Номер провадження 2/754/4527/14
У Х В А Л А

Іменем України

14.07.2014 року суддя Деснянського
районного суду м. Києва Грегуль О.В.

розглянувши позовну заяву, яка подана
ОСОБА_1, як представником від імені
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про визнання
правочинів фіктивними та застосування
реституції,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернувшись до суду з
вищевказаним позовом і посилаючись на
фіктивність укладених між
відповідачами правочинів, просить
визнати ці правочини недійсними та
застосувати реституцію.

Ухвалою судді Деснянського районного
суду м. Києва від 26.06.2014 року зазначений
позов залишено без руху з наданням
строку для усунення його недоліків з
тих підстав, що він не відповідає
вимогам ст. ст. 119-120 ЦПК України.

Зокрема, відповідно до п. 31 постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними» № 9 від 06.11.2012 року, у
справах про визнання правочину
недійсним без застосування наслідків
недійсності судовий збір сплачується
як із немайнового спору. У справах про
застосування наслідків недійсного
(нікчемного) правочину судовий збір
сплачується залежно від вартості
відшукуваного майна, щодо якого
заявляються вимоги. У справах про
визнання правочину недійсним із
застосуванням наслідків недійсності
судовий збір сплачується відповідно до
пункту 10 частини першої статті 80 ЦПК за
загальною сумою всіх вимог.

У порушення ч. 5 ст. 119 ЦПК України та
вищезазначених роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, позивачка не
додала до позову оригінал документа, що
підтверджує сплату судового збору за
позовні вимоги майнового характеру, а
саме, за позовні вимоги про
застосування реституції, розмір яких,
становить 1 відсоток ціни позову та не
більше 3 розмірів мінімальної
заробітної плати.

Ціна позову майнового характеру,
визначається від дійсної вартості
спірного майна на час пред'явлення
позову.

Ухвалу від 26.06.2014 року позивачка та її
представник отримали 08.07.2014 року, що
підтверджується зворотними поштовими
повідомленнями.

У наданий строк від позивачки та її
представника до надійшла заява про
зменшення судового збору або
розстрочення чи відстрочення в якій,
позивачка та її представник просять
зменшити розмір судового збору або
розстрочити чи відстрочити його
оплату, посилаючись на те, що майновий
стан позивачки ускладнює повну сплату
судового збору, оскільки позивачка не
працює, соціальної допомоги та інших
доходів не отримує і має на утриманні
двох неповнолітніх дітей.

Вважаю, що правові підстави для
зменшення розміру судового збору або
розстрочки чи відстрочки його оплати в
даному конкретному випадку відсутні.

Зокрема, позивачка разом зі своїм
представником, не надали конкретних
правових доказів, що позивачка не може
працевлаштуватись, а саме по собі
небажання позивачки працювати,
відсутність у неї правових підстав для
виплати їй соціальної допомоги та
наявність у позивачки та її чоловіка,
про наявність якого йдеться в позові,
обов'язку по утриманню двох своїх
неповнолітніх дітей, не є правовою
підставою для зменшення розміру
судового збору або розстрочки чи
відстрочки його оплати.

З урахуванням викладеного, вважає, що у
наданий строк, недоліки позову
належним чином не усунуто.

За таких обставин, позов слід вважати
неподаним.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву, яка подана ОСОБА_1, як
представником від імені ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про визнання
правочинів фіктивними та застосування
реституції, вважати неподаною і після
набрання даною ухвалою чинності,
позовну заяву з додатками до неї
повернути позивачці.

Роз'яснити, що повернення позовної
заяви не перешкоджає повторному
зверненню із заявою до суду, якщо
перестануть існувати обставини, що
стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути
подана протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

СУДДЯ: