'явився, на адресу суду
надіслав заяву про визнання позову та
розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у
разі визнання відповідачем позову, суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12 червня 2009
року № 2 «Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції» у разі визнання
відповідачем позову, яке має бути
безумовним, і якщо таке визнання не
суперечить закону й не порушує права,
свободи та інтереси інших осіб (не
відповідача), суд ухвалює рішення про
задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши докази в їх сукупності, суд
приходить до висновку, що визнання
позову всіма відповідачами не
суперечить закону та не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб, є
безумовним, а тому позов підлягає
задоволення виходячи з наступного.

22 листопада 2012 року с. Хвощове
Шишацького району Полтавської області
померла ОСОБА_4, що підтверджується
свідоцтвом про смерть НОМЕР_2, виданим
Шишацькою селищною радою Полтавської
області 26 листопада 2012 року (а.с.7).

До дня смерті остання проживала у с.
Хвощове разом із чоловіком ОСОБА_2, що
підтверджується довідкою Шишацької
селищної ради Полтавської області від
22.08.2014 № 135 (а.с.15).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року у с. Хвощове
Шишацького району Полтавської області
помер ОСОБА_2, що підтверджується
свідоцтвом про смерть НОМЕР_3, виданим
Шишацькою селищною радою Полтавської
області 16 серпня 2013 року (а.с.8).

До дня смерті ОСОБА_2 проживав один по
АДРЕСА_1 що підтверджується довідкою
Шишацької селищної ради Полтавської
області за № 134 від 22.08.2014 року (а.с.14).

Померлий ОСОБА_2 залишив заповіт,
посвідчений 19 липня 2013 року держаним
нотаріусом Шишацької районної
державної нотаріальної контори
Голубицькою Н.І. за реєстровим номером
№ 341, згідно якого все своє майно
заповідав ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9-10).

Спадкоємець ОСОБА_1 прийняла спадщину
звернувшись у передбачений ЦК України
6-ти місячний термін із відповідною
заявою до Шишацької державної
нотаріальної контори. Інші спадкоємці,
що прийняли спадщину чи претендують на
неї відсутні, що встановлено судом при
дослідженні матеріалів спадкової
справи ОСОБА_2 № 3/2014 (а.с.37-39).

Спадковий будинок вартістю 24500 грн., на
якій претендує позивач згідно
технічного паспорту ПП Миргородське
підприємство технічної
інвентаризації та «Інвентаризатор»
(інвентарний № 3925) розташований по
АДРЕСА_1 складається з житлового
будинку 1958 року побудови загальною
площею з урахуванням літніх приміщень
51,6 кв.м., жилою площею 21,1 кв.м. (літ - А-1),
сараю (літ - Б), літньої кухні з погребом
(літ. - В), 1/2 колодязю (№ 1) (а.с.17-22).

Згідно довідок виконкому Шишацької
селищної ради Полтавської області від
22.08.2014 № 132 та 133 домоволодіння, яке
розташовано по АДРЕСА_1 згідно
погосподарської книги № 6 (особовий
рахунок НОМЕР_4), станом на 01.07.1990 року
відносилось до колгоспного двору.
Членами колгоспного двору на 01.07.1990
року були: голова двору - ОСОБА_2,
дружина ОСОБА_4. Свідоцтво про право
власності на домоволодіння не
видавалось (а.с. 12-13).

Як встановлено судом із змісту
технічного паспорту спадковий будинок
разом з господарсько-побутовими
приміщеннями були побудовані в період
з 1958 по 1963 роки. В зв'язку з чим,
розглядаючи спірні правовідносини, суд
керується й тими нормами права, які
існували на час їх виникнення.

Так, у відповідності до чинного на той
час законодавства, зокрема положень
Цивільного кодексу Української РСР 1963
року виникнення права власності на
житлові будинки, споруди не залежало
від державної реєстрації цього права.

Відповідно до постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику, у справах за позовами про
захист права приватної власності» від
22.12.1995 року № 20 із змінами і
доповненнями, щодо роз'яснення ст.ст. 17,
18 Закону України «Про власність»
вбачається, що право власності на
майно, яке належало колгоспному двору
збереглося після припинення його
існування, мають ті члени двору, котрі
до 15 квітня 1991 року не втратили права на
частку в його майні. Розмір частки
члена двору визначається виходячи з
рівності часток усіх його членів,
включаючи неповнолітніх та
непрацездатних.

Згідно ст. 13 Закону Української РСР
«Про селищну раду депутатів трудящих
Української РСР» 1968 року зі змінами на
вказані ради було покладено обов'язок
здійснення обліку населення та ведення
за встановленими формами
погосподарських книг.

Таким чином записи у погосподарських
книгах, визнавались в якості актів
органів влади (публічних актів), що
підтверджують право приватної
власності на житлові споруди.

Враховуючи вищевикладене суд
приходить до висновку про те, що
наявність відповідного запису у
погосподарській книзі № 6, особовий
рахунок НОМЕР_4 Шишацької селищної
ради Шишацького району Полтавської
області (а.с. 13) є належним документом,
що підтверджує право спільної сумісної
власності на житловий будинок по
АДРЕСА_1 який станом на 01.07.1990
відносився до колгоспного двору,
наступних громадян: ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

На період будівництва житлового
будинку, яке здійснено в 1958 році,
введення об'єкту до експлуатації
потрібно не було, що підтверджено
листом Державного комітету
будівництва, архітектури та житлової
політики України від 23.03.1999 року № 12/5-126,
яким роз'яснюється процедура
реєстрації об'єктів нерухомості
збудованих до 05.08.1992 року.

Крім того, на даний час не можливо
прийняти будинок в експлуатацію згідно
умов «Порядку прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів»,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 13.04.2011 року № 461,
тому що інспекцією ДАБК не видавалося
дозволу на проведення будівельних
робіт, а члени колгоспного двору
померли в 2012 та 2013 роках.

Будинок з моменту побудови і до цього
часу знаходиться в сільському
населеному пункті, має в ньому окремий
порядковий номер. Придатність будинку
для проживання та належність його
спадкодавцю на час його смерті та іншим
членам його родини ніким не оспорюєтся.

Постановою державного нотаріуса
Шишацької районної державної
нотаріальної контори Голубицької Н.І.
від 26 серпня 2014 року № 225/01-31 спадкоємцю
ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтв
про право на спадщину за заповітом
після померлого ОСОБА_2 в зв'язку з тим,
що інформація про спадковий житловий
будинок не внесена до бази даних
реєстру прав власності на нерухоме
майно. (а.с.21).

Ст. 328 ЦК України передбачено, що право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України,
способом захисту цивільних прав та
інтересів може бути визнання права.

Ст. 328 ЦК України передбачено, що право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України
однією із підстав припинення права
власності є смерть власника.

Відповідно до вимог ст. 392 Цивільного
кодексу України, власник майна може
пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюєтся або не визнається іншою
особою.

Згідно статті 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями
за заповітом і за законом можуть бути
фізичні особи, які є живими на час
відкриття спадщини, а також особи, які
були зачаті за життя спадкодавця і
народжені живими після відкриття
спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті.

Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у
власності двох або більше осіб
(співвласників), належить їм на праві
спільної власності (спільне майно).
Майно може належати особам на праві
спільної часткової або на праві
спільної сумісної власності. Право
спільної власності виникає з підстав,
не заборонених законом. Спільна
власність вважається частковою, якщо
договором або законом не встановлена
спільна сумісна власність на майно.

З врахуванням приписів ст. 355 ЦК України
спірний будинок по АДРЕСА_1 належав
членам колгоспного двору: ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 на праві спільної сумісної
власності, оскільки визначення частки
кожного з них не проводилось. При цьому,
в разі визначення частки співвласників
даного будинку, кожен з них мав би
право власності на 1/2 його частину.

Як встановлено судом зі змісту листа
Шишацької державної нотаріальної
контори від 16.09.2014 № 247/01-16 спадкова
справа після смерті ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_4 року не заводилась, а
спадщина була прийнята, але не
оформлена за життя ОСОБА_2 (а.с.40).

Таким чином, успадкувавши після смерті
своєї дружини ОСОБА_4 частку, яка б
належала останній, в разі її
визначення,у спільному сумісному майні
у вигляді спірного житлового будинку, з
врахуванням частки, яка б належала йому
в разі її визначення, спадкодавець
ОСОБА_2 на час смерті мав право на
житловий будинок з господарськими
спорудами за адресою: АДРЕСА_1 в цілому.

Успадкувавши після смерті ОСОБА_2
належний йому житловий будинок
спадкоємець (позивач) ОСОБА_1
позбавлена можливості оформити його на
своє ім'я через відсутність можливості
оформити вказане майно на своє ім'я
через відсутність інформації про
спадкове майно у реєстрі прав
власності на нерухоме майно, що є
перешкодою для реалізації нею права
власності на спадкове майно.

Згідно ст. ст. 55, 124 Конституції України
права і свободи людини і громадянина
захищаються судом. Кожен має право
будь-якими не забороненими законом
засобами захищати свої права і свободи
від порушень і протиправних посягань.
Юрисдикція судів поширюється на всі
правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України,
способом захисту цивільних прав та
інтересів може бути визнання права.
Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюєтся або не визнається іншою
особою.

Відповідно до приписів ст. 41
Конституції України та ст.ст. 316, 319, 321
ЦК України правом власності є право
особи на майно, яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб. Власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.
Право власності є непорушним. Ніхто не
може протиправно бути позбавлений його
права чи обмежений у його здійсненні.

На підставі вищевикладеного, суд
дійшов висновку про те, що позовні
вимоги є законними, обґрунтованими та
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Керуючись ст.ст. 41, 55, 124 Конституції
України; ст.ст. 3, 15, 16 , 316, 328, 346, 355, 386, 392,
1216-1218, 1223, 1268, 1276 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60,
209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Шишацької селищної
ради Шишацького району Полтавської
області про визнання права власності
на спадкове майно - задовольнити в
повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН
НОМЕР_1, право власності, в порядку
спадкування за заповітом, на спадкове
майно померлого ОСОБА_2 у вигляді
житлового будинку з господарськими
спорудами, що розташований по АДРЕСА_1
та згідно технічного паспорту ПП
Миргородське підприємство технічної
інвентаризації та «Інвентаризатор»
(інвентарний № 3925) складається з
житлового будинку 1958 року побудови
загальною площею з урахуванням літніх
приміщень 51,6 кв.м., жилою площею 21,1 кв.м.
(літ - А-1), сараю (літ - Б), літньої кухні з
погребом (літ. - В), 1/2 колодязю (№ 1).

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо воно не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Полтавської області
через Шишацький районний суд в 10 денний
строк з дня його проголошення, а
особами, які не були присутні під час
проголошення судового рішення - у той
же строк з дня отримання його копії.

Головуючий - суддя
Д.С. Сиволап