Справа № 212/3975/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

03 вересня 2014 року
м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу
у складі:

головуючого-судді: Шум Л.І.,

при секретарі: Борух Ю.К.;

за участю представника позивача:
Колісниченко Є.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду, в м. Кривому Розі,
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль" до ОСОБА_3, ОСОБА_4; треті
особи: Орган опіки та піклування,
виконавчий комітет Жовтневої районної
у м. Кривому Розі ради, Жовтневий РВ в м.
Кривий Ріг ГУ ДМС України в
Дніпропетровській області про
позбавлення права користування
житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2014 року ПАТ " Райффайзен
Банк Аваль" звернулося до суду з
позовом про позбавлення права
користування житловим приміщенням. В
обґрунтування позову позивач вказав,
що 12 лютого 2008 року ОСОБА_3 оформив з ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль» кредитний
договір № 014/3251/36306/74, відповідно до
якого йому було надано кредит у сумі 29
320 доларів США на придбання 3-х
кімнатної квартири розташованої за
адресою: АДРЕСА_1. Того ж дня ОСОБА_3
придбав зазначену квартиру з
оформленням договору купівлі - продажу.
На підставі зазначених договорів ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3 12
лютого 2008 року уклали договір іпотеки
№ 014/08/05-01/032/08 про передачу Відповідачем
Банку в іпотеку придбаної квартири.

У зв'язку з системним порушенням ОСОБА_3
умов кредитного договору, а саме не
сплатою коштів за своїми
зобов'язаннями, Банк був вимушений
звернутись до суду з позовними
вимогами до ОСОБА_3 щодо стягнення
заборгованості. За результатами
розгляду цивільної справи 19.01.2012 року
судом винесено рішення яким вирішено
стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4
304 810,21 грн. Відповідно до вказаного
рішення ТОВ «Райффайзен Банк Аваль»
отримано 10.04.2012р. виконавчий лист та
подано для виконання до Жовтневого
ВДВС Криворізького МУЮ. 22.05.2012 р.
державною виконавчою службою відкрито
виконавче провадження та розпочато
процедуру стягнення заборгованості
шляхом примусової реалізації
заставленого майна: АДРЕСА_1.

Однак ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
стало відомо, що в квартирі, яка є
предметом іпотеки, зареєстровані
ОСОБА_3, його дружина ОСОБА_4 та їх
неповнолітній син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1.
При цьому ОСОБА_3 зареєструвався в
квартирі 06.03.2008 року, а його дружина та
син були зареєстровані 08.07.2008 року,
тобто після складання кредитного
договору та договору іпотеки.

З огляду на викладене наявність
зареєстрованих в квартирі
відповідачів є суттєвою перешкодою у
проведенні реалізації залогового
майна, тим самим порушуються права
банку щодо звернення стягнення на
предмет іпотеки, а саме реалізувати
його відповідно до п. 5 Договору Іпотеки
та за рахунок вирученої від реалізації
суми задовольнити свою вимогу - п. 3.1.4.
Договору Іпотеки, тому просять позо
задовольнити.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, про день на місце розгляду
справи повідомлені належним чином
шляхом оголошення в СМІ, на час
розгляду справи клопотань про
відкладення розгляду до суду не
надходило.

Представники третіх осіб в судове
засідання не з'явилися, попередньо
надавши заяви про розгляд справи за їх
відсутністю.

Допитавши представника позивача,
дослідивши матеріали справи суд
вважає, що позов підлягає задоволенню
за наступними підставами.

У судовому засіданні встановлено, що
згідно кредитного договору № 014/3251/36306/74
від 12 лютого 2008 року, ОСОБА_3 був виданий
кредит в сумі 29320,00 доларів США, на
придбання 3-х кімнатної квартири
розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно договору іпотеки № 014/08/05-01/032/08
від 12 лютого 2008 року, посвідченого
приватним нотаріусом Криворізького
міського нотаріального округу ОСОБА_7,
ОСОБА_3 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
уклали договір іпотеки.

Відповідно до п.1.2 договору іпотеки №
014/08/05-01/032/08 від 12 лютого 2008 року, в
забезпечення виконання ОСОБА_3
зобов'язань за Кредитним договором, він
надав в іпотеку нерухоме майно, а саме
квартиру АДРЕСА_1.

Як вбачається з матеріалів справи, у
зв'язку з системним порушенням ОСОБА_3
умов кредитного договору, а саме не
сплатою коштів за своїми
зобов'язаннями, Банк був вимушений
звернутись до суду з позовними
вимогами до гр. ОСОБА_3 щодо стягнення
заборгованості. За результатами
розгляду цивільної справи 19.01.2012 року
судом винесено рішення яким вирішено
стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4
заборгованість в сумі 304 810,21 грн.
Відповідно до вказаного рішення ТОВ
«Райффайзен Банк Аваль» отримано
10.04.2012р. виконавчий лист та подано для
виконання до Жовтневого ВДВС
Криворізького МУЮ. 22.05.2012 року
державною виконавчою службою відкрито
виконавче провадження та розпочато
процедуру стягнення заборгованості
шляхом примусової реалізації
заставленого майна: АДРЕСА_1.

Як вбачається з довідки ПП "Домінімум"
№ 218 від 04.04.2014 року, у квартирі АДРЕСА_1
зареєстровані: ОСОБА_3 з 06.03.2008 року як
власник, ОСОБА_4 з 08.07.2008 року як
дружина, ОСОБА_6 3 08.07.2008 року як син.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму
Верховного суду України №9 від 01.11.1996
року «Про застосування Конституції
України при здійсненні правосуддя»,
зазначено, що «При розгляді спорів про
право користування жилим приміщенням
необхідно брати до уваги, що ст. 33
Конституції гарантує кожному, хто на
законних підставах перебуває на
території України, свободу пересування
та вільний вибір місця проживання. Це
означає, що наявність чи відсутність
прописки самі по собі не можуть бути
підставою для визнання права
користування жилим приміщенням за
особою, яка там проживала чи вселилась
туди як член сім'ї наймача
(власника)приміщення, або ж для відмови
їй у цьому».

Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України
власність зобов'язує та власник згідно
зі ст. 322 ЦК України зобов'язаний
утримувати майно що йому належить, якщо
інше не встановлено договором або
Законом.

п. 4.1.11. Іпотечного Договору
передбачено, що Іпотекодавець
зобов'язаний сплачувати передбачені
законодавством податки, збори та інші
необхідні платежі, пов'язані з
предметом іпотеки.

п. 2.1.6. Договору Іпотеки зазначено, що на
час складання Договору Іпотекодавець
не має заборгованості за комунальними
та іншими платежами, пов'язаними з
користуванням Предметом Іпотеки. Тобто
на час оформлення кредитного договору
та договору іпотеки яка не будь
заборгованість з оплати комунальних
платежів по вказаному предмету іпотеки
була відсутня.

Відповідно до довідки наданою ПП
«Домініум» № 217 від 04.04.2014 року, ОСОБА_3
має заборгованість з оплати
комунальних платежів на суму 7596 грн. 56
коп..

Як встановлено судом, ОСОБА_3 та члени
його родини, які зареєстровані в
квартирі вже тривалий час в помешканні
не проживають, майно не утримують та
фактично їм не цікавляться.

Відповідно до п. 2.1.4. Договору Іпотеки
визначено, що предмет іпотеки не
знаходиться у спільній частковій
власності, не є часткою, паєм, є
особистою власністю Іпотекодавця.

Тобто на момент складання Договору
крім ОСОБА_3 на предмет іпотеки ніхто не
мав права власності (часткової
власності) в тому числі і його дружина
ОСОБА_4 в тому числі і їх неповнолітній
син ОСОБА_6

Відповідно до п. 44 постанови Пленуму
Вищого Спеціалізованого Суду України
№ 5 від 30.03.2012 року зі змінами від 07.02.2014
року «Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
визначено що: згідно зі статтею 32 ЦК,
статтею 177 Закону України від 26 квітня
2001 року № 2402-III «Про охорону дитинства»
батьки не мають права без дозволу
органу опіки і піклування укладати
договір, який підлягає нотаріальному
посвідченню або спеціальній
реєстрації, відмовлятися від належних
дитині майнових прав, здійснювати
розподіл, обмін, відчуження житла,
зобов'язувати від імені дитини порукою,
видавати письмові зобов'язання. У
зв'язку із наведеним суди повинні
виходити із того, чи мала дитина право
власності на предмет іпотеки чи право
користування предметом іпотеки на
момент укладання договору іпотеки.
Будь-які дії, вчинені без згоди
іпотекодержателя після укладання
договору іпотеки (наприклад,
реєстрація неповнолітньої дитини в
житловому будинку, народження дитини
після укладання договору іпотеки) не є
підставою для визнання такого договору
недійсним із підстав невиконання вимог
Закону про отримання згоди органу
опіки та піклування.

Як вбачається з матеріалів справи
неповнолітній ОСОБА_6 зареєстрований в
квартирі вже після укладання
Іпотечного договору, також згідно того
ж Договору неповнолітній і не мав на
предмет іпотеки права власності
(часткової власності).

Таким чином, права неповнолітнього при
позбавленні права користування
житловим помешканням в контексті ст. 18
Закону України «Про охорону дитинства»
- право дитини на житло, порушені не
будуть.

Дії ОСОБА_3 щодо реєстрації в квартирі
неповнолітньої особи свідчать про
штучне створення умов, що
унеможливлюють виконання рішення суду
про звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» від 11
грудня 2003 року № 1382-ІV передбачено, що
зняття з реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживанням
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та
матеріалів справи, суд дійшов висновку,
що викладені в позовній заяві
посилання позивача є обґрунтованими,
та відповідно такими, що підлягають
задоволенню.

Керуючись ст. 7 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні», п. 15
Постанови Пленуму Верховного суду
України № 9 від 01.11.1996 року «Про
застосування Конституції України при
здійсненні правосуддя», п. 44 постанови
Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду
України № 5 від 30.03.2012 року зі змінами
від 07.02.2014 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» ст.ст. 15, 118, 119
Цивільного процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль" до
ОСОБА_3, ОСОБА_4; треті особи: Орган опіки
та піклування, виконавчий комітет
Жовтневої районної у м. Кривому Розі
ради, Жовтневий РВ в м. Кривий Ріг ГУ ДМС
України в Дніпропетровській області
про позбавлення права користування
житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, неповнолітнього
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 такими що втратили
право користування житловим
приміщенням АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути
переглянуте за заявою відповідачів,
яка може бути подана на протязі 10 днів з
моменту отримання копії заочного
рішення.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Дніпропетровської
області шляхом подачі: апеляційної
скарги протягом 10 днів з моменту
проголошення рішення.

Суддя: Л. І. Шум