№ апеляційного
провадження:22-ц/796/9109/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Ключник А.С.
Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Лапчевська О.Ф.АПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі
:

Головуючого - судді Лапчевської О.Ф.

Суддів Корчевного Г.В.,
Слободянюк С.В.

при секретарі Мішкіній А.В.

за участю: представника позивача
Черемісіна Р.В.,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_4, який діє на підставі
довіреності в інтересах ОСОБА_5 на
рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 03 червня 2014 року

У справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
«Кей-Колект» до ОСОБА_5, товариства з
обмеженою відповідальністю «Аурейт»,
ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 03 червня 2014 року позов
задоволено. /а.с. 113-116/

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
ОСОБА_4, який діє на підставі
довіреності в інтересах ОСОБА_5 подав
апеляційну скаргу на рішення суду
посилаючись на його незаконність та
необґрунтованість. Вважає, що судом
першої інстанції не повно з'ясовані
обставини справи, зокрема те, що
договір факторингу №2, укладений 13.02.2012
р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ
«Кей-Колект» та акт приймання-передачі
до вказаного договору, не містять
жодних даних, які б вказували на
відступлення права вимоги за Договором
споживчого кредиту від 02.10.2007 р. №0
за зобов'язаннями ОСОБА_5 Не враховано
також судом першої інстанції
відсутність доказів отримання чи
використання кредитних коштів ОСОБА_5,
відсутність його підпису на Додатковій
угоді №1 від 02.10.2007 р., що встановлювала
проценту ставку. Крім того, зазначив, що
розрахунок заборгованості проведений
у доларах США є нікчемним, оскільки
порушує публічний порядок, у
банківській виписці про рух коштів не
зазначено ні розмір процентної ставки,
ні формули, за якими обчислювались
штрафні санкції, та будь-яка інформація
щодо способів розрахунку, у зв'язку з
чим у справі була необхідність
призначення експертизи, однак судом
першої інстанції у даному клопотанні
необґрунтовано відмовлено. З
урахуванням викладеного в апеляційній
скарзі просив рішення суду скасувати
та постановити нове, яким у задоволенні
позову відмовити.

ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_6,
подав заяву про приєднання до
апеляційної скарги, поданої ОСОБА_4,
який діє на підставі довіреності в
інтересах ОСОБА_5 на рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 03 червня 2014 року.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представників сторін, які з'явились у
судове засідання, дослідивши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи в межах апеляційного
оскарження, вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
залишенню без змін на підставі
наступного.

Судом встановлено, що між АКІБ
«УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_5,
02.10.2007 року було укладено кредитний
договір № 0, відповідно до умов
якого, ОСОБА_5, отримав у АКІБ
«УкрСиббанк» споживчий кредит в сумі
113850,00 доларів США, строком користування
до 02.10.2032 р. /а.с. 21-27, 102/.

02.10.2007 року було укладено між АКІБ
«УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_5
додаткову угоду № 1 до договору про
надання споживчого кредиту № 0
від 02.10.2007 року /а.с.33/.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором №
0 від 02.10.2007 року між АКІБ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_5, 02.10.2007 року було
укладено договір іпотеки /а.с. 35-38/.

02.10.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та
ТОВ «Аурейт» був укладений договір
поруки № 146691 /а.с.39-40/.

Також, 02.10.2007 року між АКІБ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_6 був укладений
договір поруки № 146700 /а.с.41-42/.

13.02.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ
«Кей-Колект» було укладено договір
факторингу №2 /а.с.14-18/, та акт приймання
передачі прав вимоги від 13.02.2012 року
/а.с. 19/, за яким до нового кредитора ТОВ
«Кей-Колект» перейшли права вимоги за
зобов'язаннями, які виникли у ОСОБА_5 на
підставі договору про надання
споживчого кредиту № 0 від 02.10.2007
року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції обґрунтовано виходив
з вимог ст.ст. 526, 530, 611 ЦК України про те,
що зобов'язання повинні виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається.

Доводи апеляційної скарги, щодо
відсутності доказів надання згоди
відповідача на перехід прав вимоги ПАТ
«УкрСиббанк» до ТОВ «Кей-Колект»,
колегія суддів не приймає до уваги,
оскільки п. 7.5. Договору про надання
споживчого кредиту № 0 від 02.10.2007,
укладеного з ОСОБА_5, передбачено право
позичальника передавати права та
обов'язки Банку за вказаним договором
третій особі без отримання на це
додаткової згоди позичальника / а.с.26/.

Доводи апеляційної скарги щодо
відсутності доказів отримання чи
використання кредитних коштів ОСОБА_5,
колегія суддів не приймає до уваги,
оскільки вони спростовуються
довідкою-розрахунком заборгованості,
що міститься в матеріалах справи на а.с.
6-13, з якої вбачається погашення
фактичної заборгованості за кредитним
договором, та процентів за
користування кредитом, здійснене
ОСОБА_5

Наданих доказів на спростування
вказаного розрахунку, чи на
зарахування фактично сплачених
відповідачем сум з посиланнями на
конкретний період часу з поданням
доказів - квитанцій про сплату, суду як
першої, так і апеляційної інстанції
надано не було.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують та
містяться на формальних міркуваннях, в
тому числі і клопотання про
призначення експертизи, заявлене
ОСОБА_5, в якому колегією суддів
апеляційної інстанції було відмовлено,
оскільки питання щодо відповідності
вимогам чинного законодавства
документального оформлення операцій
надання споживчого кредиту, до питань
які вирішуються судово-економічною
експертизою не відноситься. Крім того,
апелянтом не зазначено в чому саме
невідповідність розрахунку
заборгованості, наданого банком, та не
надано жодного доказу щодо не
зарахування сплачених сум.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, який діє на
підставі довіреності в інтересах
ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 03 червня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді: