Справа № 310/2246/13-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014
року
Бердянський
міськрайонний суд

Запорізької області

у складі : головуючого – судді
Крамаренко А.І.,

при секретарі - Корнієнко Н.І.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за скаргою
ОСОБА_1 на дії та бездіяльність
державного виконавця відділу держаної
виконавчої служби Бердянського
міськрайонного управління юстиції
Запорізької області,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з
вказаною скаргою, посилаючись на те, що
заочним рішенням Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області від 10.06.2013 року на користь
кредитної спілки «Благо» було стягнуто
солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 23450 грн. 27 коп. та судовий збір
в сумі 344 грн. 10 коп.

На виконання зазначеного рішення у
відділі виконавчої служби
Бердянського міськрайонного
управління юстиції були відкриття
виконавчі провадження. При цьому з
грудня 2013 року стягнення проводилося з
пенсій ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Про відкриття виконавчого провадження
щодо неї, вона не була повідомлена,
строк на добровільне виконання їй не
надавався.

Проте, актом опису та арешту майна від
06.02.2014 року описано та накладено арешт
на належний їй автобус пасажирський
марки БАЗ державний номер НОМЕР_1,
встановлено обмеження її права
користування ним – заборона
відчуження, і передано автобус на
відповідальне зберігання ОСОБА_4

Вважає, що вказаний акт опису та арешту
майна порушує її права та вимоги
закону. Так, державний виконавець до
складання акту опису та арешту майна
від 06.02.2014 року і вилучення автобусу не
вжив заходів щодо розшуку та арешту
іншого належного їй майна, на яке можна
звернути стягнення, порушив порядок
черговості звернення стягнення на
майно боржника, порядок проведення
виконавчих дій, не визначив розмір
заборгованості.

Зокрема, постанову про арешт коштів
боржника ОСОБА_1 державний виконавець
виніс лише 10.04.2014 року, тобто вже після
вилучення автобусу і складання акту
опису і арешту майна від 06.02.2014 року.

Запит №17306 про інші належні їй автобуси
ПАЗ державний номер НОМЕР_2 та ПАЗ
державний номер НОМЕР_3 державний
виконавець направив тільки 04.04.2014 року.

Запит до Бердянського УДМС України у
Запорізькій області про її місце
реєстрації державним виконавцем було
направлено 06.02.2014 року.

Просила визнати неправомірною
бездіяльність державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Бердянського міськрайонного
управління юстиції Запорізької
області ОСОБА_5 щодо встановлення
іншого майна боржника до 06.02.2014 року,
крім автобусу пасажирського марки БАЗ
державний номер НОМЕР_1, а також розміру
заборгованістю перед кредитною
спілкою «Благо», а також визнати
неправомірними дії зазначеного
державного виконавця зі складання
акту опису та арешту майна від 06.02.2014
року щодо транспортного засобу
автобусу пасажирського марки БАЗ
моделі А079.45 реєстраційний номер
НОМЕР_1, 2011 року випуску, його вилучення,
транспортування евакуатором й
передачі на відповідальне зберігання
ОСОБА_4; зобов’язати державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Бердянського
міськрайонного управління юстиції
Запорізької області ОСОБА_5 або іншу
посадову особу відділу державної
виконавчої служби Бердянського
міськрайонного управління юстиції
Запорізької області поновити її права
і свободи: звільнити автобус
пасажирський марки БАЗ моделі А079.45
реєстраційний номер НОМЕР_1, 2011 року
випуску, з-під арешту, накладеного
державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Бердянського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_5 згідно акту
опису та арешту майна від 06.02.2014 року, та
повернути їй зазначений транспортний
засіб без оплати вартості евакуатора
та його зберігання зберігачем ОСОБА_4
за період часу з 06.02.2014року і до
повернення автобусу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її
представник підтримали вимоги, просили
скаргу задовольнити.

Державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Бердянського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_6 просив в
задоволенні скарги відмовити. Пояснив,
що у нього на виконанні знаходиться
виконавче провадження про стягнення
суми боргу з ОСОБА_1 на користь
Кредитної спілки «Благо». Відповідно
матеріалів виконавчого провадження
постанова про відкриття виконавчого
провадження була винесена 05.09.2013 року.
Вимога про явку до відділу ДВС з
повідомленням про суму боргу була
направлена ОСОБА_1 10.09.2013 року, що
підтверджується реєстром з відпилення
рекомендованої кореспонденції за
10.09.2013 року. В подальшому державним
виконавцем були направлені запити про
наявність у ОСОБА_1 нерухомого,
рухомого майна та рахунків у
банківських установах. З відповіді
ВРЕР УДАІ було встановлено, що боржник
має три автобуси. Постановою від 06.11.2013
року державним виконавцем була
винесена постанова про розшук майна
боржника: автобусів ПАЗ 3205 СПГ
державний номер НОМЕР_2, ПАЗ 3205 СПГ
державний номер НОМЕР_3, БАЗ А079.45
державний номер НОМЕР_1. Виконання
даної постанови було доручено органам
ДАІ. При повідомленні працівниками ДАІ
про зупинку автобусу БАЗ А079.45
державний номер НОМЕР_1, державним
виконавцем був складений акт опису та
арешту майна від 06.02.2014 року та передано
вказаний автобус на зберігання ОСОБА_4
Інші два автобуси, а також інше майно,
на яке можливо звернути стягнення
виявлено не було.

Представник Кредитної спілки «Благо»
за довіреністю ОСОБА_7 просила в
задоволенні скарги відмовити.
Зазначила, що ОСОБА_1 відповідно до
довідки Бердянського МВ УДМС знялася з
місця реєстрації в м. Бердянську та
виїхала до м. Донецьк. До 06.02.2014 року
місце проживання ОСОБА_1 державному
виконавцю було невідоме. Іншого майна,
окрім трьох автобусів, знайдено не
було, а тому при затриманні
працівниками ДАІ автобусу БАЗ А079.45
державний номер НОМЕР_1 державний
виконавець склав акт опису та арешту
майна від 06.02.2014 року.

ОСОБА_2 пояснив, що був присутній 06.02.2014
року при складанні державним
виконавцем акту опису та арешту майна.
Одразу державному виконавцю
пропонувалось накласти арешт на два
інші автобуси, зокрема дані автобуси
доставлялися до відділу виконавчої
служби. Також водієм пропонувалось
поставити автобус на іншу стоянку. Крім
того, державним виконавцем не був
описаний інструмент водія, що
знаходився в автобусі.

Заслухавши учасників судового
засідання, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом на примусовому
виконання у відділі державної
виконавчої служби Бердянського
міськрайонного управління юстиції
знаходиться виконавче провадження з
виконання виконавчого листа про
солідарне стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_2 на користь КС «Благо»
заборгованості сумі 23450 грн. 27 коп.

06.02.2014 року державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Бердянського міськрайонного
управління юстиції був складений акт
опису та арешту автобусу БАЗ А079.45
державний номер НОМЕР_1 з передачею
зазначеного автобусу на відповідальне
зберігання ОСОБА_4

Відповідно до ст. 82 Закону України «Про
виконавче провадження», боржник має
право оскаржувати рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця та
інших посадових осіб державної
виконавчої служби виключно в судовому
порядку.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

За змістом ст. 383, ч. 1 ст. 386 ЦПК України
суб'єктом оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення є державний
виконавець або інша особа державної
виконавчої служби, рішення, дія чи
бездіяльність якої оскаржуються.

Державний виконавець є представником
влади і здійснює примусове виконання
судових рішень, постановлених іменем
України, та рішень інших органів
(посадових осіб), виконання яких
покладено на державну виконавчу
службу, у порядку, передбаченому
законом (ч. 2 ст. 4 Закону України "Про
державну виконавчу службу").

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в ст. 17 цього
Закону, зокрема за заявою стягувача або
його представника про примусове
виконання рішення.

За змістом ст. 27 Закону України «про
виконавче провадження» у разі
ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення. У разі
якщо при відкритті виконавчого
провадження державним виконавцем
накладено арешт на майно та кошти
боржника, боржник за погодженням з
державним виконавцем має право у строк
до початку примусового виконання
рішення реалізувати належне йому майно
чи передати кошти в рахунок повного або
часткового погашення боргу за
виконавчим документом. У разі продажу
майна боржника покупець цього майна
повинен внести кошти за придбане майно
на рахунок органу державної виконавчої
служби у строк до початку примусового
виконання рішення. Після внесення
покупцем коштів арешт з проданого
майна боржника знімається за
постановою державного виконавця.

Відповідно до ч. 1 – 6 ст. 52 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право накладати арешт на кошти та
інші цінності боржника, зокрема на
кошти, які перебувають на рахунках і
вкладах у банках, інших фінансових
установах, на рахунки в цінних паперах.
Виконання вказаного заходу
примусового виконання полягає в
арешті, вилученні та примусовій
реалізації. Стягнення за виконавчими
документами звертається в першу чергу
на кошти боржника у гривнях та
іноземній валюті, інші цінності, у
тому числі кошти на рахунках і вкладах
боржника у банках та інших фінансових
установах, на рахунки в цінних паперах
у депозитаріях цінних паперів. На
кошти та інші цінності боржника, що
знаходяться на рахунках, вкладах та на
зберіганні у банках чи інших
фінансових установах, накладається
арешт. Стягнення на майно боржника
звертається в розмірі і обсязі,
необхідних для виконання за виконавчим
документом, з урахуванням стягнення
виконавчого збору, витрат, пов’язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, штрафів, накладених на
боржника під час виконавчого
провадження.

Згідно ст. 57 Закону України «Про
виконавче провадження» арешт майна
боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення. Арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
шляхом: винесення постанови про арешт
коштів та інших цінностей боржника, що
знаходяться на рахунках і вкладах чи на
зберіганні у банках або інших
фінансових установах; винесення
постанови про арешт коштів, що
перебувають у касі боржника або
надходять до неї; винесення постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження;
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту. Про
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту державний
виконавець складає акт опису та арешту
майна боржника. Під час проведення
опису та арешту майна боржника
державний виконавець має право
оголосити заборону розпоряджатися ним,
а в разі потреби - обмежити права
користування майном, здійснити
опечатування або вилучити його у
боржника та передати на зберігання
іншим особам, про що зазначається в
акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк
обмеження встановлюються державним
виконавцем у кожному конкретному
випадку з урахуванням властивостей
майна, його значення для власника чи
володільця, необхідності використання
та інших обставин.

З огляду на викладене та встановлені
обставини суд вважає доведеним, що
державний виконавець при складанні
акту опису та арешту майна від 06.02.2014
року діяла у межах та у спосіб,
встановлені законом.

Так, державним виконавцем іншого майна
боржника, крім трьох автобусів,
знайдено не було. До 06.02.2014 року ОСОБА_1,
будучи обізнаною про відрахування з
пенсій батьків та наявності
невиконаних кредитних зобов’язань, не
повідомила державного виконавця про
своє місце проживання та наявність
іншого майна, достатнього для
задоволення вимог стягувача.

Разом з тим, бездіяльність державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Бердянського
міськрайонного управління юстиції
Запорізької області ОСОБА_5 щодо
встановлення іншого майна боржника
ОСОБА_1, крім автобусу пасажирського
марки БАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1,
є неправомірною. Так державним
виконавцем залишені без реагування
заяви ОСОБА_1 (ОСОБА_2 як солідарного
боржника) про арешт двох інших
автобусів та наявність ювелірних
виробів із золота, які боржники
зобов’язувалися надати самостійно.

Виходячи зі змісту ст. 387 ЦПК України, у
разі встановлення обґрунтованості
скарги суд визнає оскаржувані рішення,
дії чи бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути допущені порушення
або іншим шляхом поновлює його
порушені права чи свободи. Наприклад,
суд може зобов'язати державного
виконавця або іншу посадову особу
державної виконавчої служби здійснити
певні виконавчі дії, якщо він
ухиляється від їх виконання без
достатніх підстав.

Однак ОСОБА_1 відповідних вимог не
заявлено.

Керуючись ст.ст. 383 - 389 ЦПК України,
Законом України «Про виконавче
провадження», суд

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Бердянського міськрайонного
управління юстиції Запорізької
області ОСОБА_5 щодо встановлення
іншого майна боржника ОСОБА_1, крім
автобусу пасажирського марки БАЗ,
реєстраційний номер НОМЕР_1.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
п’ятиденний строк з дня отримання
копії ухвали апеляційної скарги.

.

Суддя
А.І. Крамаренко