Провадження № 2/127/4540/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2014 року Вінницький міський
суд Вінницької областів складі:
головуючого - судді Воробйова В.В.,

при секретарі Шведа О.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
усунення перешкод в користуванні
власністю шляхом визнання особи такою,
що втратила право на користування
жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_3 про усунення перешкод в
користуванні власністю шляхом
визнання особи такою, що втратила право
на користування жилим приміщенням,
мотивуючі позовні вимоги тим, що він
набув право власності на квартиру
АДРЕСА_1 на підставі договору
купівлі-продажу квартири від 27.05.2009
року.

У вказаній квартирі, крім позивача з
14.08.2012 року зареєстрована його землячка
ОСОБА_3, яка з 2013 року проживає в іншому
місці, з того часу за вказаною адресою
не з'являлася, квартирою не цікавилася
в її утриманні участі не брала. Всі
обов'язки, пов'язані з утриманням
вказаної квартири покладені на
позивача, як власника квартири.

В зв'язку з тим, що реєстрація
відповідача порушує права позивача,
він звернувся з позовом до суду та
просив усунути перешкоди в
користуванні власністю шляхом
визнання ОСОБА_3 такою, що втратила
право на користування житловим
приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач та його
представник позовні вимоги підтримали
в повному обсязі та просили їх
задовольнити. Позивач додатково
пояснив, що він з відповідачем проживав
за вказаною адресою. Він їздив на
заробітки за кордон, а вона доглядала
за квартирою. З травня 2013 року
відповідач забрала свої речі та
поїхала жити до мами в село, а невдовзі
вийшла заміж та змінила прізвище на
«ОСОБА_3». Добровільно знятись з
реєстраційного обліку відповідач не
бажає.

Відповідач та її представник позов не
визнали. Відповідач суду пояснила, що з
2010 року вона разом з позивачем
проживали в квартирі за адресою:
АДРЕСА_1, що належить позивачу. З травня
2013 року відповідач у вказаній квартирі
не проживає, оскільки переїхала жити до
мами і там вийшла заміж. Добровільно
знятись з реєстраційного обліку
ОСОБА_3, не бажає, оскільки вважає, що
позивач має сплатити їй частину коштів,
які були надані йому для купівлі
квартири, а саме для її оформлення.

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, суду пояснили,
що сторони проживали у цивільному
шлюбі за адресою: АДРЕСА_1, з травня 2013
року відповідач ОСОБА_3, за вказаною
адресою не проживає, переїхала до мами
в село, де згодом вийшла заміж за іншого
чоловіка.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши
свідків, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених ними вимог.

Правилами ст. 10 ЦПК України визначено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено та сторонами не
заперечувалась та обставина, що з 2010
року сторони проживали у вказаній
квартирі. З травня 2013 року сторони
проживають окремо, відповідач забрала
речі та виїхали проживати до своєї мами
в село Степанівка.

Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України,
обставини визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі не
підлягають доказуванню.

Позивач набув право власності на
квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору
купівлі-продажу квартири від 27.05.2009
року (а.с. 5-8).

Згідно із довідками, виданими
Товариством з обмеженою
відповідальністю
«Житлово-Експлуатаційне Обєднання» за
№ 1099, № 2710 за адресою: АДРЕСА_1, особовий
рахунок відкрито на ім'я ОСОБА_1,
зареєстрована ОСОБА_3 (а.с. 9-11).

Згідно з актом житлово-експлуатійного
обєднання ТОВ «ЖЕО» від 25.03.2014 року,
засвідченого паспортистом ТОВ «ЖЕО»,
відповідач ОСОБА_3, , за адресою:
АДРЕСА_1, зареєстрована, але не проживає
з травня 2013 року (а.с. 12).

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України,
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання і має право
звернутися до суду за захистом свого
порушеного особистого немайнового або
майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1
Першого протоколу до Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, закріплено принцип
непорушності права приватної
власності, який означає право особи на
безперешкодне користування своїм
майном та закріплює право власника
володіти, користуватися і
розпоряджатися належним йому майном,
на власний розсуд вчиняти щодо свого
майна будь-які угоди, відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК
України).

Гарантуючи захист права власності,
закон надає власнику право вимагати
усунення будь-яких порушень його права
хоч би ці порушення і не були поєднані з
позбавленням володіння. Способи
захисту права власності передбачені
нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Так, згідно зі ст. 391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку про те, що позов слід
задовольнити, та усунути перешкоди в
користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом
визнання ОСОБА_3 такою, що втратила
право на користування житловим
приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 41 Конституції України, ст.1 Першого
протоколу до Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод, ст.ст.
15, 16, 316, 317, 319, 386, 391, ЦК України, ст. ст. 10,
11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення
перешкод в користуванні власністю
шляхом визнання особи такою, що
втратила право на користування жилим
приміщенням - задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні
квартирою АДРЕСА_1 шляхом визнання
ОСОБА_3 такою, що втратила право на
користування житловим приміщенням в
квартирі АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
судовий збір в розмірі 243,60 грн. (двісті
сорок три гривні 60 коп.).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
витрати на правову допомогу у розмірі
450,00 (чотириста п'ятдесят гривень 00 коп.).

Рішення може бути оскаржене шляхом
подачі апеляційної скарги до
Апеляційного суду Вінницької області
через Вінницький міський суд
Вінницької області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: