РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

643/216/14-ц

2/643/1355/14

25.06.2014 Московський районний суд м.
Харкова у складі:

головуючого - Скотаря А.Ю.;

при секретарі - Кречетовій М.А.;

за участю представника відповідача -
ОСОБА_1;

представника третьої особи - Головань
Г.Г.;

прокурора - Горгуль К.В.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Харкові цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа -
Управління служб у справах дітей
Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради про
позбавлення батьківських прав,
встановлення опіки та визначення місця
проживання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною
заявою в обґрунтування якої зазначив,
що 06.09.2012 відповідачка, з якою він не
перебував у шлюбі, народила від нього
дитину ОСОБА_5, яка не є для
відповідачки бажаною, так як остання
знаходиться в зареєстрованому шлюбі з
іншим чоловіком, від якого має кілька
дітей. ОСОБА_4 передала дитину позивачу,
відмовилась від будь якого зв'язку з
нею - не займається її вихованням,
утриманням, не цікавиться її життям.

В зв'язку з викладеним позивач просить
позбавити відповідачку батьківських
прав відносно їх неповнолітньої доньки
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначити місцем
проживання дитини його місце
реєстрації та визнати його опікуном
дитини.

В судовому засіданні позивач про
обставини справи пояснив так, як
вказано в позові, який вважає потрібним
задовольнити.

Відповідачка надала до суду
нотаріально посвідчену заяву про
слухання справи за своєї відсутності,
представник останньої проти
задоволення позову не заперечував,
вказавши на правдивість викладених в
позові обставин та наявність
нотаріально посвідченої згоди ОСОБА_4
на позбавлення її батьківських прав.

Представник третьої особи висловився
про доцільність позбавлення
відповідачки батьківських прав
відносно спільної з позивачем дитини,
пославшись на відповідний висновок
служби у справах дітей.

Прокурор просив позов задовольнити,
так як це відповідає інтересам дитини.

Суд, вивчивши матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін, третьої
особи та прокурора дійшов висновку про
можливість часткового задоволення
позову через наступне: батьками ОСОБА_5
є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 5).

Згідно висновку Управління служб у
справах дітей Департаменту праці та
соціальної політики Харківської
міської ради від 20.05.2014 малолітня
ОСОБА_5 проживає разом з батьком та
дружиною останнього ОСОБА_6 в АДРЕСА_2
де для дитини створено усі належні для
проживання та розвитку дитини умови.
Позивач та його дружина здійснюють
належний догляд за малолітньою ОСОБА_5
і позбавлення батьківських прав ОСОБА_4
відносно доньки ОСОБА_5 визнано
доцільним (а.с. 50-51).

Матеріали справи містять нотаріально
посвідчену заяву ОСОБА_4, де остання не
заперечує проти позбавлення її
батьківських прав у відношенні
малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
та вказує, що не приймає участі в її
вихованні та утриманні (а.с. 10).

Отже, судом з великою достовірністю
встановлено, що дитина проживає разом з
батьком, а матір доньку не відвідує, не
спілкується з нею, не займається її
вихованням і матеріальної допомоги на
утримання останньої не надає.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права
дитини від 20.11.1989 в усіх діях щодо дітей,
незалежно від того, здійснюються вони
державними чи приватними установами,
що займаються питаннями соціального
забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону
дитинства» кожна дитина має право на
рівень життя, достатній для фізичного,
інтелектуального, морального,
культурного, духовного і соціального
розвитку.

ОСОБА_4, живучи окремо, не цікавлячись
побутом та життям своєї доньки не
здатна забезпечити їй належний рівень
життя.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України
мати чи батько можуть бути позбавлені
судом батьківських прав, якщо вони
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

З погляду на вищевикладене вимога про
позбавлення батьківських прав ОСОБА_4
відносно своєї доньки ОСОБА_5 є
обґрунтованою.

Разом з тим, вимога про встановлення
опіки над малолітньою ОСОБА_5 є
безпідставною через наступне: ч. 3 ст. 60
ЦК України передбачає, що опіка
встановлюється судом в разі виявлення
факту позбавлення малолітньої дитини
батьківського піклування, проте ОСОБА_5
не позбавлена такого піклування, а
навпаки, мешкає разом з батьком, який
займається її вихованням, здійснює
утримання доньки, отже остання не
потребує встановлення над нею опіки.

Вирішуючи питання про визначення місця
проживання дитини суд враховує, що
місцем реєстрації ОСОБА_3 на теперішній
час є квартира АДРЕСА_1 (а.с. 7), отже саме
вказану адресу слід визначити місцем
проживання дитини, що не є перешкодою
для реєстрації дитини за іншою адресою
в разі зміни батьком свого місця
проживання і не суперечить положенням
ст. 160 СК України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 3
Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону
України «Про охорону дитинства», п. 2 ч. 1
ст. 164 СК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити частково.

Позбавити громадянку України ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав
відносно ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1

Визначити місцем проживання
малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 з
батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою:
АДРЕСА_1.

В іншій частині в задоволенні позову
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Харківської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі протягом 10 днів з моменту
проголошення рішення апеляційної
скарги, а особою, що приймала участь у
справі, але не була присутньою під час
проголошення рішення в той же строк з
моменту отримання його копії.

Суддя

А.Ю. Скотар