Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №283/2933/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді
Галацевич О.М.

суддів
Борисюка Р.М., Матюшенка І.В.,

з участю секретаря судового засідання
Ходаківської О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3
(на стороні позивача), приватний
нотаріус ОСОБА_4 (на стороні
відповідача), про визнання недійсним в
частині договору дарування, визнання
права власності на майно,

за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та
ОСОБА_1,

на рішення Малинського районного суду
Житомирської області від 30 травня 2014
року,-

встановила:

У серпні 2009 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом, у якому просив визнати
недійсним договір дарування 1/2 частки
житлового будинку та земельної ділянки
площею 0,2500 га, які знаходяться по
АДРЕСА_1 та визнати за ним право на
вказане нерухоме майно. В
обґрунтування позову зазначив, що його
дружина ОСОБА_5 за життя подарувала
йому та їх дочці ОСОБА_3 вищевказане
майно в рівних частках. Відповідний
договір посвідчений нотаріусом 26.08.2003
року. У 2009 році він дізнався, що у
договір незаконно внесені зміни,
згідно яких обдаровуваним став його
син ОСОБА_1, який зареєстрував за собою
право власності на спірне майно.
Вважає, що оскільки син оспорюваний
договір не підписував, тому така угода
не відповідає вимогам закону і є
недійсною відповідно до ст.ст. 44,48 ЦК
Української РСР.

Рішенням Малинського районного суду
Житомирської області від 30 травня 2014
року у задоволенні позову в частині
визнання недійсним договору дарування
1/2 частини житлового будинку та
земельної ділянки площею 0,2500 га за
адресою: АДРЕСА_1 відмовлено за
безпідставністю, а в частині визнання
права власності на вказане майно - у
зв'язку із спливом строку позовної
давності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове про
задоволення позову. В обґрунтування
апеляційної скарги зазначив, що суддею
порушено ч. 1 ст. 6 Конвенції «Про
захист прав людини і основоположних
свобод»; не застосовано до спірних
правовідносин норми матеріального
права, які їх регулюють; безпідставно
застосовано строки позовної давності
до вимог про визнання за ним права
власності на спірне майно та стягнуто
витрати по проведенню судової
почеркознавчої експертизи.

В апеляцій скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким змінити обставини,
встановлені у його мотивувальній
частині, а саме: 26.08.2003 року ОСОБА_5 на
підставі нотаріально посвідченого
договору дарування подарувала в рівних
частках позивачу (своєму чоловіку) та
дочці житловий будинок та земельну
ділянку площею 0,2500 га для
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель, які
знаходяться по АДРЕСА_1; згодом в
договорі дарування були зроблені
виправлення і в прізвищі позивача
літера «і» виправлена на «и»; що
виправлення у прізвищі застережені не
перед підписами учасників угоди, а
після них; що обдаровуваним є позивач;
що у договір незаконно внесені зміни на
наступні обставини: 26.08.2003 року ОСОБА_5
на підставі нотаріально посвідченого
договору дарування подарувала в рівних
частках сину та дочці житловий будинок
та земельну ділянку площею 0,2500 га для
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель, які
знаходяться по АДРЕСА_1; виправлення у
прізвищі позивача ОСОБА_1 - літера «і»
виправлена на літеру «и» та прізвищі
«ОСОБА_3» на «ОСОБА_3» вчинено
нотаріусом 26.08.2003 року до підписання
сторонами договору; обдаровуваним є
відповідач ОСОБА_1; незаконно внесені
зміни у договір дарування відсутні.
Вважає, що висновки суду у
мотивувальній частині рішення не
відповідають обставинам справи та
спростовуються доказами, які були
досліджені у судовому засіданні. У
решті рішення просив залишити без змін.

Заслухавши доводи осіб, які з'явились в
судове засідання, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційні скарги сторін
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив із того, що
обдаровуваним по оспорюваному
договору є ОСОБА_1, зміни до договору в
його прізвищі не роблять його
недійсним та не дають ОСОБА_1 право на
житловий будинок. У задоволенні вимог
про визнання права на майно суд
послався на сплив строку позовної
давності.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду, враховуючи
наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що 26
серпня 2003 року ОСОБА_5 на підставі
нотаріально посвідченого договору
подарувала в рівних частках ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 житловий будинок та земельну
ділянку площею 0,2500 га для
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель, які
знаходяться по АДРЕСА_1 (а.с. 172 т. 2). Факт
волевиявлення ОСОБА_5 щодо дарування 1/2
частки спірного майна своєму сину
ОСОБА_2 підтверджується наявністю
згоди ОСОБА_1 на відчуження від його
імені майна, придбаного під час шлюбу з
ОСОБА_5 (а.с. 11 т.2); даними журналу
реєстрації вчинених нотаріальних дій
про сторони правочину, де зазначені
паспортні дані ОСОБА_1 (а.с. 4-5, 18-20 т.2).

Підпис від імені обдаровуваного ОСОБА_1
у договорі дарування вчинений ОСОБА_1,
що підтверджується висновком судової
почеркознавчої експертизи від 25.12.2012
року (а.с. 163-169 т.2).

Причини, з яких ОСОБА_1 не зміг особисто
підписати оспорюваний договір, як того
вимагав п. 13 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України №18/5 від
14.06.1994 року та зареєстрованої 07.07.2994 р.
№152/361, яка діяла на час укладення
договору, у посвідчувальному написі
нотаріуса не зазначені.

У відповідності до ч. 2 ст. 44 Цивільного
кодексу УРСР (1963 року), який діяв станом
на 26.08.2003 року, письмові угоди повинні
бути підписані особами, які їх
укладають.

За змістом ч. 1 ст. 48 цього Кодексу
недійсною є та угода, що не відповідає
вимогам закону.

Оскільки, підпис від імені
обдаровуваного у оспорюваному
договорі вчинений іншою особою, така
угода не відповідає вимогам закону та є
недійсною з моменту її укладення
(вчинення).

Таким чином, відповідні доводи
апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо
недійсності договору є обґрунтованими,
а тому рішення у цій частині підлягає
скасуванню з ухваленням нового про
визнання оспорюваного договору
дарування в частині недійсним.

Помилковими також є висновки суду щодо
відмови у задоволенні позову у зв'язку
з пропуском строку для звернення до
суду в частині визнання за позивачем
права власності на 1/2 частину житлового
будинку та земельної ділянки площею
0,2500 га, які знаходяться по АДРЕСА_1 з
огляду на таке.

Підставою для визнання за ним права
власності на спірне майно ОСОБА_1
вказував ту обставину, що він, а не
ОСОБА_1, є обдаровуваним за договором
дарування від 26.08.2003 року. Одночасно із
вказаною позовною вимогою ОСОБА_1
порушує питання про визнання договору
в цій частині недійсним.

Оскільки визнання права за особою за
недійсним договором, який є таким з
моменту його укладення, неможливе,
позов ОСОБА_1 є безпідставним. Тому, в
цій частині рішення суду також
підлягає скасуванню, з ухваленням
нового рішення про відмову у визнанні
за ОСОБА_1 права власності на спірне
майно за безпідставністю.

Інші доводи апеляційних скарг сторін
по справі не мають юридичного значення
для вирішення даного спору.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317
ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Малинського районного суду
Житомирської області від 30 травня 2014
року скасувати, ухваливши нове рішення
про часткове задоволення позову.

Визнати недійсним договір дарування
від 26 серпня 2003 року, укладений від
імені ОСОБА_5, посвідчений приватним
нотаріусом Радомишльського районного
нотаріального округу Житомирської
області ОСОБА_4, зареєстрований в
реєстрі за № 1805, в частині дарування
ОСОБА_1 рівної частки житлового будинку
та земельної ділянки площею 0,2500 га для
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель, які
знаходяться за АДРЕСА_1.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1
про визнання за ним права власності на ?
частину житлового будинку та земельної
ділянки площею 0,2500 га за адресою:
АДРЕСА_1 за безпідставністю.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий
Судді: