АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4364/14
Головуючий 1 інст. - Шишкін
Справа № 2-2140/11
Категорія: право власності
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого - Кіся П.В.,

суддів: -
Кружиліної О.А.,

- Макарова
Г.О.,

при секретарі - Прийміч А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційними скаргами публічного
акціонерного товариства «Трест
Житлобуд-1» та Реєстраційної служби
Харківського міського управління
юстиції на рішення Дзержинського
районного суду м. Харкова від 23 липня 2013
року по справі за позовом заступника
прокурора Дзержинського району м.
Харкова в інтересах Фонду Державного
майна України, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
публічного акціонерного товариства
«Трест Житлобуд-1», Реєстраційної
служби Харківського міського
управління юстиції, треті особи:
Харківська міська рада, регіональне
відділення Фонду державного майна
України по Харківській області, про
визнання дій незаконними, визнання
незаконними та скасування
розпоряджень, наказів, скасування
державної реєстрації права власності
на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

23 грудня 2010 року заступник прокурора
Дзержинського району м. Харкова
звернувся до суду з вище зазначеним
позовом, в якому просив:

- визнати незаконними дії
регіонального відділення Фонду
державного майна України в Харківській
області (далі по тексту РВ ФДМУ в
Харківській області) із передачі до
статутного фонду відкритого
акціонерного товариства «Житлобуд-1»
(далі по тексту - ВАТ «Житлобуд-1»)
гуртожитку по АДРЕСА_1;

- визнати незаконним з моменту його
прийняття та скасувати розпорядження
РВ ФДМУ по Харківській області, яким
затверджено акт оцінки вартості
цілісного майнового комплексу
«Державний будівельно-монтажний трест
«Житлобуд-1» (далі по тексту - ДБМТ
«Житлобуд-1»), у частині включення до
вартості цілісного майнового
комплексу та у частині включення до
статутного фонду ВАТ «Житлобуд-1»
вартості гуртожитку по АДРЕСА_1;

- визнати незаконним з моменту його
прийняття та скасувати розпорядження
РВ ФДМУ по Харківській області № 403-р
від 25 липня 1994 року щодо затвердження
плану приватизації цілісного
майнового комплексу «Державний
будівельно-монтажний трест
«Житлобуд-1» у частині передання
гуртожитку по АДРЕСА_1 на платній
основі та включення його вартості до
вартості майна, що підлягав
приватизації (розділ VII), а також у
частині визначення вартості цілісного
майнового комплексу «Державний
будівельно-монтажний трест «Житлобуд-
1» (розділ II) та у частині вартості
статутного фонду відкритого
акціонерного товариства, що
створюється на базі Харківського
державного будівельно-монтажного
тресту «Житлобуд-1» (п. 1.2 розділу IV);

- визнати незаконним з моменту його
прийняття та скасувати наказ РВ ФДМУ по
Харківській області № 80б-п від 11 жовтня
1994 року «Про внесення змін до акту
оцінки та плану приватизації
будівельно-монтажного тресту
«Житлобуд-1» у частині встановлення
вартості цілісного майнового
комплексу, вартості майна, що підлягає
приватизації, встановлення розміру
статутного фонду відкритого
акціонерного товариства з урахуванням
вартості гуртожитку по АДРЕСА_1;

- визнати незаконними дії РВ ФДМУ по
Харківській області з передачі
відкритого акціонерного товариства
«Трест Житлобуд-1» (далі -ВАТ «Трест
Житлобуд-1») гуртожитку по АДРЕСА_1 за
актом приймання-передачі нерухомого
майна, що увійшло до статутного фонду
ВАТ «Житлобуд-1» від 25 червня 1996 року;

- скасувати державну реєстрацію права
власності ВАТ «Трест Житлобуд-1» на
будівлю літ. «А-5» (гуртожиток),
розташовану по АДРЕСА_1, та зобов'язати
реєстраційну службу Харківського
міського управління юстиції внести
відповідні зміни до реєстру прав
власності на нерухоме майно;

- поновити становище, яке існувало до
порушення, шляхом виключення із
статутного фонду ВАТ «Трест Житлобуд-1»
вартості гуртожитку по АДРЕСА_1,
повернути гуртожиток по АДРЕСА_1 у
власність держави в особі РВ ФДМУ у
Харківській області та зобов'язати
реєстраційну службу Харківського
міського управління юстиції
зареєструвати право власності на
гуртожиток, розташований по АДРЕСА_1 за
державою у особі РВ ФДМУ по Харківській
стягнути з ВАТ «Трест Житлобуд-1» та
Реєстраційної служби Харківського
міського управління юстиції (далі по
тексту - РС ХМУЮ) в солідарному порядку
на користь держави судовий збір у
розмірі 51 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення у
розмірі 120 грн.

В обґрунтування позовної заяви позивач
зазначив, що до прокуратури
Дзержинського району м. Харкова
звернулися мешканці гуртожитку, який
розташований по АДРЕСА_1, щодо
перевірки законності його відчуження з
державної власності, вважаючи, що
внаслідок відчуження порушено їх право
на житло. Проведеною перевіркою
встановлено, що вказаний гуртожиток
був збудований за рахунок коштів
соціального розвитку «Державного
будівельно-монтажного тресту
«Житлобуд-1», знаходився на його
балансі, перебував у загальнодержавній
власності та знаходився у повному
господарському віданні «Державного
будівельно-монтажного тресту
«Житлобуд-1». Наказом РВ ФДМУ по
Харківській області від 29 липня 1994
року, на підставі плану приватизації,
затвердженого розпорядженням РВ ФДМУ у
Харківській області № 403-р від 25 липня
1994 року, на базі «Державного
будівельно-монтажного тресту
«Житлобуд-1» було створено ВАТ
«Житлобуд-1». Вказував, що 25 червня 1996
року гуртожиток по АДРЕСА_1, остаточною
вартістю 196 593 781 крб., було передано РВ
ФДМУ по Харківській області ВАТ
«Житлобуд - 1» за актом
приймання-передачі нерухомого майна,
яке увійшло до статутного фонду ВАТ
«Житлобуд-1» та зареєстровано за ним.
Усупереч вимогам нормативних актів
було затверджено план приватизації
«Державного будівельно-монтажного
тресту «Житлобуд-1». Актом оцінки
цілісного майнового комплексу
«Державний будівельно-монтажний трест
«Житлобуд-1» до статутного фонду
відкритого акціонерного товариства
було віднесено вартість спірного
гуртожитку, а тому гуртожиток по
АДРЕСА_1 передавався на оплатній основі
та його вартість було включено у
вартість майна, яке підлягало
приватизації у складі цілісного
майнового комплексу. Наказом РВ ФДМУ у
Харківській області від 11 жовтня 1994
року № 806-п були внесені зміни до акту
оцінки «Державного
будівельно-монтажного тресту
«Житлобуд-1» та плану приватизації,
яким змінювалась вартість цілісного
майнового комплексу та вартість майна,
що підлягає приватизації, але такі
зміни не потягли за собою виключення
вартості саме спірного гуртожитку із
статутного фонду ВАТ «Житлобуд-1», тому
скореговані цим наказом вартість
цілісного майнового комплексу,
вартість майна, що підлягає
приватизації та розмір статутного
фонду акціонерного товариства є
такими, що не відповідають вимогам
закону.

Рішенням Дзержинського районного суду
м. Харкова від 23 липня 2013 року позов
заступника прокурора Дзержинського
району м. Харкова задоволено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ
«Трест Житлобуд-1» просив скасувати
вказане рішення і ухвалити нове, яким
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Вважав рішення суду необґрунтованим та
таким, що постановлено з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, а також невідповідності
висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги
апелянт зазначав, що чинним
законодавством гуртожитки у спірний
період не відносились до об'єктів
державного житлового фонду, який би
підлягав приватизації громадянами
України або підлягав передачі у
комунальну власність, таким чином не
існувало заборони щодо включення
вартості гуртожитків до вартості майна
підприємств, які підлягали
приватизації (корпоратизації), видання
органом приватизації - РВ ФДМУ по
Харківській області - спірних
розпоряджень № 403-р від 25.07.1994 року,
якими затверджено план приватизації
цілісного майнового комплексу
Державного будівельно-монтажного
тресту «Житлобуд-1», наказ № 80б-п від
11.10.1994 року «Про внесення змін до акту
оцінки та плану приватизації
Державного монтажно-будівельного
тресту «Житлобуд-1» не свідчить про
порушення вимог чинного на той час
законодавства про приватизацію, чого
не враховано судом першої інстанції.

В апеляційній скарзі Реєстраційна
служба ХМУЮ просила змінити вказане
рішення і відмовити у задоволенні
позову в частині зобов'язання
Реєстраційної служби ХМУЮ внести
відповідні зміни до Реєстру прав
власності на нерухоме майно та
зареєструвати право власності на
гуртожиток, розташований по АДРЕСА_1 за
державою в особі РВ ФДМУ у Харківській
області, а також скасувати рішення в
частині стягнення з Реєстраційної
служби ХМУЮ в солідарному порядку на
користь держави сдовий збір та витрати
на інформаційно-технічне забезпечення.
В іншій частині рішення залишити без
змін.

В обґрунтування апеляційної скарги
апелянт зазначав, що позивачем не
надано суду належних доказів того, що
він звертався до Реєстраційної служби
ХМУЮ з питання реєстрації права
власності на спірне майно та того, що
державним реєстратором йому було
відмовлено у проведенні державної
реєстрації права власності.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 18.11.2013 року
(провадження №22-ц/790/5986/13) рішення суду
першої інстанції змінено. Рішення у
частині солідарного стягнення судових
витрат ап-й суд вирішив скасувати та
ухвалити у цій частині нове рішення,
яким відмовити у задоволенні вимог про
стягнення з РС Харківського МУЮ
судових витрат; стягнути з ВАТ «Трест
Житлобуд-1» на користь держави судовий
збір у розмірі 51 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення у
розмірі 120 грн., а в іншій частині
рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 16 квітня 2014 року
касаційні скарги реєстраційної служби
ХМУЮ та ПАТ «трест-Житлобуд-1»
задоволені частково (справа №6-51444св13).

Суд касаційної інстанції скасував
рішення апеляційного суду Харківської
області від 18.11.2013р., а справу передав на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції, вказуючи, що суд апеляційної
інстанції при перегляді рішення суду
першої інстанції не врахував ту
обставину, що положення чинного на час
виникнення спірних правовідносин
законодавства не відносили гуртожитки
до об'єктів державного житлового фонду,
які підлягали приватизації
громадянами України чи підлягали
передачі в комунальну власність
відповідних рад і могли бути включені
до вартості майна підприємств, які
підлягають приватизації, оскільки
законодавчої заборони не існувало.

Крім того, суд касаційної інстанції в
ухвалі від 16.04.2014 року зазначив, що
апеляційний суд, погодившись з
висновком суду першої інстанції про
порушення чинного законодавства
внаслідок включення розпорядженням РВ
ФДМУ по Харківській області гуртожитку
до статутного фонду ВАТ «Житлобуд-1», не
врахував, що позивачем не надано
доказів звернення до Реєстраційної
служби Харківського міського
управління юстиції з питання
скасування права власності на об'єкт
нерухомого майна та отримав відмову.
(т.1 а.с.70-74).

При повторному апеляційному перегляді
рішення суду першої інстанції
представники ПАТ «Трест Житлобуд-1»,
Реєстраційної служби і регіонального
відділення Фонду державного майна
України в Харківській області
підтримали апеляційні скарги і просили
їх задовольнити, а прокурор, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 і представник Харківської
міської ради просили апеляційні скарги
відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційних
скарг та вимог, заявлених в суді першої
інстанції, обговоривши доводи сторін,
приходить до висновку, що апеляційні
скарги підлягають задоволенню, а
рішення суду першої інстанції
скасуванню з ухваленням нового про
відмову у задоволенні позову за таких
підстав.

Обґрунтовуючи підстави представництва
інтересів держави та фізичних осіб,
мешканців гуртожитку ОСОБА_3 і ОСОБА_4,
прокурор посилався на те, що ОСОБА_3
інвалід 2-ї групи, а ОСОБА_4 є
пенсіонером, людиною похилого віку.
При перевірці доводів апеляційних
скарг встановлено, що зверненню
прокурора з вказаним позовом
передувало колективне звернення у
жовтні 2010 року мешканців гуртожитку по
АДРЕСА_1, в тому числі і ОСОБА_4 та ОСОБА_3
до Генерального Прокурора України з
проханням подати позови на захист їх
конституційних прав на житло та
захистити від свавілля адміністрації
ВАТ «Трест «Житлобуд-1», яка,
скориставшись правами власника житла,
встановила розмір щомісячної плати за
користування гуртожитком, яка
суперечить Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», примушує
укладати договір тимчасового
(строкового - на 6 місяців) користування
кімнатами, а тих, хто не погоджується
виселяє без надання іншого житла.

Обґрунтовуючи позов, заступник
прокурора Дзержинського району
м.Харкова вказував, що план
приватизації «Державного
будівельно-монтажного тресту
«Житлобуд-1» відповідачами, було
затверджено усупереч вимогам
нормативних актів, які регулюють ці
заходи. Актом оцінки цілісного
майнового комплексу «Державний
будівельно-монтажний трест
«Житлобуд-1» до статутного фонду
відкритого акціонерного товариства
було віднесено вартість спірного
гуртожитку, а тому гуртожиток по
АДРЕСА_1 передавався на оплатній основі
та його вартість було включено у
вартість майна, яке підлягало
приватизації у складі цілісного
майнового комплексу. Наказом РВ ФДМУ у
Харківській області від 11 жовтня 1994
року № 806-п були внесені зміни до акту
оцінки «Державного
будівельно-монтажного тресту
«Житлобуд-1» та плану приватизації,
яким змінювалась вартість цілісного
майнового комплексу та вартість майна,
що підлягає приватизації, але такі
зміни не потягли за собою виключення
вартості саме спірного гуртожитку із
статутного фонду ВАТ «Житлобуд-1», тому
скореговані цим наказом вартість
цілісного майнового комплексу,
вартість майна, що підлягає
приватизації та розмір статутного
фонду акціонерного товариства є
такими, що не відповідають вимогам
закону.

Розглядаючи справу за позовом
прокурора, суд першої інстанції
забезпечив сторонам та іншим особам,
які беруть участь у справі, рівні
можливості по реалізації ним
процесуальних прав та виконання
обов'язків, в том у числі і щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості.

Суд ретельно перевірив доводи сторін,
третіх осіб, та їх представників, дав
належну оцінку кожному доказу окремо,
взаємному їх зв'язку у їх сукупності і
виклав результати такої оцінки в
рішенні по суті спору.

Ухвалюючи рішення, суд правильно
зазначив фактичні обставини, що
обумовили виникненні спору, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
зазначив докази, якими ці обставини
підтверджуються, а також правові норми,
якими регулюються спірні
правовідносини.

Судом встановлено, а сторонами, та
іншими особами, які беруть участь у
справі, не оспорюється, що гуртожиток,
розташований по АДРЕСА_1, був
збудований за рахунок коштів
соціального розвитку «Державного
будівельно-монтажного тресту
«Житлобуд-1», знаходився на його
балансі, перебував у загальнодержавній
власності та знаходився у повному
господарському віданні «Державного
будівельно-монтажного тресту
«Житлобуд-1».

Наказом РВ ФДМУ по Харківській області
від 29 липня 1994 року, виданого на
підставі плану приватизації,
затвердженого розпорядженням РВ ФДМУ у
Харківській області № 403-р від 25 липня
1994 року, на базі «Державного
будівельно-монтажного тресту
«Житлобуд-1» було створено ВАТ
«Житлобуд-1».

25 червня 1996 року гуртожиток по АДРЕСА_1
остаточною вартістю 196 593 781 крб. було
передано Регіональним відділенням
Фонду державного майна України по
Харківській області відкритому
акціонерному товариству «Житлобуд - 1»
за актом приймання-передачі нерухомого
майна, яке увійшло до статутного фонду
ВАТ «Житлобуд-1» та зареєстровано за
ним.

Також сторони погоджуються з тим, що до
спірних правовідносин, як зазначив і
суд першої інстанції в своєму рішенні,
застосуються положення ЖК України,
Закону України №2163-Х11 від 04.03.1992 року
«Про приватизацію майна державних
підприємств», Закону України №887-Х11 від
27.03.1991 року «Про підприємства в
Україні», Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду», Методики оцінки вартості
об'єктів приватизації, затвердженою
постановою КМУ №717 від 08.09.1993 року в
редакції, яка діяла на час здійснення
оспореної прокурором передачі
гуртожитку у власність підприємства.

Відмінність позицій сторін полягає у
тому, що прокурор, ОСОБА_3, ОСОБА_4 і
представник Харківської міської ради
вважають, що аналіз положень вказаних
нормативних актів у сукупності і
взаємному зв'язку з положенням ст.ст.4,
127 Житлового кодексу Української РСР,
п.3 Примірного положення про
гуртожитки, затвердженого постановою
Радим міністрів УРСР від 03.06.1986 року
№208, дають підстави вважати, що
гуртожитки входять до складу
державного житлового фонду, а відтак, з
огляду на положення ст.2 ЗУ «Про
приватизацію майна державних
підприємств», яка зобов'язувала
здійснювати приватизацію на основі
законності і забезпечення соціальної
захищеності громадян у процесі
приватизації, та п.п.39, 41,42 Методики
оцінки вартості об'єктів приватизації,
якими передбачалося зменшення
вартості цілісного майнового
комплексу об'єкту приватизації на
вартість тих об'єктів, які не
підлягають приватизації, приватизація
гуртожитку у 1996 році відповідачами
здійснена незаконно.

Відповідачі ж вважають, що чинне на 1996
рік законодавство не містило заборони
на приватизацію гуртожитку, що ч.2 ст.1
та ч.2 ст.2 ЗУ «Про приватизацію
державного житлового фонду» (в
редакції з 09.04.1994р.) передбачалася
приватизація на користь громадян
України житловий фонд місцевих рад та
житловий фонд державних підприємств та
установ, за виключенням гуртожитків, а
відтак відсутні підстави для
задоволення позову.

Також апелянти та представник РВ ФДМ
України в Харківській області
посилаються на ту обставину, що пунктом
2 Положення про порядок передачі в
комунальну власність
загальнодержавного житлового фонду, що
перебуває у повному господарському
віданні або в оперативному управлінні
підприємств, установ, організацій,
затвердженого постановою КМУ №891 від
06.11.1995 року передбачалася передача в
комунальну власність житлових
будинків відомчого житлового фонду,
крім гуртожитків. Зміни до п.2 вказаного
Положення щодо передачі в комунальну
власність відомчого житлового фонду, у
тому числі і гуртожитків, були внесені
відповідною постановою КМУ №695 лише
26.05.2004 року, тобто після приватизації
гуртожитку підприємством.

На ці ж обставини посилалася і колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ, скасовуючи 16
квітня 2014 року прийняте по даній справі
рішення апеляційного суду Харківської
області (справа №6-51444св13).

Згідно частини 4 ст.338 ЦПК України
висновки і мотиви, з яких судом
касаційної інстанції скасовані
рішення є обов'язковими для суду першої
чи апеляційної інстанції при новому
розгляді справи.

Отже, визначальним для вирішення спору
вважається той факт, що на час передачі
у 1996 році гуртожитку у власність ВАТ
«Житлобуд-1» в нормативних актах, якими
визначалися порядок і підстави
приватизації майна державних
підприємств, було відсутнє прямо
вказана заборона включення
гуртожитків відомчого житлового фонду
до складу загальної вартості майна
державного підприємства, яке
підлягало приватизації.

До таких же висновків дійшов і
Верховний Суд України у постановах від
28.02.2011р. (справа за позовом прокурора
Гагарінського району м.Севастополя до
Фонду державного майна України, третя
особа - ВАТ «Мусон» про визнання
недійсним наказу) від 01.10.2013р. (справа за
позовом ОСОБА_6 до регіонального
відділення ФДМ України у Львовській
області, треті особи: Львівська міська
рада, Львівська ОДА, ВАТ «Львівський
меблевий комбінат» та ін., про визнання
незаконними дій та частково недійсними
наказів) при перегляді судових рішень
з підстав неоднакового застосування
судами касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

За таких обставин апеляційні скарги
підлягають задоволенню, а рішення суду
першої інстанції скасуванню з підстав,
передбачених п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України
і ухваленням нового, про відмову у
задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п.п.3,4
ст.309, ст.ст. 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційні скарги публічного
акціонерного товариства «Трест
Житлобуд-1» та Реєстраційної служби
Харківського міського управління
юстиції задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду
м. Харкова від 23 липня 2013 року
скасувати.

Відмовити у задоволенні позову
заступника прокурора Дзержинського
району м. Харкова в інтересах Фонду
Державного майна України, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до ПАТ «Трест Житлобуд-1» і
Реєстраційної служби Харківського
міського управління юстиції про
визнання дій незаконними, визнання
незаконними та скасування
розпоряджень, наказів, скасування
державної реєстрації права власності
на нерухоме майно.

Рішення суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту її проголошення, в касаційному
порядку може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: