АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №670/548/14-ц
Провадження №22-ц/792/1901/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого судді - Гринчука
Р.С.,

суддів: Костенка А.М., Грох Л.В.,

при секретарі Гриньовій А.М.,

з участю представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_1, Віньковецької державної
нотаріальної контори про визнання
частково недійсними свідоцтв про право
на спадщину за заповітом, визнання
права на обов'язкову частку у спадщині
з апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Віньковецького районного суду
Хмельницької області від 8 серпня 2014
року, -

встановила:

В липні 2014 року ОСОБА_3 звернулася в суд
з позовом до ОСОБА_1, Віньковецької
державної нотаріальної контори про
визнання частково недійсними двох
свідоцтв про право на спадщину за
заповітом від 16.08.2007 року, виданих
ОСОБА_1, визнання права власності на
половину спадкового майна обов'язкової
частки у спадщині після смерті діда,
яке складається з рухомого та
нерухомого майна.

На обґрунтування позову ОСОБА_3
зазначила, що 18 грудня 2013 року вона
дізналася про те, що на ім'я ОСОБА_1 було
видано оскаржувані свідоцтва про право
на спадщину за заповітом, відповідно до
якого відповідач став власником майна
її померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 діда по
батьківській лінії, ОСОБА_4 Таким чином
було порушено її право на обов'язкову
частку в спадковому майні, оскільки
вона є інвалідом 2 групи з дитинства,
непрацездатною особою, внуком
спадкодавця, яка є спадкоємцем майна
діда за правом представлення в зв'язку
зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 її батька, ОСОБА_5

Рішенням Віньковецького районного
суду Хмельницької області від 8 серпня
2014 року в задоволенні позову було
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову, посилаючись на неповне
встановлення судом обставин справи,
які мають значення для правильного
вирішення справи, порушення норм
матеріального та процесуального права.

________________________________________________________________________
________________________

Головуючий у першій інстанції - Потапов
О.О. Доповідач - Гринчук Р.С.

Категорія № 39

При цьому апелянт через свого
представника зазначила, що судом було
неправильно витлумачено ст.ст. 1241, 1266 ЦК
України, оскільки вона є спадкоємцем
майна померлого діда за правом
представлення першої черги,
непрацездатною особою, інвалідом 2
групи з дитинства, тому у відповідності
з вимогами вищевказаних норм вона має
право на половину спадкового майна.

В судове засідання апелянт та її
представник не з'явилися, про час та
місце розгляду справи були повідомлені
належним чином.

Представник ОСОБА_1 в судовому
засіданні проти доводів апеляційної
скарги заперечила та пояснила, що
рішення суду є законним та об'єктивним.

Заслухавши пояснення учасника
процесу та перевіривши матеріали
справи колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Статтею 308 ЦПК України
передбачено, що апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції повно та всебічно
дослідив обставини, які мають значення
для справи, дав належну оцінку доказам,
в результаті чого прийшов до
правильного висновку про необхідність
відмови у задоволенні позовних вимог.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 є
інвалідом 2 групи з дитинства.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько, ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Гоголі Віньковецького
району помер дід позивача по
батьківській лінії, ОСОБА_4, який був
зареєстрований в цьому ж селі в будинку
АДРЕСА_1.

Після смерті діда на підставі заповіту
від 22.11.2006 року, який на даний час є
чинним, спадщину оформив ОСОБА_1,
отримавши таким чином два нотаріально
посвідчених свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 16.08.2007 року.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
прийшов до обґрунтованого висновку про
те, що позивач не має права на майно
свого покійного діда у відповідності з
нормами ЦК України, які регулюють
правовідносини в сфері спадкування.

Так, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 1241
ЦК України малолітні, неповнолітні,
повнолітні непрацездатні діти
спадкодавця, непрацездатна вдова
(вдівець) та непрацездатні батьки
спадкують, незалежно від змісту
заповіту, половину частки, яка належала
б кожному з них у разі спадкування за
законом (обов'язкова частка).

Пунктом 19 постанови Пленуму ВСУ від
30.05.2008 року № 7 „Про судову практику у
справах про спадкування" встановлено,
що перелік осіб, які мають право на
обов'язкову частку, що визначений
статтею 1241 ЦК, є вичерпним і
розширеному тлумаченню не потребує.

Згідно з ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки,
правнуки спадкодавця спадкують ту
частку спадщини, яка належала б за
законом їхнім матері, батькові, бабі,
дідові, якби вони були живими на час
відкриття спадщини.

Пунктом 27 вказаного вище Пленуму ВСУ
визначено, що відповідно до статті 1301
ЦК свідоцтво про право на спадщину може
бути визнано недійсним не лише тоді,
коли особа, якій воно видане, не мала
права на спадкування, але й за інших
підстав, установлених законом. Іншими
підставами можуть бути: визнання
заповіту недійсним, визнання відмови
від спадщин недійсною, визнання шлюбу
недійсним, порушення у зв'язку з
видачею свідоцтва про право на
спадщину прав інших осіб тощо.

ОСОБА_3, будучи внуком померлого діда
ОСОБА_4, враховуючи, що її батько, син
померлого ОСОБА_7 помер ще до відкриття
спадщини після смерті ОСОБА_8, могла б
отримати право на спадщину після
смерті останнього саме на підставі ч. 1
ст. 1266 ЦК України за умови відсутності
заповіту і спадкування за законом, чого
в даному випадку встановлено не було.

Оскільки ст. 1241 ЦК України визначено
вичерпний перелік осіб, які мають право
на обов'язкову частку в спадковому
майні, зокрема, непрацездатні батьки,
враховуючи, що батько ОСОБА_3 за життя
не набув статусу непрацездатного, тому
доводи апелянта є безпідставними.
Непрацездатність батька і
непрацездатність внука не є тотожними,
взаємозаміняючими поняттями.

Не спростовують висновків суду
першої інстанції й інші доводи
апеляційної скарги.

Рішення суду ґрунтується на повно
і всебічно досліджених обставинах
справи та ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування в
межах доводів апеляційної скарги не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319, 324
ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Віньковецького районного суду
Хмельницької області від 8 серпня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/
Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя
апеляційного суду
Р.С. Гринчук