Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"18" вересня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Чех Н.А.

при секретарі - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи:
Комунального підприємства «Керуюча
дирекція Дніпровського району міста
Києва», Дніпровський районний відділ
Головного управління Державної
міграційної служби України в місті
Києві, про усунення перешкод в
користуванні власністю шляхом
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,

встановив:

Позивач звернулася до суду з вказаною
позовною заявою, посилаючись на те, що
відповідно до договору дарування
частини квартири від 30.08.2006 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3, та зареєстрованого в
реєстрі за № 3032, їй (позивачу) було
передано у власність 2/3 частини
квартири АДРЕСА_1. 18.02.2013 року між нею та
відповідачем був укладений договір
купівлі-продажу 1/3 частки квартири,
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, та зареєстрованого в
реєстрі за № 225, відповідно до якого
відповідач передав їй у власність 1/3
частку квартири АДРЕСА_1. Таким чином,
на даний час їй одноособово належить на
праві власності квартира АДРЕСА_1.
Відповідно до п. 17 договору
купівлі-продажу частини квартири,
відповідач зобов'язався в строк до
18.02.2014 року звільнити спірну квартиру, в
тому числі виписатися зі даної
квартири та передати її в її повне
розпорядження. Проте, в порушення умов
договору відповідач не звільнив
квартиру та не знявся з реєстрації. Він
до цього часу залишається
зареєстрованим у спірній квартирі.
Будь-яких домовленостей між нею та
відповідачем щодо можливості
подальшого користування відповідачем
житлом не було, і не може бути в
майбутньому.

В судове засідання позивач не
з'явилася, надала заяву про розгляд
справи за її відсутності та
задоволення позовних вимог в повному
обсязі, не заперечувала щодо прийняття
заочного рішення в разі неявки
відповідача в судове засідання.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день та час слухання
справи сповіщався належним чином, заяв
про відкладення розгляду справи або
про розгляд справи за його відсутності
до суду не подавав.

Представники третіх осіб в судове
засідання не з'явилися, надіслали листи
про слухання справи за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню.

В суді встановлено, що відповідно до
договору дарування частини квартири
від 30.08.2006 року, посвідченого приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3, та
зареєстрованого в реєстрі за № 3032,
позивачу було передано у власність 2/3
частини квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до договору купівлі-продажу
квартири від 18.02.2013 року, посвідченого
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
та зареєстрованого за № 225, відповідач
передав у власність позивача 1/3 частину
спірної квартири. Таким чином, позивач
стала одноособовим власником квартира
АДРЕСА_1.

Пунктом 17 договору купівлі-продажу
передбачено, що продавець
зобов'язується в строк до 18.02.2014 року
звільнити спірну квартиру, в тому числі
виписатися з неї, та передати покупцю
квартиру у повне розпорядження.

З довідки Ф-3 № 717 від 11.07.2014 року,
виданої ЖРЕО № 410 слідує, що в квартирі
АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_2 -
відповідач по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 Цивільного
кодексу України, власник, який має
підстави передбачати можливість
порушення свого права власності іншою
особою, може звернутися до суду з
вимогою про заборону вчинення нею дій,
які можуть порушити його право, або з
вимогою про вчинення певних дій для
запобігання такому порушенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного
кодексу України, власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу
України, власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 317, 319, 383, 386, 391 ЦК
України, ст.ст. 60, 212-215, 218, 223, 224-228, 233, 294
ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи:
Комунального підприємства «Керуюча
дирекція Дніпровського району міста
Києва», Дніпровський районний відділ
Головного управління Державної
міграційної служби України в місті
Києві, про усунення перешкод в
користуванні власністю шляхом
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням -
задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні
квартирою АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1
на праві власності шляхом визнання
ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування житловим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом за письмовою заявою відповідача,
яка подається протягом десяти днів з
дня отримання копії рішення.

Заочне рішення набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційної
скарги не було подано.

Суддя: