У х в а л а

26 травня 2014 року м.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І.,
Лесько А.О.,

Хопти С.Ф.,
Черненко В.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 10 лютого 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про стягнення боргу за договорами
позики,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що 8 червня 2010 року між ним та
ОСОБА_4 було укладено два договори
позики, відповідно до умов яких він
передав відповідачу грошові кошти на
загальну суму в розмірі 82
тис. доларів США (відповідно 46 і 36 тис.
доларів США). Договори позики були
укладені строком на 1 рік, по закінченню
якого відповідач зобов'язувався
грошові кошти повернути. Оскільки свої
зобов'язання за вказаними договорами
відповідач не виконав, утворилась
заборгованість у розмірі 661 798 грн, яку
позивач просив стягнути з відповідача
на його користь.

Рішення Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 11
листопада 2013 року позов ОСОБА_3
задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
заборгованість за договорами позики у
розмірі 661 798 грн. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Івано-Франківської області від 16 січня
2014 року рішення суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нове
рішення, яким в задоволенні позову
ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 10 лютого 2014 року
у відкритті касаційного провадження у
даній справі відмовлено.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 10 лютого 2014 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, а саме ст. 1047
ЦК України що потягло, на думку
заявника, ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Як приклад неоднакового застосування
судами касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник наводить
ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 31 січня 2011 року
та рішення Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 20 березня 2013
року.

Із доданих до заяви судових рішень
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ випливає різне визначення
предмета регулювання правових норм,
різні підстави та зміст позовних вимог
й різні фактичні обставини у
порівнянні з судовим рішенням, яке
оскаржується.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про стягнення боргу за
договорами позики за заявою ОСОБА_3 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 10 лютого 2014 року до
провадження Верховного Суду України
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
Б.І. Гулько

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко