Справа № 161/9828/14-ц
Провадження № 2/161/3033/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

(заочне)

11 вересня 2014 року

Луцький міськрайонний
суд Волинської області

в складі: головуючого судді
Івасюти Л.В.

при секретарі
Сидоренко О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 19 червня 2014 року звернулася в
суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості.

Свій позов мотивує тим, що у
листопаді 2012 року між нею та ОСОБА_2 був
укладений договір підряду. Згідно умов
даного договору ОСОБА_2(підрядник)
зобов'язався за завданням ОСОБА_1
(замовника) виконати певну роботу, а
саме: виготовити меблі, а вона
зобов'язалася прийняти та оплатити
ОСОБА_2 виконану роботу. Вартість робіт
сторонами в усному порядку була
встановлена в розмірі 11 000 гривень.
Згідно домовленості, 03.12.2012р. та 08.12.2012р
вона відповідачу оплатила за
виконання робіт відповідно 5 000 грн. та 2
000 грн., про що свідчать розписки,
написані ОСОБА_2 власноручно. Письмову
форму договору підряду підтверджують
розписки від 03.12.2012р. та від 08.12.2012р. У
розписках вказано про отримання
відповідачем грошових коштів за
виконання певних робіт. Протягом
тривалого часу ОСОБА_2 робіт не
виконував та на її неодноразові вимоги
щодо повернення наданих коштів не
реагував. Такі дії відповідача змусили
її звернутися в Луцький MB УМВС України
у Волинській області з заявою про
шахрайські дії зі сторони ОСОБА_2 Дані
матеріали СВ Луцького MB УМВС були
внесені до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за №0000728 за ознаками
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.І ст.190 КК України.
Після цього, в період з квітня 2013 року
по вересень 2013 року відповідач
повернув їй кошти в сумі 2 500 грн.
Слідчим СВ Луцького MB УМВС України у
Волинській області Якимчук Л.С. 09.05.2014
року прийнято постанову про закриття
вказаного кримінального провадження
на підставі п.2 ч. ст.284 КПК України (за
відсутності в діянні складу злочину). В
мотивувальній частині даної постанови
зазначено, що ОСОБА_2 підтвердив факт
домовленості з ОСОБА_1 про виготовлення
меблів, за що мав отримати 11 000 грн., при
цьому 7 000 грн. від ОСОБА_1 він отримав.
Проте, виконати роботу не зміг в зв'язку
особистими проблемами та повернув
ОСОБА_1 2500 грн. Решта суми 4 500 гривень
відповідач зобов'язався їй повернути.
Проте, до даного часу ОСОБА_2 коштів їй
не повернув. Отже, станом на 19 червня 2014
року заборгованість відповідача перед
позивачем становить 4 500 гривень 00
копійок.

Посилаючись на вищенаведене, позивач
просить суд стягнути з ОСОБА_2 в її
користь кошти в розмірі 4 500 (чотири
тисячі п'ятсот) гривень 00 копійок, а
також стягнути судові витрати по
справі.

В судове засідання позивач не
з'явилася, її представник подала заяву
про розгляд справи за її відсутності, в
якій зазначила, що позов підтримує з
наведених у позовній заяві мотивів, не
заперечує щодо винесення заочного
рішення.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча належним чином був
повідомлений про час і місце розгляду
справи, про що свідчать повідомлення
про вручення судових повісток. Суд
вважає можливим провести заочний
розгляд справи по наявних доказах,
відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК
України.

Дослідивши письмові докази по справі,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.837 ЦК України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи із переданням її в результаті
замовникові.

Судом встановлено, що у листопаді 2012
року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений
договір підряду, згідно умов якого
ОСОБА_2 зобов'язався за завданням
ОСОБА_1 виконати певну роботу, а саме:
виготовити меблі, а остання
зобов'язалася прийняти та оплатити
ОСОБА_2 виконану роботу. Вартість робіт
сторонами в усному порядку була
встановлена в розмірі 11 000 гривень.
Згідно домовленості між сторонами,
03.12.2012р. та 08.12.2012р. позивач відповідачу
частково оплатила за виконання робіт
кошти в сумі 5 000 грн. та 2 000 грн., про що
свідчать розписки, написані ОСОБА_2
власноручно.

Як передбачено частинами 1, 2 статті 205
ЦК України, правочин може вчинятися
усно або в письмовій формі.

Згідно ч.1 ст.207 ЦК України правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах, у листах, телеграмах, якими
обмінялися сторони.

Письмову форму договору підряду
підтверджують розписки від 03.12.2012р. та
від 08.12.2012р., в яких вказано про
отримання відповідачем грошових
коштів за виконання певних робіт.

Статтею 846 ЦК України передбачено, що
строки виконання роботи або її окремих
етапів встановлюються у договорі
підряду. Якщо у договорі підряду не
встановлені строки виконання роботи,
підрядник зобов'язаний виконати
роботу, а замовник має право вимагати
її в розумні строки відповідно до суті
зобов'язання, характеру, обсягів роботи
та звичаїв ділового обороту.

Судом встановлено, що позивач свої
зобов'язання за вищевказаним договором
виконала належним чином, а відповідач
не виконав, та коштів ОСОБА_1 не
повернув, в зв'язку з чим остання
зверталась в Луцький MB УМВС України у
Волинській області.

З постанови про закриття кримінального
провадження, внесеного до Єдиного
реєстру досудових розслідувань за №
0000728 за ознаками кримінального
правопорушення, передбаченого ч.І ст.190
КК України від 08 лютого 2013 року
вбачається, що допитаний в якості
свідка ОСОБА_2 підтвердив факт
домовленості з ОСОБА_1 про виготовлення
меблів, за що мав отримати 11 000 грн., при
цьому 7 000 грн. він від ОСОБА_1 отримав.
Проте свої зобов'язання за договором
підряду не виконав та повернув ОСОБА_1
2500 грн. Решта суми 4 500 гривень ОСОБА_2
зобов'язався ОСОБА_1 повернути. (а.с.5).

Як встановлено судом, станом на день
розгляду справи, відповідач ОСОБА_2
зобов'язань за вищевказаним договором
підряду не виконав, позивачу ОСОБА_1
борг повернув частково, в сумі 2 500 грн.,
решту коштів в добровільному порядку
не повернув .

Статтею 509 ЦК України передбачено, що
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або неналежне виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання.

Як слідує із змісту статті 526 ЦК
України, зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог ЦК України, інших
актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 порушив умови
договору підряду та вимоги чинного
законодавства, останній повинен
повернути ОСОБА_1 сплачені нею кошти в
сумі 4 500грн. (чотири тисячі п'ятсот
гривень 00 копійок).

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати, а тому з
відповідача слід стягнути в користь
позивача сплачене нею державне мито
(судовий збір) при поданні позову до
суду.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 60, 88, 212-215, 224 ЦПК
України, ст.ст. 509, 525, 526, 599, 610, 837, 846 ЦК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1
кошти в сумі 4500,00грн. (чотири тисячі
п'ятсот гривень 00 копійок), та 243,60 грн.
(двісті сорок три гривні 60 копійок)
судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Л.В.Івасюта