У Х В А Л А

Іменем України

19 вересня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів палати в цивільних
справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі

судді- доповідача: Джуги С.Д.

суддів: Готри Т.Ю., Кеміня М.П.

при секретарі : Чейпеш С.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на рішення Рахівського районного суду
від 16 травня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3
приватного нотаріуса Рахівського
районного нотаріального округу ОСОБА_5,
секретаря Костилівської сільської
ради Веклюк Олени Олексіївни про
визнання недійсними довіреності та
договорів дарування, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рахівського районного суду
від 16 травня 2014 року збільшені позовні
вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.
Визнано недійсною довіреність,
посвідчену секретарем Костилівської
сільської ради Рахівського району
Закарпатської області, Веклюк О.О.,
зареєстровану в реєстрі за №57 від 27
червня 2013 року, згідно якої ОСОБА_7
уповноважила ОСОБА_3 подарувати від її
імені належне їй нерухоме майно.
Визнано недійсним договір дарування
земельної ділянки, площею 0,0400 га.,
розташованого по АДРЕСА_1 Рахівського
району Закарпатської області,
посвідчений приватним нотаріусом
Рахівського нотаріального округу
ОСОБА_5 31 липня 2013 року за реєстровим
№970, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2
Визнано недійсним договір дарування
житлового будинку АДРЕСА_1 Рахівського
району Закарпатської області,
посвідчений приватним нотаріусом
Рахівського нотаріального округу
ОСОБА_5 31 липня 2013 року за реєстровим
№968, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2
Скасовано державну реєстрацію права
власності на земельну ділянку розміром
0,0400 га. та житловий будинок, що
розташовані по АДРЕСА_1 Рахівського
району Закарпатської області за
ОСОБА_2. У решті позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в
інтересах яких діє ОСОБА_8 просять
скасувати рішення суду першої
інстанції, та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні
заявленого позову, посилаючись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника апелянтів, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах заявлених позовних вимог
та доводів апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення виходячи з наступних
підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 27
червня 2013 року секретарем виконкому
Костилівської сільської ради Веклюк
Оленою Олексіївною, посвідчено
довіреність, якою ОСОБА_7 уповноважила
ОСОБА_3 подарувати, від її імені, ОСОБА_2
житловий будинок АДРЕСА_1
Закарпатської області, з відповідними
господарськими будівлями, спорудами та
земельну ділянку площею 0, 0400 га., на
якій розташований житловий будинок.
(а.с.26).

На підставі вищевказаної довіреності,
31 липня 2013 року, було укладено договори
дарування земельної ділянки та
житлового будинку, за якими ОСОБА_7 ,
від імені якої діяв ОСОБА_3,
подарувала , а ОСОБА_2 прийняла в дар,
земельну ділянку площею 0,0400 га.,
розташовану за адресою АДРЕСА_1 та
житловий будинок, розташований на
вказаній земельній ділянці, які
посвідчені приватним нотаріусом
Рахівського районного нотаріального
округу ОСОБА_5 (а.с.6-8,24-25).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7 померла.
(а.с.9)

Відповідно до частини 1 ст. 203 ЦК України
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави та суспільства, його моральним
засадам.

Згідно з ч.1 ст 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами 1-3, 5 та 6 ст.203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 237 ЦК України
представництвом є правовідношення, в
якому одна сторна(представник)
зобов'язана або має право вчинити
правочин від імені другої сторони, яку
вона представляє.

Правочин, вчинений представником,
створює, змінює, припиняє цивільні
права та обов'язки особи, яку він
представляє.

Згідно ст. 244 ЦК України
представництво, яке ґрунтується на
договорі, може здійснюватися за
довіреністю. Довіреність є письмовим
документом, що видається однією особою
іншій особі для представництва перед
третіми особами.

За змістом даної статті довіреність -
це односторонній правочин, і
відповідно, він має відповідати
вимогам установленим для всіх такого
роду правочинів у ч.3 ст. 202 ЦК України.

Форма довіреності повинна відповідати
формі, в якій відповідно до закону має
вчинятися правочин (ч.1ст. 245 ЦК
України).

Відповідно до ч.2ст. 719 ЦК України
договір дарування нерухомої речі
укладається в письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно ч.2 ч.3 ст. 209 ЦК України
нотаріальне посвідчення правочину
здійснюється нотаріусом або іншою
посадовою особою, яка відповідно до
закону має право на вчинення такої
нотаріальної дії. Нотаріальне
посвідчення може бути вчинене на
тексті лише такого правочину, який
відповідає загальним вимогам,
встановленим ст. 203 ЦК України.

У разі недодержання вимоги закону про
нотаріальне посвідчення
одностороннього правочину такий право
чин є нікчемним (ч.1 ст. 219 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 37 Закону
України "Про нотаріат" у населених
пунктах, де не має нотаріусів
нотаріальні дії, вчиняють уповноважені
посадові особи відповідного органу
місцевого самоврядування, перелік
нотаріальних дій зазначено в даній
статті.

Згідно п. 4 ч.3 ст. 245 ЦК України,
довіреність особи, яка проживає у
населеному пункті, де немає нотаріусів,
може бути посвідчена уповноваженою на
це посадовою особою органу місцевого
самоврядування, крім довіреностей на
право розпорядження нерухомим майном,
довіреностей на управління і
розпорядження корпоративними правами
та довіреностей на користування і
розпорядження транспортними засобами.

З врахуванням наведеного, суд першої
інстанції вірно встановив, що секретар
Костилівської сільської ради
Рахівського району Закарпатської
області, Веклюк О.О., не вправі була
посвідчувати довіреність від імені
ОСОБА_7 на право розпорядження
нерухомим майном, а саме відчуження
належної їй земельної ділянки і
житлового будинку та обґрунтовано
визнав вказану довіреність недійсною
та договори дарування житлового
будинку та земельної ділянки, які були
укладені на підставі вказаної
довіреності.

Доводи апеляції про недоведеність
зловмисної домовленості представника
однієї сторони з другою стороною при
укладені спірних договорів дарування
не заслуговують на увагу, оскільки
дані правочини суд першої інстанції
визнав недійсними не з цих підстав (ст.
232 ЦК України), а з підстав, передбачених
ст.ст. 203,215 ЦК України.

Посилання апелянта в апеляційній
скарзі, що позивачка ОСОБА_4 є
неналежним позивачем по справі,
оскільки нею не підтверджено, що вона є
спадкоємцем першої черги за померлою
ОСОБА_7, також не можуть бути взяті до
уваги, оскільки матеріалами справи,
зокрема документами наданими
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Рухівського райуправління юстиції
стверджено, що позивачка ОСОБА_4 є
донькою ОСОБА_7 і відповідно
спадкоємцем першої черги.

Суд першої інстанції вірно встановив
фактичні обставини справи, правильно
застосував матеріальний закон,
вирішив спір у відповідності з чинним
законодавством.

Рішення суду є законним та
обґрунтованим і підстав для його зміни
чи скасування немає.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись
статтями ст.ст. 303, 308, 311, 312, 315,317,319 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 -
відхилити.

Рішення Рахівського районного суду від
16 травня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Суддя -доповідач:

Судді: