У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2014 року Володимир-Волинський
міський суд Волинської області у
складі:

головуючого - судді Каліщука А.А.,

з участю секретаря Павлович Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду подання відділу
державної виконавчої служби
Володимир-Волинського міськрайонного
управління юстиції про тимчасове
обмеження особи (боржника) у праві
виїзду за межі України,-

в с т а н о в и в:

Головний державний виконавець ВДВС
Володимир-Волинського МРУЮ ОСОБА_1
звернулась з поданням про тимчасове
обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України. Подання обґрунтовує тим, що на
виконанні у відділі державної
виконавчої служби
Володимир-Волинського міськрайонного
управління юстиції перебуває
виконавче провадження по примусовому
виконанню виконавчого листа №2/0301/571/2012
від 01.06.2012 року виданого
Володимир-Волинським міським судом
Волинської області про стягнення з
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_3
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини – сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в
твердій грошовій сумі в розмірі 500
гривень щомісячно, починаючи з 16.05.2012
року та до досягнення дитиною
повноліття.

15.01.2014 року відкрито виконавче
провадження та боржнику ОСОБА_2
надіслано копію постанови про
відкриття виконавчого провадження для
виконання, а також зобов’язано його
добровільно виконувати рішення суду.
Боржник на виклики державного
виконавця з’являється рідко.
Самостійно сплатив аліменти лише
частково. Надалі рішення суду не
виконує та аліменти не сплачує. Станом
на 01.08.2014 року заборгованість по сплаті
аліментів становить 8424,75 грн.

З метою виконання рішення суду,
державний виконавець у поданні просить
тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України до виконання ним
своїх зобов’язань.

В судове засідання державний
виконавець не з’явився, однак подав
заяву в якій просить проводити розгляд
у його відсутності, подання підтримує.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України,
розгляд подання проведено без виклику
боржника та інших заінтересованих
осіб.

Дослідивши матеріали подання та
матеріали виконавчого провадження, суд
приходить до висновку, що слід
відмовити у задоволенні подання з
наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у
відділі державної виконавчої служби
Володимир-Волинського міськрайонного
управління юстиції перебуває
виконавче провадження по примусовому
виконанню виконавчого листа №2/0301/571/2012
від 01.06.2012 року виданого
Володимир-Волинським міським судом
Волинської області про стягнення з
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_3
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини – сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в
твердій грошовій сумі в розмірі 500
гривень щомісячно, починаючи з 16.05.2012
року та до досягнення дитиною
повноліття.

Із постанови про відкриття виконавчого
провадження від 15.01.2014 р. вбачається, що
відкрито виконавче провадження по
виконанню вищевказаного документу та
зобов’язано ОСОБА_2 виконати рішення
суду негайно.

Оскільки ОСОБА_2 не виконує рішення
суду, тому державний виконавець
звернулась з поданням про обмеження у
праві виїзду боржника за кордон.

Згідно із вимогами ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника – фізичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до п.5 ст. 6 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в’їзду
в Україну громадян України»
громадянинові України, який має
паспорт може бути тимчасово відмовлено
у праві виїзду за кордон, якщо він
ухиляється від виконання зобов’язань,
покладених на нього судовим рішенням,
рішенням іншого органу (посадової
особи) – до виконання зобов’язань.

Разом з тим, п. 18 ч.3 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» надано
право державному виконавцю у процесі
здійснення виконавчого провадження у
разі ухилення боржника від виконання
зобов’язань покладених на нього
рішенням, звертатись до суду з таким
поданням.

Ухилення від виконання зобов’язань,
покладених судовим рішенням, з
об’єктивної сторони визначає такі
діяння (дію чи бездіяльність) особи
боржника, які полягають у навмисному чи
іншому свідомому невиконанні
зазначених обов’язків.

Проте, в матеріалах справи та
виконавчому провадженні відсутні
докази, які б свідчили про ухилення
боржника від виконання рішення суду.

Також державним виконавцем не надано
доказів того, що боржник вчиняє дії, які
унеможливлюють чи ускладнюють
виконання судового рішення.

Водночас, у матеріалах виконавчого
провадження містяться розписки та
копії квитанцій, котрі підтверджують,
що у лютому 2014 р. ОСОБА_2 сплатив ОСОБА_3
900 грн., у березні – 500 грн., травні – 749
грн., червні - 300 грн., липні – 300 грн.

Вищенаведені обставини спростовують
твердження державного виконавця про
умисне ухилення ОСОБА_2 від виконання
рішення суду та свідоме невиконання
зобов’язань.

Враховуючи те, що ухилення боржника від
виконання рішення є обов’язковою
ознакою для вирішення питання про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України та у зв’язку із
відсутністю таких даних в матеріалах
справи, тому суд прийшов до висновку, що
підстав для обмеження ОСОБА_2 у праві
виїзду за кордон немає.

Керуючись ст.ст. 208-210, 377-1 ЦПК України,
суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні подання відділу
державної виконавчої служби
Володимир-Волинського міськрайонного
управління юстиції про обмеження
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України
відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може
бути подано протягом п’яти днів з дня
її проголошення. У разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п’яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Головуючий:/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя

А.А
Каліщук