СУД МІСТА КИЄВА
вул. Солом»янська, 2-А
Справа № 22-ц/796/ 3036 /2014 р.
Головуючий у 1 інстанції - Галась І.А.
Доповідач - Мараєва Н.Є.
21.05.2014 р. колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду м.Києва в складі :
Головуючого - Мараєвої Н.Є.,
Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.
При секретарі - Мікітчак А.Л.
Розглянули у відкритому судовому
засіданні в м.Києві
Цивільну справу за апеляційною
На рішення Деснянського районного суду
м. Києва від 17.12.2013 р.
В справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ПАТ «Київпроект», 3- особи : КП «Дирекція
з управління та обслуговування
житлового фонду» Деснянського району
м.Києва, КПУЖГ «Житлорембудсервіс»,
Деснянська районна у м.Києві державна
Про визнання ордеру недійсним
Заслухавши доповідь судді Мараєвої
Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися,
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів,
Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 17.12.2013 р. відмовлено в
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ПАТ «Київпроект», 3- особи : КП «Дирекція
з управління та обслуговування
житлового фонду» Деснянського району
м.Києва, КП УЖГ «Житлорембудсервіс»,
Деснянська районна у м.Києві державна
адміністрація про визнання ордеру
недійсним та виселення.

В апеляційній скарзі позивач просить
це рішення скасувати і постановити
нове рішення, яким цей позов
задовольнити, посилаючись на
незаконність даного рішення, зокрема,
що суд неповно з»ясував обставини
справи, не дав належної оцінки доказам,
порушив норми матеріального і
процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
Рішенням виконавчого комітету
Київської міської ради депутатів
трудящих № 1767 від 31.10.1973 р. Інституту
«Кивпроект», було надано дозвіл на
заселення під гуртожиток
інженерно-технічного персоналу та
молодих фахівців в кімнатах АДРЕСА_1.
(а.с.20) .

Розпорядженням Київської міської
державної адміністрації від 03.02.2011 р. №
138 Рішення виконавчого комітету
Київської міської ради депутатів
трудящих від 31.10.1973 р. № 1767 «Про
використання кімнат в будинку
готельного типу під гуртожиток
Інституту «Київпроект» визнано таким,
що втратило чинність. Будинок АДРЕСА_1
входить до складу житлового фонду
Деснянської районної у місті Києві
ради.

Спільною постановою Правління та
Профспілкового комітету ВАТ
«Київпроект» від 19.02.2007 р. №16-5.5.1 (в
подальшому ПАТ «Київпроект»), було
надано провідному інженеру ОСОБА_2 в
тимчасове користування ліжко-місце в
кімнаті АДРЕСА_1, (а.с.22) .

Згідно Книги реєстрації ордерів за
1980г-1990-2010 р.р. - 19.02.2007 р. був
зареєстрований ордер на ім»я ОСОБА_2
про тимчасове користування
ліжко-місцем в кімнаті АДРЕСА_1. (а.с.93) .

Спільною постановою Генеральної
дирекції та Профспілкового комітету
ВАТ «Київпроект» від 11.08.2008 р.
ліжко-місце в кімнаті АДРЕСА_1 було
надано для тимчасового проживання
ОСОБА_1 (а.с.21) .

На підставі вищевказаної постанови був
видано ордер № 1 від 11.08.2008 р. на
вселення в кімнату АДРЕСА_1 ОСОБА_1 (а.с.8)
.

Згідно Книги реєстрації ордерів
1980г-1990-2010 р.р. - 11.08.2008 р. був
зареєстрований ордер на ім»я ОСОБА_1
про тимчасове користування
ліжко-місцем в кімнаті АДРЕСА_1 (а.с.93) .

Згідно довідки № 52/ВК від 17 вересня 2013
р. у зв'язку з втратою оригіналу та
передачею гуртожитку на баланс міста
Києва ОСОБА_2 був виданий повторний
ордер від 01.03.2010 р. (а.с.94) .

Згідно довідки форми №3 Комунального
підприємства «Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду
Деснянської районної у місті
КиєвіРади» № 330 від 18.04.2013 р. в кімнаті
АДРЕСА_1 площею 17,8 кв.м. зареєстровані
три особи - позивач, відповідач та
ОСОБА_4

Таким чином, з матеріалів справи
вбачається відповідач ОСОБА_2 був
вселений в АДРЕСА_1 на підставі ордеру в
2007 році, а позивач ОСОБА_1 в 2008 році.

Згідно ст. 127 ЖК України, для проживання
робітників, службовців, студентів,
учнів, а також інших громадян у період
роботи або навчання можуть
використовуватись гуртожитки.

Згідно п.4 діючого Примірного положення
про гуртожитки, затвердженого
постановою Ради Міністрів Української
РСР від 03.06.1986 р. № 208, визначено, що
гуртожитки підрозділяються на два
види: для проживання одиноких громадян
(жилі приміщення знаходяться у
спільному користуванні кількох осіб,
які не перебувають у сімейних
стосунках; і для проживання сімей (жилі
приміщення, що складаються з однієї чи
кількох кімнат, перебувають у
відособленому користуванні сімей).

Згідно п.п.10, 12 Примірного положення
про гуртожитки, ст. 129 ЖК України
визначено, що на підставі рішення про
надання жилої площі в гуртожитку
адміністрація підприємства, установи,
організації видає громадянинові
спеціальний ордер, який є єдиною
підставою для вселення на дану жилу
площу.

Згідно ст.59 ЦК України, ордер на жиле
приміщення може бути визнано
недійсним у судовому порядку у
випадках подання громадянами не
відповідаючих дійсності відомостей
про потребу в поліпшенні житлових умов,
порушення прав інших громадян або
організацій на зазначене в ордері жиле
приміщення, неправомірних дій
службових осіб при вирішенні питання
про надання жилого приміщення, а також
в інших випадках порушення порядку і
умов надання жилих приміщень. Вимогу
про визнання ордера недійсним може
бути заявлено протягом трьох років з
дня його видачі.

З матеріалів справи також вбачається,
що першим до спірної кімнати був
поселений ОСОБА_4, потім у 2007 р. - ОСОБА_2,
а в 2008 р. - позивач ОСОБА_1

Площа вказаної кімнати становить 17,80
кв.м.

Виходячи із встановленої законом
норми при наданні жилої площі в
гуртожитку - 6 кв.м на одну особу,
судова колегія вважає, що порушення
права позивача щодо норми жилої площі
не вбачається, оскільки, його
посилання на відхилення від норми 0,20
кв.см є несуттєвим. До того ж проти
вселення у цю кімнату він не
заперечував. Жодних доказів того, що
позивач не погоджувавася із рішенням
відповідача ПАТ «Київпроект» щодо
надання йому ліжко-місця у цій кімнаті
суду не надано.

Позивач не є власником спірного житла,
порушення відповідачем його прав
щодо норми жилої площі не вбачається,
т.я. ОСОБА_2 був поселений в цю кімнату
відповідачем ВАТ «Київпроект» у
встановленому законом порядку у 2007 р.,
тобто, на рік раніше позивача.

Також з матеріалів справи вбачається,
що ОСОБА_2 було видано ордер, який
вподальшому було втрачено. Вини його у
цьому не встановлено.

Щодо позовних вимог про визнання
недійсним повторно виданого ордеру
від 17.09.2013 р. та виселення, то судова
колегія не вбачає підстав для
задоволення позову, оскільки,
відповідач «Укрпроект» визнає та
підтверджує право відповідача ОСОБА_2
на проживання у вказаній кімнаті, на
підтвердження чого були надані
відповідні документи : витяг із книги
обліку ордерів, витяг із книги обліку
реєстрації ордерів (ксерокопія),
довідка про те, що йому було видано
ордер на проживання у спірній кімнаті
у 2007 р., копія постанови генеральної
дирекції та профспілкового комітету
ВАТ «Київпроект», письмові заперечення
ПАТ «Київпроект» на позов ОСОБА_1, лист
ПАТ «Київроект» (а.с. 93, 94, 60-61, 51, 22, 34, 28-29,
92), а також було видано повторний ордер
(а.с.10).

Крім того, встановлено, що сторони
проживають у вказаній кімнаті протягом
5-ти років, а з даним позовом позивач
звернувся до суду тільки у липні 2013 р.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції позивач пояснив суду, що
між ними виник конфлікт.

Також не можуть бути підставою для
задоволення позовних вимог доводи
позивача щодо несплати відповідачем
комунальних послуг.

З огляду на викладене, зокрема, що
позивачем не доведено про порушення
відповідачами його прав, судова
колегія вважає, що позов не підлягає
задоволенню.

Що стосується пропуску позивачем
строку позовної давності, то він
підлягає поновленню, оскільки,
відсутні докази, спростовуючі доводи
позивача щодо поважності причини його
пропуску.

Згідно ст.60 ЦК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки, висновки суду першої
інстанції, зокрема, що суд першої
інстанції позбавлений можливості
дійти висновків, є суперечливими та не
відповідають вимогам, встановленим
цивільно-процесуальним законом щодо
судового рішення,- то судова колегія
вважає, що це рішення підлягає
скасуванню з постановленням нового
рішення про відмову в задоволенні
позову із викладених вище підстав.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 309, 312-315, 317
ЦПК України, колегія суддів, -

В и р і ш
и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 17.12.2013 р. - скасувати і
постановити нове, яким в задоволенні
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПАТ
«Київпроект», 3- особи : КП «Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду» Деснянського району
м.Києва, КП УЖГ «Житлорембудсервіс»,
Деснянська районна у м.Києві державна
адміністрація про визнання ордеру
недійсним та виселення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :