АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 22-ц/796/9465/14
Головуючий у 1-й інстанції: Захарчук
Доповідач: Волошина В.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

Головуючого
Волошиної В.М.

Суддів
Котули Л.Г., Слюсар Т.А.

при секретарі
Круглик В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 -
представника ОСОБА_3 на рішення
Подільського районного суду м. Києва
від 06 червня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_3 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Під -
ключ» про стягнення суми, пені , 3%
річних.

Заслухавши доповідь судді Волошиної
В.М., перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи скарги, колегія
суддів, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю «Під-ключ»
(далі - ТОВ «Під-ключ») про стягнення
суми, пені, 3% річних, обґрунтовуючи свої
вимоги тим, що 27 травня 2013 року між ним
та відповідачем було укладено договори
№ 19-26к та № 20-26к/ММ про купівлю-продаж
майнових прав, де відповідач є
продавець, позивач - покупець.
Відповідно до п. 1.1 договору № 19-26к
продавець продав, а покупець купив
майнові права на нежитлове приміщення
площею 118,8 кв.м. загальною вартістю 1 900
800 грн. Пунктом 3.2 договору № 19-26к
передбачена черговість здійснення
розрахунків, відповідно до якої
позивачем було здійснено платежі на
суму 703 240 грн., а саме: 03 червня 2013 року 149
500 грн.; 04 червня 2013 року - 149 500 грн.; 05
червня 2013 року - 149 500 грн.; 07 черві 2013
року - 121 740 грн.; 27 червня 2013 року - 66 500
грн.; 29 липня 2013 року - 40 000 грн; 01 серпня
2013 року - 26 500 грн.

За умовами договору № 20-26к/ММ,
продавець продав, а покупець купив
майнові права на машино-місця площею
19,50 кв.м. загальною вартістю 120 000 грн.
Пунктом 3.2 договору № 20-26к/ММ
передбачена черговість здійснення
розрахунків відповідно до якої
позивачем було здійснено платежі на
суму 44 400 грн., а саме: 07 черві 2013 року - 36
000 грн.; 17 червня 2013 року - 4 200 грн.; 24
липня 2013 року -4 200 грн.

Згідно з п. 1.4 договору № 19-26к та з п. 1.3
договору № 20-26к/ММ термін завершення
будівництва та введення в експлуатацію
об'єкта капітального будівництва - 30
грудня 2014 року.

Відповідно до пп. 4.2.5 п. 4.2 договорів
встановлено обов'язок продавця
забезпечувати будівництво об'єкту
капітального будівництва та введення
його в експлуатацію в строк визначений
умовами договорів. В період дії
договорів ним було неодноразово
здійснено огляди місця ведення
капітально будівництва, під час яких
було виявлено явно виражене порушення
продавцем свого обов'язку
передбаченого пп. 4.2.5 п. 4.2 договорів,
яке виражалося у відсутності ознак
здійснення будь-яких будівельних
робіт.

Керуючись пп. 4.2.3, 4.2.4 договору № 19-26к
від 09 вересня 2013 року ним було подано
заяву відповідачу за № 1 від 06 вересня
2013 року з вимогою надати всю інформацію
про хід виконання будівництва та
дотримання графіку будівництва. 19
вересня 2013 року відповідачем було
надано відповідь за № 237, в якій
зазначено, що дійсно є відхилення від
запланованого графіку, однак вже 22
вересня планувалося встановити ще одну
бурову установку, а з 24 вересня 2013 року
приступала до виконання наступного
етапу будівництва нова бригада. Також
зазначено, що термін завершення
будівництва залишається грудень 2014
року, а обставин, через які неможливі
виконати умови договору не існує. З
метою перевірки дотримання
відповідачем плану здійснення
будівельних робіт, описаних у його
відповіді від 19 вересня 2013 року за № 237,
ним повторно було здійснено огляди
об'єкт будівництва 25, 27 та 30 вересня, а
також 5, 8, 14 та 30 жовтня 2013 року. За
результатами проведення оглядів було
виявлено, що ніяких змін у будівництві
не відбулося, будівництво майже
припинено, заплановані роботи не
проводяться. Крім того, на будівельному
майданчик; знаходилося від 2 до 4 осіб,
які очікували на початок будівельних
робіт. Ураховуючи вищевикладене, ним
було прийнято рішення розірвати
договір № 19-26к т договір № 20-26к/ММ, про
що було повідомлено відповідача в
заявах від 30 жовтня 2013 року з №2 та № 3 з
проханням повернути сплачені кошти в
розмірі 703 240 грн. за договором № 19-26к та
44 400 грн. за договором № 20-26к/ММ.
Зазначені заяви було вручено
відповідачу 31 жовтня 2013 року та
зареєстровано за вх. № 52 та № 53
відповідно. 19 листопада 2013 року
відповідачем було надано письмові
відповіді № 282 та № 283 на його заяви від
31 жовтня 2013 року, в яких відповідач
висловив своє погодження з його
рішенням про розірвання договорів та
зобов'язався повернути сплачені кошти
за майнові права в строк д0 31 грудня 2013
року.

Згідно з п. 7.1 договорів № 19-26к та №
20-26к/ММ передбачено, що договір набуває
чинності з моменту його підписання
сторонами або їх уповноваженими
представниками і діє до повного
виконання сторонами взятих на себе
зобов'язань за договором, якщо він не
буде припинений раніше у відповідності
до положень цього договору та чинного
законодавства; України. Підпунктом 7.2.2
п. 7.2 договорів встановлено, що договір
може бути розірвано у випадках
передбачених законодавством України. В
силу положення п. 5.1 договорів, у
випадку розірвання договору, грошові
кошти, сплачені покупцем за майнові
права, повертаються йому протягом 30
банківських днів. Станом на 23 січня 2014
року на його розрахунковий рахунок, що
був вказаний в заяві про розірвання
договорів, кошти, обіцяні відповідачем
до повернення, не надійшли, що свідчить
про порушення останнім своїх
зобов'язань. Пунктом 6.1 договорів
передбачено, що у випадках невиконання
або неналежного виконана своїх
зобов'язань за даним договором, винна
сторона відшкодовує потерпілій
стороні всі збитки спричинені такими
її винними діями (бездіяльністю).
Станом на 23 січня 2014 року загальний
розмір простроченого грошового
забезпечення відповідача становить 747
640 грн., відповідно пеня нараховується,
починаючи з 31 грудня 2013 року (строк
прострочення становить 23 календарні
дні) і становить 6 124 грн. 50 коп. Станом на
23 січня 2014 року, виходячи із
заборгованості, що становить 747 640 грн.,
розмір 3% річних від простроченої суми
за період з 31 грудня 2013 року по 23 січня
2014 року становить 1 413 грн. 35 коп.
Посилаючись на вищевикладене, позивач
просив суд стягнути з відповідача суму
у розмір 755 1 77 грн. 85 коп., з яких: 747 640
грн. сума основного боргу, 6 124 грн. 50 коп.
пеня, 1413 грн. 35 коп. 3% річних від суми
заборгованості, а також судові витрати.

Рішенням Подільського районного суду
м. Києва від 06 червня 2014 року в
задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням
суду першої інстанції представник
позивача подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі представник
позивача порушує питання про
скасування рішення суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення,
яким задовольнити позовні вимоги та
стягнути з Відповідача 750 177,85 (сімсот
п'ятдесят тисяч сто сімдесят сім грн. 85
коп.) грн., з яких: 742 640,00 грн. - розмір
основного боргу, 6 124,50 грн. - розмір пені,
1 413,35 грн. - 3% річних, мотивуючи тим, що
рішення суду ухвалено з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначив, що судом першої інстанції не
враховано та невірно застосовано
вимоги ч. 1 ст. 205, ст. 207, п. 2 ч. 1 ст. 208. ч. 2
ст. 19, ст. 654 ЦК України в частині
дотримання письмової форми укладання,
зміни чи розірвання договору шляхом
обміну сторонами відповідними листами,
які містять всі основні умови такого
зговору та виражають волю сторін; судом
невірно сформовано висновок про
невідповідність розірвання договору
шляхом зміну сторонами відповідними
листами вимогам ч. 2 ст. 207 ЦК України,
хоча заяви позивача та листи
відповідача повністю відповідають
вимогам зазначеної статті, а саме
містять всі необхідні реквізити
підписані уповноваженими сторонами
договору та засвідчено печаткою ТОВ
«Під-Ключ»; до того ж, в порушення ч. 1 та
ч. 3 ст. 212 ЦПК України, судом не вивчено
належним чином наявні в матеріалах
справи письмові докази, що
підтверджують правомірність позовних
вимог позивача, що призвело до
прийняття незаконного та
необґрунтованого рішення. Також просив
врахувати платіжне доручення №114 від 13
червня 2014 року, що підтверджує часткове
повернення позивачеві коштів згідно
договору №19-26к в розмірі 5 000,00 грн.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_2 підтримав доводи
апеляційної скарги. Представник
відповідача «Під - ключ» в судове
засідання не з'явився, про час і місце
розгляду справи судом повідомлений у
встановленому законом порядку. У
відповідності до вимог статті 74, 305 ЦПК
України неявка сторін або інших осіб,
які беруть участь у справі, належним
чином повідомлених про час і місце
розгляду справи, не перешкоджає
розглядові справи, а тому колегія
суддів вважає можливим слухати справу
у його відсутність.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді, пояснення осіб, які з'явились в
судове засідання, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 27
травня 2013 року між ТОВ «Під-ключ» та
ОСОБА_3 було укладено договір
купівлі-продажу майнових прав № 19-26к
(далі - договір № 19-26к) (а.с. 22-30).
Відповідно до умов якого продавець
продав, а покупець купив майнові права
на нежитлове приміщення (далі - Об'єкт) у
порядку та на умовах, передбачених цим
договором та у відповідності до норм
Цивільного кодексу України, що
визначають загальні положення про
купівлю-продаж. Згідно п. 1.2 договору №
19-26к сторони домовились, що Об'єктом
нерухомості, майнові права на який
передаються за даним договором, є
нежитлове приміщення, яке розташоване
в Об'єкті капітального будівництва за
будівельною адресою: АДРЕСА_1, з
наступними характеристиками: № НП - 4,
загальна площа - 118,8 кв.м., поверх - 1,
секція - 2. Пунктом 1.4 договору № 19-26к
передбачено, що термін завершення
будівництва та введення в експлуатацію
Об'єкта капітального будівництва - 30
грудня 2014 року. Відповідно до п. 3.1
договору № 19-26к вартість майнових прав
на Об'єкт нерухомості за 1 кв.м. складає
16 000 грн., в тому числі ПДВ 2 666 грн. 67 коп.
Загальна вартість майнових прав, що
передаються продавцем покупцеві за
даним договором складає: 1 900 800 грн., в
тому числі ПДВ 316 800 грн. Дана сума є
остаточною і може бути змінена лише в
випадках, передбачених договором або
законодавством України. Пунктом 3.2
договору № 19-26к передбачений порядок
та строки здійснення розрахунку за
даним договором. Відповідно до п. 7.1
договору № 19-26к договір набуває
чинності з моменту його підписання
сторонами або їх уповноваженими
представниками і діє до повного
виконання сторонами взятих на себе
зобов'язань за договором, якщо він не
буде припинений раніше у відповідності
до положень цього договору та чинного
законодавства України. Підпунктами 7.2.1,
7.2.2 п. 7.2 договору № 19-26к встановлено, що
договір може бути розірвано у випадках,
встановлених договором; у випадках,
передбачених законодавством України.

27 травня 2013 року між ТОВ «Під-ключ» та
ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-
продажу майнових прав № 20-26к/ММ (далі -
договір № 20-26к/ММ) (а.с. 22-37). Відповідно
до п. 1.1 договору № 20-26к/ММ продавець
продав, а покупець купив майнові права
на машиномісця (далі - Об'єкт) у порядку
та на умовах, передбачених цим
договором та у відповідності до норм
Цивільного кодексу України, що
визначають загальні положення про
купівлю-продаж. Згідно з п. 1.2 договору
№ 20-26к/ММ сторони домовились, що
Об'єктом нерухомості, майнові права на
який передаються за даним договором, є
машиномісце, розташоване в Об'єкті
капітального будівництва за
будівельною адресою: АДРЕСА_1 з
наступними характеристиками: номер
машиномісця - № 16, план на позначці - 3,90,
загальна площа - 19,50 кв.м. Пунктом 1.3
договору № 20-26к/ММ передбачено, що
термін завершення будівництва та
введення в експлуатацію Об'єкта
капітального будівництва - 30 грудня 2014
року. Відповідно до п. 3.1 договору №
20-26к/ММ вартість майнових прав на Об'єкт
нерухомості за одне машиномісце
складає 120 000 грн. в т.ч. ПДВ 20 000 грн.
Загальна вартість майнових прав, що
передаються продавцем покупцеві за
даним договором складає: 120 000 грн. в т.ч.
ПДВ 20 000 грн. Дана сума є остаточною і
може бути змінена лише в випадках,
передбачених договором або
законодавством України. Пунктом 3.2
договору № 20-26к/ММ передбачено порядок
та строки здійснення розрахунку
заданим договором. Відповідно до п. 7.1
договору № 20-26к/ММ договір набуває
чинності з моменту його підписання
сторонами або їх уповноваженими
представниками і діє до повного
виконання сторонами взятих на себе
зобов'язань за договором, якщо він не
буде припинений раніше у відповідності
до положень цього договору та чинного
законодавства України. Підпунктами 7.2.1,
7.2.2 п. 7.2 договору № 20-26к/ММ встановлено,
що договір може бути розірвано у
випадках, встановлених договором; у
випадках, передбачених законодавством
України.

Відповідно до заяв від 30 жовтня 2013 року,
надісланих ОСОБА_3 на адресу ТОВ «Піл
ключ», ОСОБА_3 просив розірвати договір
№ 19-26к від 27 травня 2013 року та повернути
сплачені ним кошти в розмірі 703 240 грн., в
повному обсязі, в строки та порядку,
передбаченим умовами договору (а.с. 51), а
також просив розірвати договір №
20-26к/ММ від 27 травня 2013 року та
повернути сплачені ним кошти в розмірі
44 400 грн. у повному обсязі, в строки та
порядку, передбаченими умовами
договору (а.с. 52).

Листами від 19 листопада 2013 року № 282 та
№ 283 ТОВ «Під ключ» повідомило ОСОБА_3
про погодження з його рішенням про
розірвання договору, а також
повернення сплачених коштів за майнові
права на машиномісце № 19, № 4 в строк до
31 грудня 2013 року та виставлення на
продаж об′?єкти інвестування (а.с. 54, 55).

Суд першої інстанції, ухвалюючи
рішення про відмову в задоволенні
позову ОСОБА_3, виходив із того, що
обмін листами, який відбувся між
позивачем та відповідачем 30 жовтня 2013
року та 19 листопада 2013 року не свідчить
про розірвання договорів № 19-26к та №
20-26к/ММ від 27 травня 2013 року, а тому
підстав для задоволення позову про
стягнення 755 177 грн. 85 коп., з яких: сума
основного боргу у розмірі 747 640 грн.,
пеня у розмірі 6 124 грн. 50 коп., 3% річних
від суми заборгованості у розмірі 1 413
грн. 35 коп., у зв'язку з розірванням
договорів немає.

Проте такий висновок суду першої
інстанції суперечить вимогам закону.

Відповідно до ст. ст. 604, 651 ЦПК України
зобов'язання припиняється за
домовленістю сторін; зміна або
розірвання договору допускається лише
за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Зміна або розірвання договору
вчиняється в такій caмій формі, що й
договір, що змінюється або
розривається, якщо інше не встановлено
договором або законом чи не випливає із
звичаїв ділового обороту.

Договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК
України). Інші випадки визнання
договору укладеним зазначені у ст. ст.
642 - 643 ЦК України.

Так, частиною другою статті 642 ЦК
України встановлено, якщо особа, яка
одержала пропозицію укласти договір, у
межах строку для відповіді вчинила дію
відповідно до вказаних у пропозиції
умов договору (сплатила суму грошей або
ін.), що засвідчує її бажання укласти
договір, ця дія є прийняттям
пропозиції.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що за укладеними між
сторонами договорами купівлі-продажу
майнових прав від 27 травня 2013 року за
№№ 19-26к, № 20-26к/ММ покупцем здійснена
часткова оплата об′?єктів
інвестування на суму 747 640,00 грн. (703 240,00
грн. + 44 400,00 грн.). До закінчення терміну
завершення будівництва та ведення в
експлуатацію об′?єктів капітального
будівництва, який згідно умов
договорів є 30 грудня 2014 року, покупець
звернувся до продавця ТОВ «Під ключ» із
заявами від 30 жовтня 2013 року про
розірвання договір № 19-26к, № 20-26к/ММ від
27 травня 2013 року та повернення
сплачених ним коштів у розмірі 703 240 грн.
та 44 400 грн..

У відповідь на заяви продавець - ТОВ
«Під ключ» надіслав позивачу листи від
19 листопада 2013 року № 282 та № 283, в яких
погодився з рішенням покупця ОСОБА_3
щодо розірвання договорів та
повернення сплачених коштів за майнові
права на машиномісце № 19, № 4 в строк до
31 грудня 2013 року, а також повідомив про
виставлення на продаж об′?єктів
інвестування (а.с. 54, 55).

У ході розгляди справи в суді
апеляційної встановлено, що ТОВ «Під
ключ» здійснило часткове повернення
коштів ОСОБА_3 у розмірі 5 000,00 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 114 від 13 червня 2014 року (а.с.130).

Колегія суддів приходить до висновку,
що вчинені фактичні дії ТОВ «Під ключ»
слід вважати, як прийняття пропозиції
та з урахуванням частини 2, 3 статті 205,
частину 2 стаття 642 ЦК України вчинення
між сторонами правочину щодо
дострокового розірвання договорів
купівлі-продажу майнових прав від 27
травня 2013 року за №№ 19-26к, № 20-26к/ММ та
як наслідок повернення продавцем
сплачених покупцем за об′?єкти грошові
кошти.

При визначенні розміру грошової суми,
яка підлягає поверненню позивачу,
колегією суддів, враховується внесені
ОСОБА_3 платежі за період з червня 2013
року по серпень 2013 року за договорами
№№ 19-26к, № 20-26к/ММ на загальну суму 747
640,00 грн. (703 240,00 грн. + 44 400,00 грн.) за
мінусом часткового повернутих ТОВ «Під
ключ» коштів ОСОБА_3 у розмірі 5 000,00 грн.

Вимоги позивача про стягнення з
відповідача - 6 124 грн. 50 коп. пені, 1413 грн.
35 коп. та 3% річних від суми
заборгованості задоволенню не
підлягають, виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 3 ч. 4 Закону України
«Про запобігання впливу світової
фінансової кризи на розвиток
будівельної галузі та житлового
будівництва» від 25 грудня 2008 року
забороняється розірвання фізичними та
юридичними особами будь-яких
договорів, результатом яких є передача
забудовниками завершеного об'єкта
(частини об'єкта) житлового будівництва
за умови, що за такими договорами
здійснено оплату 100 відсотків вартості
об'єкта (частини об'єкта) житлового
будівництва, крім випадків, якщо таке
розірвання здійснюється за згодою
сторін. Повернення коштів, внесених
фізичними та юридичними особами на
користь забудовників за розірваними
договорами, за якими здійснено
часткову оплату вартості об'єкта
(частини об'єкта) житлового
будівництва, здійснюється після
наступної реалізації такого об'єкта
(частини об'єкта) житлового
будівництва. Нарахування та виплата
забудовником штрафних санкцій,
передбачених договорами, та стягнення
коштів, передбачених статтею 625 ЦК
України на строк дії цієї статті не
здійснюється.

Із встановлених обставин справи
вбачається, що договір розірвано
достроково, термін завершення
будівництва та введення в експлуатацію
об'єктів капітального будівництва,
визначений умовами договорів №№ 19-26к,
№ 20-26к/ММ ( 30 грудня 2014 року ) станом на
час розгляду справи ще не настав,
доказів того, що ТОВ «Під ключ»
реалізувало об′?єкти (частини
об′?єктів) сторонами не надано.

За таких обставин підлягають
застосуванню вимоги ст. 3 ч. 4 Закону
України «Про запобігання впливу
світової фінансової кризи на розвиток
будівельної галузі та житлового
будівництва» від 25 грудня 2008 року, які
звільняють відповідача, як
забудовника, від виплати штрафних
санкцій, передбачених договорами, та
стягнення коштів, передбачених статтею
625 ЦК України.

Таким чином, позов ОСОБА_3 до ТОВ «Під -
ключ» про стягнення суми, пені, 3% річних
підлягає частковому задоволенню, а
рішення суду першої інстанції
скасуванню.

Відповідно до положень статті 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено. Якщо суд
апеляційної або касаційної інстанції,
не передаючи справи на новий розгляд,
змінює рішення або ухвалює нове, суд
відповідно змінює розподіл судових
витрат.

Таким чином, з відповідача на користь
позивача слід стягнути документально
підтверджені судові витрати у вигляді
судового збору у розмірі 3 654,00 грн.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 316, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів ,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
представника ОСОБА_3 - задовольнити
частково.

Рішенням Подільського районного суду
м. Києва від 06 червня 2014 року скасувати
та ухвалити нове, яким позов ОСОБА_3 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Під - ключ» про
стягнення суми, пені , 3% річних,
задовольнити частково. Стягнути з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Під - ключ» на
користь ОСОБА_3 742 640,00 грн. Стягнути з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Під - ключ» на
користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 3
654,00 грн. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили рішенням
апеляційного суду.

Головуючий:

Судді: