справа №482/2528/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем
України

20 березня 2014 року

Новоодеський районний
суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Гажі О.П.

при секретарі судового
засідання Шведовій Я.О.

з участю: представника позивача ОСОБА_1,
третьої особи на стороні позивача
ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,
представника відповідача -адвоката
ОСОБА_4, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м. Нова
Одеса справу за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_3, третя особа на стороні позивача
ОСОБА_2 про повернення незаконно
вивезеного майна з будинку, поновлення
газового опалення, стягнення незаконно
присвоєних грошових коштів та
відшкодування завданої моральної
шкоди, -

В С Т А Н О В
И В :

26.12.2013 року позивач звернувся в
Новоодеський районний суд з
вищевказаним позовом до відповідача.

В обґрунтування своїх позовних вимог,
позивач зазначив, що він проживає в
житловому будинку по АДРЕСА_1, який
належить йому на правах власності.

Зазначив, що після смерті свої дружини
він залишився один, а тому через свій
поважний вік, хворобу, він за
домовленістю з відповідачкою, з 10
жовтня 2010 року, став проживати у неї і
склав на неї заповіт.

Пояснив, що з того часу відповідачка
змінили своє ставлення до нього, не
здійснювала за ним належний догляд,
вивезла з його будинку всі речі,
зрізала газове опалення в будинку,
вирізала батареї, труби, котел,
зруйнувала в будинку стіни, двері,
вирубала плодовий сад, зруйнувала
підвальне приміщення і душову. Також
позивач зазначив, що відповідачка без
його дозволу перевела його пенсію до
ПАТ «ПравексБанк», де отримувала її на
протязі дев'яти місяців, поки він
проживав у неї дома та з його
депозитного рахунку у відділені ПАТ
«Ощадбанк» зняла гроші в сумі 2200
доларів США, що еквівалентно 17600
гривень, які використала на власні
потреби.

Посилаючись на те, що після скасування
ним зробленого заповіту, відповідачка
відмовилася повернути йому вивезене з
його будинку майно, заподіяла йому
своїми діями матеріальної і моральної
шкоди, позивач просив суд винести
рішення, яким стягнути з ОСОБА_3
вивезене з будинку майно та предмети
вжитку згідно переліку, просив
стягнути з відповідача зняті з
депозитного рахунку кошти в сумі 2200
доларів США, що складає 17600 гривень,
просив зобов'язати відповідача
провести капітальний ремонт його
будинку, поновити систему газового
опалення та просив суд стягнути з
відповідача завдану йому моральну
шкоду в сумі 15000 гривень.

В судовому засідання позивач та його
представник, підтримали позов та
посилаючись на викладені в ньому
обставини, просили суд позов
задовольнити повністю.

Відповідач та її представник в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнали, надавши суду свої письмові
заперечення.

В своїх письмових запереченнях,
посилаючись на безпідставність позову,
недоведеність позивачем правових
підстав позовних вимог, посилаючись на
невірно обраний спосіб захисту своїх
прав та інтересів, відповідач та її
представник просили суд повністю
відмовити в задоволені цього позову.

В обґрунтування своїх заперечень на
позов, відповідач та її представник
зазначили, що сторона позивачів не
довела належними і допустимими
доказами факту наявності у позивача
того майна, що зазначено ним у переліку,
не зазначили вартість цього майна та
факту, що це майно було вивезено
відповідачем. Крім того, сторона
відповідачів посилається на те, що в
цій частині позовних вимог, позивач
невірно обрав спосіб захисту своїх
прав, а саме спосіб у вигляді стягнення
цього майна, що не відповідає способам,
визначених ст.16 ЦК України. Відповідач
в своїх письмових запереченнях не
заперечувала факт, що частину майна із
зазначеного позивачем в переліку, вона
дійсно перевезла з його будинку до себе
додому, коли позивач проживав у неї, з
його дозволу, з метою щоб це майно не
було викрадено з його будинку, а також
пояснила, що все це майно вона
повернула позивачу на його вимогу.

Щодо позовних вимог позивача в частині
покладання обов'язку на відповідача
провести в будинку позивача
капітальний ремонт, то відповідач
зазначила, що в той час, коли відповідач
проживав у неї в будинку, то його
будинок почав руйнуватися, і вона на
прохання позивача, за його кошти, які
він особисто видавав їй, почала
виконувати в цьому будинку ремонтні
роботи, а понесені витрати на ці
ремонтні роботи підтверджуються
зібраними нею чеками, накладними, які
вона додала до своїх заперечень.
Заявила, що позивач передав їй на ці
роботи 15529,80 гривень, які вона витратила
на ремонт його будинку. Розпочаті
ремонтні роботи в будинку не були
завершені через виникнення конфлікту.

Також в обґрунтування своїх заперечень
на позов, відповідач пояснила, що
поскільки вона за домовленістю з
позивачем здійснювала за ним догляд, то
він склав на неї заповіт та обіцяв
укласти договір довічного утримання. В
цей час, вона з травня 2011 року проживала
в будинку позивача, доглядала за ним,
щоб будинок не розікрали і проводила
там ремонтні роботи. Зазначила, що в
червні 2011 року об'явилася сестра
позивача - третя особа по справі, яка
скаржилася на неї у різні органи, після
чого позивач скасував свій заповіт, а
третя особа забрала від неї позивача до
його будинку, де він проживає дотепер.
Заявила, що не має нікого відношення до
опалення в будинку, так як коли
залишала будинок, то котел, батареї,
труби були в наявності. Посилаючись на
те, що ніяких протиправних,
неправомірних дій по відношенню до
позивача не вчиняла, ніякої моральної
шкоди позивачу не завдавала, в зв'язку з
чим просила суд відмовити повністю в
задоволені його позову.

Третя особа на стороні позивача ОСОБА_2
в судовому засіданні підтримала
заявлений позов. Посилаючись на
порушення відповідачем прав та
інтересів позивача, на заподіяння
позивачу діями відповідача
матеріальної і моральної шкоди,
просила суд позов повністю
задовольнити.

Вислухавши пояснення сторін по справі
та їх представників, пояснення третьої
особи, покази допитаних свідків,
дослідивши обставини справи та
перевіривши їх письмовими доказами,
оцінивши досліджені в судовому
засіданні докази, суд приходить до
висновку, що позов не підлягає
задоволенню. Цей висновок суду
ґрунтується на наступному:

Згідно з вимогами ст.ст.10,60 ЦПК України,
якими передбачається принцип
змагальності сторін у процесі, кожна
сторона повинна довести в суді ті
обставини на які вона посилається.
Позивач повинен довести предмет та
підстави позову та обставини в його
обґрунтування, а відповідач, якщо
заперечує проти позову, - свої
заперечення.

Суд, після дослідження в судовому
засіданні фактичних обставин справи,
приходить до висновку і зазначає, що
сторона позивачів не довела належними
і допустимими доказами своїх позовних
вимог. Крім того, заявлені позовні
вимоги, не ґрунтуються на законі, а
деякі з них не відповідають
передбаченим законом способам захисту
цивільних прав та інтересів, що
визначені ст.16 ЦК України.

Сторони по справі, не дивлячись на
роз'яснення судом їх процесуальних
прав, не скористались своїм
процесуальним правом змінити заявлені
позовні вимоги та доповнити судове
слідство, довести позовні вимоги
належними і допустимими доказами.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно
до принципу диспозитивності,
передбаченого ст.11 ЦПК України, суд
розглядає справу в межах заявлених
позовних вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі.

Як вбачається з досліджених в судовому
засіданні матеріалів і фактичних
обставин справи, позивач ОСОБА_5,
народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, проживає і
являється власником житлового будинку,
що розташований по АДРЕСА_1.

Після смерті дружини, позивач
залишився один і, зважаючи на свій
поважний вік і стан здоров'я,
потребував стороннього догляду.

Як вбачається з обставин викладених в
позовних вимогам, які не заперечуються
відповідачем, з вересня 2010 року,
позивач за усною домовленістю з
відповідачкою, залишив свій будинок і
перейшов жити до помешкання
відповідачки, що розташоване по
АДРЕСА_2 яка здійснювала за ним догляд.

13 жовтня 2010 року позивач склав заповіт,
відповідно до якого на випадок своєї
смерті зробив розпорядження, що все
належне йому майно, де б воно не
знаходилось, та з чого воно б не
складалося, заповів відповідачу
ОСОБА_3.

21.09.2011 року цей заповіт за заявою
позивача ОСОБА_5 було скасовано в
нотаріальній конторі.

Відповідачкою не заперечується ті
факти, що за час проживання позивача
ОСОБА_5 в її помешканні, вона на його
прохання перевезла частину його речей
із зазначеного в позові переліку, з
його будинку до себе додому, з метою щоб
це майно не було викрадено з будинку
останнього, а також пояснила, що все це
майно вона повернула позивачу на його
вимогу.

Визнано відповідачем в суді і факт
того, що в той час, коли відповідач
проживав у неї в будинку, то вона на
прохання позивача, з травня 2011 року,
проживала в його будинку, доглядала за
цим будинком і за кошти позивача, які
він особисто їй видавав, почала
виконувати в цьому будинку ремонтні
роботи.

В судовому засіданні відповідачка в
підтвердження своїх пояснень надала
суду документи( чеки, накладні) як доказ
зроблених нею замовлень на виконання
цих ремонтних робіт в будинку позивача
та про понесені фінансові витрати та
заявила, що позивач надав їй на
виконання цих ремонтних робіт 15529,80
гривень, які вона всі витратила на
ремонт. Факт проведення відповідачкою
ремонтних робіт в будинку позивача
підтверджується також показами
допитаного свідка позивача - ОСОБА_6

Згідно ст.61 ЦПК України, обставини,
визнанні сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню, а тому
вищезазначені обставини, що були
визнані відповідачкою, суд визнає
такими, що не підлягають доказуванню.

Разом з тим, відповідачка заперечує
факти протиправності та
неправомірності своїх дій та
спричинення цими діями матеріальної і
моральної шкоди позивачу.

Ці обставини, що пов'язані з
обвинуваченням відповідача в
протиправності та неправомірності її
дій, згідно вимог чинного
законодавства, а саме ст.ст.10,60 ЦПК
України, повинні бути доведені в суді
позивачем.

Сторона позивачів не довела в судовому
засіданні обставини, що вказували б на
те, що у позивача дійсно було у
власності майно і речі, які ним були
вказані у переліку. Не надав позивач і
доказів в підтвердження вартості цього
майна, а також не надав доказів того, що
цим майном незаконно, без достатньої
правової підстави заволоділа
відповідачка і, що воно на час розгляду
справи в суді дійсно перебуває у чужому
незаконному володінні відповідачки.

Крім всього, суд зазначає, що обраний
позивачем спосіб захисту прав у
вигляді стягнення з відповідача цього
майна, що вказане ним в позові, а не у
спосіб його витребування із чужого
незаконного володіння, без чіткого
визначення його найменування і без
зазначення вартості цього майна, не
відповідає визначеному ст.16 ЦК України
способу захисту цивільного права.

Позивач в обгрунтування своїх вимог
посилається на незаконне заволодіння
відповідачем його майном, грошовими
коштами, що зберігалися на депозитному
рахунку в Новоодеському відділені
«Ощадбанку», на пошкодження
відповідачем його будинку, знищення в
будинку газового опалення та на
заподіяння йому відповідачем
моральної шкоди.

Як на підстави свого позову, позивач
посилається на вимоги ст.ст. 1166-1167, 1192 ЦК
України, тобто на правовідносини, що
виникають з приводу відшкодування
шкоди.

У таких зазначених позивачем
правовідносинах, ним повинна бути
доведена вина особи, яка своїми діями
чи бездіяльністю заподіла матеріальну
або моральну шкоду позивачу.

Вина являється одним із основних
елементів деліктних правовідносин, яка
підлягає доказуванню.

Позивачем такої вини відповідача у
заподіянні йому матеріальної і
моральної шкоди в судовому засіданні
не доведено.

Ті копії документів, що надані
позивачем в додатку до позову і, що були
досліджені в суді, а саме: заяви
позивача та третьої особи на адресу
керівників правоохоронних органів:
міліції і прокуратури, не доводять вини
відповідача у заподіянні позивачу
матеріальної і моральної шкоди.

З обставин викладених в цих документах,
а також з обставин викладених в
процесуальних рішеннях, прийнятих по
цим заявам працівниками
правоохоронних органів, які оформлені
у виді постанов, вбачається, що в діянні
відповідача ОСОБА_3 не вбачається ознак
кримінальних правопорушень.

Допитані в судовому засіданні,
заявлені позивачем, свідки, також не
доводять винної, протиправної,
поведінки відповідача у заподіянні
позивачу матеріальної та моральної
шкоди.

Акт обстеження матеріально-побутових
умов проживання позивача ОСОБА_5 від
15.09.2011 року, на який, як на доказ
позовних вимог посилається
представник позивача, не можна вважати
належним і допустимим доказом цих
позовних вимог, так як даний документ
не містить всіх необхідних реквізитів
документу, а саме підпис депутата
міської ради не завірений відбитком
печатки міськради, а крім всього, цей
документ не містить всіх необхідних
даних, про обставини, що мають значення
для справи. Зокрема, в цьому документі
не міститься відомостей про те, в якому
стані перебував будинок ОСОБА_5 до
появи в ньому відповідача та в ньому не
зазначається, що ремонтні роботи
проведено проти волі власника будинку,
внаслідок незаконних, протиправних дій
відповідача.

Факт наявності у позивача грошових
коштів на валютному депозитному
рахунку у Новоодеському відділені ПАТ
«Ощадбанку» підтверджується
дослідженими в суді документами,
наданими позивачем і цей факт не
заперечується відповідачем, але ці
досліджені в суді документи не
доводять факт протиправного
заволодіння цими коштами позивача
відповідачем.

Як свідчать з цього приводу досліджені
в суду обставини справи, які
підтверджені результатами проведеної
працівниками міліції дослідчої
перевірки, висновки якої викладені в
постанові від 05.03.2012 року старшого
дільничного інспектора міліції
Новоодеського РВ УМВС України в
Миколаївській області Таскаєва Д.В., у
позивача ОСОБА_5 на депозитному рахунку
були кошти в сумі 16650 гривень, які він
зняв з рахунку у присутності ОСОБА_3 та
її доньки ОСОБА_8 та віддав їх ОСОБА_3,
щоб вона витратила їх на ремонт його
будинку.

Доказів протиправного, незаконного
заволодіння відповідачем цими коштами
позивача, в судовому засіданні, - не
надано.

Надані ж в судовому засіданні
представником позивача, в якості
доказів, фотознімки житлового будинку,
приміщень, будівель і споруд, належних
позивачу, свідчать про існуючий стан
цього будинку, підтверджують факт
проведення в будинку ремонтних робіт,
але ніяким чином не зазначають точної
дати, коли проводилось фотографування
цього будинку та не доводять
протиправності діянь відповідача і не
спростовують її тверджень про те, що ці
ремонтні роботи нею проводились на
прохання позивача і з його дозволу.

Характер первинних існуючих відносин,
які склалися між позивачем та
відповідачем, що було встановлено в
судовому засіданні, свідчить про те, що
позивач першим, з власної волі
звернувся до відповідача за допомогою
у здісненні догляду за ним, повністю
довіряв відповідачу, склав на неї
заповіт. Про довіру позивача
відповідачу свідчать і покази
допитаної в судовому засіданні свідка
зі сторони позивача - ОСОБА_9, з яких
вбачається, що позивач в її присутності
називав відповідача племінницею і
підтверджував вимоги ОСОБА_3 до цього
свідка про необхідність виселення з
будинку позивача.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа,
яка зазнала моральної шкоди, завданої
внаслідок порушення її прав, має право
на її відшкодування за рахунок винних
осіб.

Підстави відповідальності за завдану
моральну шкоду, передбачені ст.1167 ЦК
України.

Поскільки стороною позивача в судовому
засіданні не доведено основних
позовних вимог з приводу винного,
протиправного заподіяння позивачу
відповідачем матеріальної шкоди, тому
суд не вбачає правових підстав і для
задоволення позовних вимог в частині
відшкодування позивачу моральної
шкоди.

У відповідності до вимог ст.88 ЦПК
України, в зв'язку з відмовою в
задоволені позову, понесені позивачем
судові витрати у вигляді сплаченого
судового збору йому не
відшкодовуються, а зараховуються на
рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60,
179, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І
Ш И В :

Відмовити повністю в задоволені позову
ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про повернення
незаконно вивезеного майна з будинку,
поновлення газового опалення,
стягнення незаконно присвоєних
грошових коштів та відшкодування
завданої моральної шкоди.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку його
апеляційного оскарження, якщо таку
скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через Новоодеський районний
суд шляхом подачі апеляційної скарги,
яка подається протягом десяти днів з
дня проголошення рішення, а особою, яка
приймала участь у розгляді даної
справи, але не була присутня при
проголошенні рішення протягом 10 днів з
моменту одержання копію рішення суду.

Головуючий: