АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/2633/14
І інстанції Матвєєва Н.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року вересня місяця 09 дня колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області у складі:

головуючого: Семиженка Г.В.

суддів: Бугрика В.В.

Лісової Г.Є.

при секретарі: Яковенку В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Херсоні апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на рішення
Новокаховського міського суду
Херсонської області від 22 липня 2014 року
у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Новокаховський
електромеханічний завод» про
стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні,
відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

20 травня 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом посилаючись на те, що з 06
серпня 2010 року працював на посаді
слюсаря-інструментальника п'ятого
розряду у відповідача, 24 квітня 2014 року
наказом № 58-у був звільнений з роботи
за п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із
скороченням штату працівників, при
звільненні з ним не було проведено
розрахунку, у позові поставлено
питання про стягнення з відповідача на
його користь 1009,65 гривні середнього
заробітку за час затримки по день
фактичного розрахунку, 153,53 гривні
компенсації за затримку виплати
заробітної плати, 5000 гривень у
відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Новокаховського міського
суду Херсонської області від 22 липня 2014
року позовні вимоги задоволено
частково, ухвалено стягнути з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Новокаховський
електромеханічний завод» на користь
ОСОБА_2 компенсацію втрати частини
заробітної плати у зв'язку з порушенням
термінів її виплати в розмірі 119,07
гривні, у відшкодування моральної
шкоди 500 гривень, в іншій частині
позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 з
посиланням на незаконність та
необґрунтованість рішення суду в
частині відмови у задоволенні позовних
вимог про стягнення середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні просив його скасувати
та ухвалити в цій частині нове рішення,
яким стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Новокаховський
електромеханічний завод» на користь
ОСОБА_2 недоплачений середній
заробіток за час затримки розрахунку з
нарахуванням і за вихідні дні у розмірі
1009,65 гривні.

В судовому засіданні при апеляційному
розгляді справи сторони свої
процесуальні позиції підтримали, при
цьому представник позивача пояснила,
що в момент остаточного розрахунку
відповідачем було виплачено середній
заробіток за час затримки, при цьому
середній заробіток за вихідні дні
нарахований не був, що вважала
незаконним, просила задовольнити
вимоги скарги, представник відповідача
вважала рішення суду першої інстанції
законним та обґрунтованим, а скаргу
такою, що задоволенню не підлягає.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач з 06 серпня 2010 року працював на
посаді слюсаря-інструментальника
п'ятого розряду у відповідача, 24 квітня
2014 року був звільнений із зазначеної
посади за п. 1 ст. 40 КЗпП України у
зв'язку зі скороченням штату
працівників, у квітні 2014 року позивачу
було нараховано 4514,47 гривні, остаточний
розрахунок з позивачем було проведено
28 травня 2014 року, при цьому йому було
виплачено середній заробіток за час
затримки розрахунку в сумі 1647,87 гривні
(а.с. 4-5, 7, 22, 26-32, 43), чого стороною
позивача не заперечується, на момент
розгляду справи в апеляційному суді
залишилося спірним питання
нарахування середнього заробітку у
вихідні дні за час затримки розрахунку.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, проводиться в
день звільнення, за ст. 117 цього Кодексу
в разі невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Оскільки ст. 117 КЗпП України
передбачена відповідальність
підприємства за затримку розрахунку у
вигляді виплати середнього заробітку
за час затримки, а не середньоденного
заробітку за кожен календарний день
затримки, на чому наполягає сторона
позивача у апеляційній скарзі,
передбачених законом підстав для
задоволення вимог скарги немає, в
іншому випадку розмір стягнення
перевищував би розмір фактичного
середнього заробітку, який працівник
може отримати лише в результаті роботи
у робочі дні.

На підставі наведеного колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід відхилити, рішення у справі
залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Новокаховського міського суду
Херсонської області від 22 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення, на неї протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили може бути подана касаційна скарга
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _

Судді
_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _