Справа № 145/976/14-ц Провадження №
22-ц/772/2707/2014Головуючий в суді першої
інстанції Мазурчак А. Г.Категорія
Доповідач Зайцев А. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2014 р. м. ВінницяКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Вінницької
області у складі:

головуючого: Зайцева А.Ю.,

суддів: Денишенко Т.О.,
Луценка В.В.,

при секретарі: Руденко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці апеляційну
скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» на ухвалу
Тиврівського районного суду
Вінницької області від 22.07.2014 року по
справі за заявою ОСОБА_2 про визнання
виконавчого листа таким, що не підлягає
виконанню, зупинення виконавчого
провадження, -

ВСТАНОВИЛА:

В суд звернулась ОСОБА_2 із заявою про
визнання виконавчого листа таким, що не
підлягає виконанню, зупинення
виконавчого провадження.

Свою заяву мотивувала тим, що рішенням
Тиврівського районного суду
Вінницької області від 16.01.2014 року, яке
доповнено рішенням Апеляційного суду
Вінницької області від 27.03.2014 року
задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк»
до ОСОБА_2 та звернуто стягнення на
предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором, а також виселено
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з цієї квартири. На
виконання рішення суду 25.04.2014 року
видано виконавчий лист, а 08.05.2014 року
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження по його
виконанню. Вказує, що наявні підстави
для визнання виконавчого листа таким,
що не підлягає виконанню на підставі ч.4
ст. 369 ЦПК України, а також зупинення
виконавчого провадження у зв'язку з
набуттям чинності Закону України «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого, як забезпечення
кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014
року.

Ухвалою Тиврівського районного суду
Вінницької області від 22.07.2014 року
визнано виконавчий лист № 223/2498/2012,
виданий Тиврівським районним судом
25.04.2014 року таким, що не підлягає
виконанню протягом дії Закону України
«Про мораторій на стягнення майна
громадян України, наданого, як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті» від 03.06.2014 року, а також
зупинено виконавче провадження ВП №
43243928 від 08.05.2014 року про виселення
ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з ухвалою суду ПАТ КБ
«Приватбанк» подало апеляційну скаргу
в якій просять скасувати ухвалу
Тиврівського районного суду
Вінницької області від 22.07.2014 року та
постановити нову, якою відмовити
ОСОБА_2 у задоволенні заяви у повному
обсязі.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення учасників
судового засідання, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає, що
вона підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Встановивши обставини по справі
та задовольняючи заяву ОСОБА_2, суд
першої інстанції виходив з того, що
правовідносини з виселення
відповідачки є похідними від
правовідносин по зверненню стягнення
на предмет іпотеки, що підпадає під дію
Закону України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого, як забезпечення кредитів в
іноземній валюті», а тому її виселення
суперечитиме вказаному закону.

Проте, вказаний висновок суду
першої інстанції не в повній мірі
відповідає обставинам справи та нормам
процесуального права.

Так, відповідно до ч.1 Закону
України «Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого, як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті», протягом дії цього Закону: 1) не
може бути примусово стягнуте
(відчужене без згоди власника) нерухоме
житлове майно, яке вважається
предметом застави згідно із статтею 4
Закону України "Про заставу" та/або
предметом іпотеки згідно із статтею 5
Закону України "Про іпотеку", якщо таке
майно виступає як забезпечення
зобов'язань громадянина України
(позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що:

таке нерухоме житлове майно
використовується як місце постійного
проживання позичальника/майнового
поручителя або є об'єктом
незавершеного будівництва нерухомого
житлового майна, яке перебуває в
іпотеці, за умови, що у позичальника або
майнового поручителя у власності не
знаходиться інше нерухоме житлове
майно;

загальна площа такого нерухомого
житлового майна (об'єкта незавершеного
будівництва нерухомого житлового
майна) не перевищує 140 кв. метрів для
квартири та 250 кв. метрів для житлового
будинку.

Згідно ч.4 ст. 369 ЦПК України, суд
ухвалою, у разі якщо виконавчий лист
було видано помилково або якщо
обов'язок боржника відсутній повністю
чи частково у зв'язку з його
припиненням добровільним виконанням
боржником чи іншою особою або з інших
причин, суд визнає виконавчий лист
таким, що не підлягає виконанню
повністю або частково. Якщо стягнення
за таким виконавчим листом уже
відбулося повністю або частково, суд
одночасно на вимогу боржника стягує на
його користь безпідставно одержане
стягувачем за виконавчим листом.

Згідно постанови про відкриття
виконавчого провадження ВП № 43243928 від
08.05.2014 року, відкрито виконавче
провадження по виконанню виконавчого
листа № 223/2498/2012 виданого 25.04.2014 року
Тиврівським районним судом Вінницької
області про виселення ОСОБА_2 з
квартири АДРЕСА_1.

З положень Закону України «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого, як забезпечення
кредитів в іноземній валюті» не
вбачається, що його дія (мораторій)
поширюється на виселення осіб з
предмету іпотеки, а тому, на думку
колегії суддів, визнавати виконавчий
лист про виселення таким, що не
підлягає виконанню виходячи з норм
вказаного закону на підставі ч. 4 ст. 369
ЦПК України є безпідставним.

Зупинення виконавчого
провадження не входить до компетенції
суду, оскільки ці питання, відповідно
до закону належать до компетенції
державного виконавця, а тому ухвала
суду в частині зупинення виконавчого
провадження також є незаконною.

Відповідно до п. 2) ч.1 ст. 312 ЦПК
України, розглянувши скаргу на ухвалу
суду першої інстанції, апеляційний суд
змінює або скасовує ухвалу суду першої
інстанції і постановляє ухвалу з цього
питання, якщо воно було вирішено судом
першої інстанції з порушенням норм
процесуального права або при
правильному вирішенні було помилково
сформульовано суть процесуальної дії
чи підстави її застосування.

Таким чином, апеляційний суд
вважає, що доводи апеляційної скарги
знайшли своє підтвердження в ході
апеляційного розгляду, прийнята ухвала
є незаконною, а відтак підлягає
скасуванню з постановленням нової
ухвали про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 313-315, 317,
319, 369 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ
«Приватбанк» - задовольнити.

Ухвалу ухвалу Тиврівського районного
суду Вінницької області від 22.07.2014 року
по справі за заявою ОСОБА_2 про визнання
виконавчого листа таким, що не підлягає
виконанню, зупинення виконавчого
провадження - скасувати та постановити
нову, якою в задоволенні заяви ОСОБА_2 -
відмовити.

Ухвала набуває законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
А.Ю. Зайцев

Судді:
В.В. Луценко

Т.О. Денишенко