Справа
Провадження 2/431/880/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2014 року Старобільський
районний суд Луганської області у
складі:

головуючого - судді
Олійник С. В.,

при секретарі
Хорольської І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми
боргу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення суми боргу.

В обґрунтування позову ОСОБА_1
посилається на те, що 10 серпня 2012 року
вона з ОСОБА_2, уклали договір позики на
суму в розмірі 5000 гривень із
зазначенням строку повернення боргу до
10 вересня 2012 року. Дану угоду було
затверджено шляхом складення розписки
ОСОБА_2 Крім цього, 11 серпня 2012 року вона
з ОСОБА_2, уклали договір позики на суму
в розмірі 3000 гривень із зазначенням
строку повернення боргу до 01 вересня 2012
року. Дану угоду було затверджено
шляхом складення розписки ОСОБА_2 На
даний час відповідачка борг не
повернула, навіть частково. Строк
повернення боргу сплинув. Намагання
домовитися з відповідачкою про
повернення боргу в добровільному
порядку, виявилися марними.
Відповідачка повинна повернути їй суму
боргу з урахуванням індексу інфляції
та трьох процентів річних відповідно
до розрахунків. Так, сума
заборгованості з урахуванням індексу
інфляції за договором позики від 10
серпня 2012 року станом на 22 липня 2014 року
складає 613,50 гривень. Три процента
річних від простроченої суми
заборгованості за договором позики від
10 серпня 2012 року станом на 22 липня 2014
року складає 279,45 гривень. Сума
заборгованості з урахуванням індексу
інфляції за договором позики від 11
серпня 2012 року станом на 22 липня 2014 року
складає 371,40 гривень. Три процента
річних від простроченої суми
заборгованості за договором позики від
10 серпня 2012 року станом на 22 липня 2014
року складає 170,14 гривень. Таким чином,
за довором позики від 10 серпня 2012 року
ОСОБА_2 повинна повернути борг в
розмірі 5892,95 гривень, за довором позики
від 11 серпня 2012 року ОСОБА_2 повинна
повернути борг в розмірі 3541,54 гривень.
Просить суд стягнути на її користь з
ОСОБА_2 за довором позики від 10 серпня
2012 року борг в розмірі 5892,95 гривень, за
довором позики від 11 серпня 2012 року
борг в розмірі 3541,54 гривень.

Відповідачка ОСОБА_2 у судові засідання
14 серпня 2014 року на 09 годину 30 хвилин, 26
серпня 2014 року на 10 годину 30 хвилин не
з'явилась, про причини неявки суду не
повідомила, про дату, час і місце
розгляду справи повідомлялась
належним чином, судовими повістками
рекомендованою поштою на ім'я
відповідачки.

Згідно з вимогами ст. 77 ЦПК України
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, зобов'язані
повідомляти суд про зміну свого місця
проживання (перебування, знаходження)
або місцезнаходження під час
провадження справи. У разі відсутності
заяви про зміну місця проживання або
місцезнаходження судова повістка
надсилається на останню відому судові
адресу і вважається доставленою,
навіть якщо особа за цією адресою
більше не проживає або не знаходиться.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, зобов'язані
повідомляти суд про причини неявки у
судове засідання. У разі
неповідомлення суду про причини неявки
вважається, що сторони та інші особи,
які беруть участь у справі, не з'явилися
в судове засідання без поважних причин.

На підставі ст. 224 ЦПК України,
у разі неявки у судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
повідомлення про причини неявки або
якщо зазначені ним причини визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.
Позивачка ОСОБА_1 не заперечує проти
такого вирішення справи.

26 серпня 2014 року постановлено ухвалу
про заочний розгляд справи.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не
з'явилась, надала суду письмову заяву
про розгляд справи у її відсутності,
позовні вимоги підтримала у повному
обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заяву
позивача, суд вважає позов
обґрунтованим і таким, що підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 1046 ЦК Цкраїни, за
договором позики одна сторона передає
у власність другій стороні грошові
кошти, а позичальник зобов'язується
повернути позикодавцеві таку ж суму
грошових коштів. Якщо договором не
встановлений строк повернення позики
або цей строк визначений моментом
пред'явлення вимоги, позика має бути
повернена протягом тридцяти днів від
дня пред'явлення вимоги про це, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначенної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору.

Згідно вимог ст. 625 ЦК України, боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання. Боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три процента річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Відповідно до розписок від 10 серпня 2012
року та 11 серпня 2012 року ОСОБА_2
отримала від ОСОБА_1 відповідно 5000
гривень та 3000 гривень, які
зобов'язалась повернути в строки до 01
та 10 вересня 2012 року.

Таким чином в судовому засіданні було
встановлено, що між сторонами було
укладено договір позики зі строком
поверенння боргу, відповідачем умови
договору не виконанні, тому суд вважає
що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
суми боргу є законим, обґрунтованим та
таким, що підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. 526, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст. ст. 10,
11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення суми боргу - задовольнити
повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка
зареєстрована та проживає за адресою
АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2, яка
зареєстрована та проживає за адресою
АДРЕСА_2 суму боргу за договорами
позики в загальному розмірі 9434 (дев'ять
тисяч чотириста тридцять чотири)
гривень 49 копійок.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 243
(двісті сорок три) гривень 60 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
відповідач може оскаржити заочне
рішення в апеляційному порядку до
апеляційного суду Луганської області
через Старобільський районний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Позивач може оскаржити заочне рішення
в апеляційному порядку до Апеляційного
суду Луганської області через
Старобільський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя
С.В. Олійник