Єдиний унікальний номер 725/4218/14-ц
Номер провадження 2/725/970/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2014 року
м. Чернівці

Першотравневий районний суд м.Чернівці
у складі:

головуючої судді Федіної А.В.

при секретарі Сорокан М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Чернівці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи на стороні
відповідача, які не заявляють
самостійних вимог до предмету спору
Служба у справах дітей Чернівецької
міської ради та Відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Чернівецького
міського управління юстиції про
визнання батьківства та про внесення
змін до актового запису про народження
дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вище
вказаним позовом.

Посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1, в
період шлюбу з ОСОБА_2, у ОСОБА_3
народилась донька ОСОБА_4, проте з
листопада 2012 року ОСОБА_3, перебуваючи у
зареєстрованому шлюбі, проживала разом
з ним.

Вказував на те, що він визнає своє
батьківство відносно ОСОБА_4, 28.07.2013
року, піклується про дівчинку,
допомагає її доглядати та утримувати,
проте при реєстрації в органах РАЦСу
народження дитини було застосовано
вимоги ст. 122 СК України та батьком
дівчинки у свідоцтві про народження
вказаного ОСОБА_2, оскільки через
погані взаємовідносини між
відповідачами вони не подали спільної
заяви про невизнання чоловіка батьком
дитини у відповідності до положень ч. 3
ст. 122 СК України.

На підставі викладеного, посилаючись
на норми матеріального права,
звернувся до суду з даним позовом та
просив визнати його батьком ОСОБА_4,
виключити із актового запису про
народження дані про батька дитини
ОСОБА_2 та внести відповідні відомості
в актовий запис про нього як про батька
дитини.

В судове засідання позивач не з'явився,
від нього до суду надійшла заява про
розгляд справи у його відсутності,
позовні вимоги підтримав та просив
позов задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не
з'явились, направили до суду заяву про
визнання позову та розгляд справи у їх
відсутності.

Від представників третіх осіб до суд
надійшли заяви про розгляд справи у їх
відсутності, вирішення спору залишили
на розсуд суду та просили при винесенні
рішення врахувати інтереси дитини.

Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка
бере участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Дослідивши письмові докази по справі,
вважаю, що заяву відповідачів про
визнання позову слід прийняти та позов
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень
окрім випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу. Кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених ЦПК України.

Так, судом встановлено, 26 жовтня 2012 року
між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Чернівецького міського управління
юстиції було зареєстровано шлюб (а/с 5).

Під час даного шлюбу народилась ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією
свідоцтва про народження (а/с 4).

Відповідно до ст. 122 СК України дитина,
яка зачата і (або) народжена у шлюбі,
походить від подружжя. Походження
дитини від подружжя визначається на
підставі Свідоцтва про шлюб та
документа закладу охорони здоров'я про
народження дружиною дитини.

Як вбачається з копії свідоцтва про
народження, батьками дівчинки були
вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а/с 4).

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму
ВСУ № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування
судами окремих норм Сімейного кодексу
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів" спір про походження дитини
від осіб, які не перебувають у шлюбі між
собою і не подали в державні органи
реєстрації актів цивільного стану
(далі - органи РАЦС) спільної заяви про
реєстрацію їх як батьків, суд може
вирішувати за заявою про визнання
батьківства, поданою: одним із батьків;
особою котра вважає себе батьком;
опікуном (піклувальником) дитини; іншою
особою, на утриманні якої вона
перебуває; самою дитиною, яка досягла
повноліття.

Згідно ст. 2 Конвенції Організація
Об'єднаних Націй про права дитини від
20.11.1989 року, яка була підписана Україною
21 лютого 1990 р, та ратифікована
Постановою Верховної Ради Української
PCP від 27 лютого 1991 року № 7К9-Х11 «Про
ратифікацію Конвенції про права
дитини» де передбачено, що
держави-учасниці поважають і
забезпечують всі права, передбачені
цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка
перебуває в межах юрисдикції, без
будь-якої дискримінації, вживають всіх
необхідних заходів для забезпечення
захисту дитини від усіх форм
дискримінації або покарання на
підставі статусу, діяльності,
висловлюваних поглядів чи переконань
дитини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 не визнає
свої батьківство відносно ОСОБА_4, що
підтверджується його заявою про
визнання даного позову.

Згідно ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка
вважає себе батьком дитини, народженої
жінкою, яка в момент зачаття або
народження дитини перебувала у шлюбі з
іншим чоловіком, має право пред'явити
до її чоловіка, якщо він записаний
батьком дитини, позов про визнання
свого батьківства.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 визнає
своє батьківство щодо малолітньої
ОСОБА_4, піклується про неї та здійснює
догляд, окрім того, його батьківство
визнається матір'ю дівчинки ОСОБА_3

Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України
походження дитини від батька
визначається за заявою жінки та
чоловіка, які не перебувають у шлюбі
між собою. Така заява може бути подана
як до, так і після народження дитини
до органу державної реєстрації актів
цивільного стану.

Згідно ст. 128 СК України за відсутності
заяви, право на подання якої
встановлено статтею 126 цього Кодексу,
батьківство щодо дитини може бути
визнане за рішенням суду. Підставою для
визнання батьківства є будь-які
відомості, що засвідчують походження
дитини від певної особи, зібрані
відповідно до Цивільного
процесуального. Позов про визнання
батьківства може бути пред'явлений
матір'ю, опікуном, піклувальником
дитини, особою, яка утримує та виховує
дитину, а також самою дитиною, яка
досягла повноліття. Позов про визнання
батьківства може бути пред'явлений
особою, яка вважає себе батьком дитини.

Таким чином, враховуючи наведені вище
обставини, встановлені судом, а також
норми СК України суд приходить до
висновку про доведеність факту
батьківства ОСОБА_1 по відношенню до
малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 134 СК України на
підставі заяв осіб, зазначених у
статті 126 цього Кодексу, або рішення
суду орган державної реєстрації
актів цивільного стану вносить
відповідні зміни до актового запису
про народження, складеного органами
державної реєстрації актів
цивільного стану України, та видає нове
Свідоцтво про народження.

Відповідно до п. 1.1 Правил внесення
змін до актових записів цивільного
стану, їх поновлення та анулювання,
затверджених, наказом Міністерства
юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5
внесення змін до актових записів
цивільного стану, які складено
органами державної реєстрації актів
цивільного стану України, проводиться
відділами державної реєстрації
актів цивільного стану районних,
районних у містах, міських (міст
обласного значення), міськрайонних,
міжрайонних управлінь юстиції (далі -
відділи державної реєстрації актів
цивільного стану) у випадках,
передбачених чинним законодавством.

Таким чином, суд вважає за можливе
зазначити про обов'язок органів РАЦС
внести зміни в актовий записи про
народження малолітньої ОСОБА_4

На підставі вище викладеного та
керуючись ст. 2 Конвенції Організація
Об'єднаних Націй про права дитини від
20.11.1989 року, яка була підписана Україною
21 лютого 1990 р, та ратифікована
Постановою Верховної Ради Української
PCP від 27 лютого 1991 року № 7К9-Х11 «Про
ратифікацію Конвенції про права
дитини», ст.ст. 126,129,134 СК України,
ст.ст. 3,4, 10, 11, 57,58, 60,61, 64, 88, 218, 294, 349 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця
с. Заставці, Старосинявського району,
Хмельницької області, батьком ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, народженої ОСОБА_3 в
м.Хмельницький.

Виключити з актового запису №1956 від
27.08.2013 року про народження ІНФОРМАЦІЯ_1
в Хмельницькій області, місті
Хмельницький ОСОБА_4, який складений
відділом реєстрації атів цивільного
стану реєстраційної служби
Чернівецького міського управління
юстиції, дані про батька дитини ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця м.Чернівці,
мешканця АДРЕСА_1.

Внести в актовий запис №1956 від 27 серпня
2013 року про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 в
Хмельницькій області, місто
Хмельницький ОСОБА_4 зміни, а саме -
вказати, що батьком дитини є ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці
А. В. Федіна