Справа № 204/2901/14-ц
Провадження № 6/204/158/14
УХВАЛА

05 травня 2014 року Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючого - судді
Дубіжанської
Т.О.

при секретарі
Сорокіній
А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
подання Красногвардійського ВДВС
Дніпропетровського МУЮ про тимчасове
обмеження особи (боржника) у праві
виїзду за межі України до виконання
аліментних зобов'язань ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ:

28 квітня 2014 року до суду надійшло
подання Красногвардійського ВДВС
Дніпропетровського МУЮ про тимчасове
обмеження особи (боржника) у праві
виїзду за межі України до виконання
аліментних зобов'язань. 29 квітня 2014
року дана справа була передана судді
для розгляду.

Як вбачається із заяви, на виконанні
Красногвардійського ВДВС
Дніпропетровського МУЮ перебуває
виконавче провадження щодо
примусового виконання виконавчого
листа № 2-1920 від 25.09.2006 виданого
Красногвардійським районним судом м.
Дніпропетровська про стягнення
аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у
розмірі ? частини зі всіх видів
заробітку, на утримання неповнолітньої
дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Виконавче
провадження відкрито 24.03.2010 року.
Боржник є громадянином України,
добровільно рішення суду не виконує,
кошти на утримання дітей не сплачує.
Факт несплати коштів підтверджується
матеріалами виконавчого провадження.
Боржник мешкає за адресою: АДРЕСА_1, що
підтверджується довідкою про його
реєстрацію. Заборгованість по сплаті
аліментів згідно складеного
розрахунку станом на 01.04.2014 р. становить
50 268 грн. 84 коп. Боржник неодноразово
викликався до відділу ДВС для сплати
заборгованості, попереджався про
кримінальну відповідальність за ст. 164
КК України.

Вивчивши матеріали справи суд
приходить до висновку, що подання
задоволення не підлягає по наступним
підставам.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України,
питання про тимчасове обмеження
боржника-фізичної особи у праві виїзду
за межі України при виконання судових
рішень та рішень інших органів
вирішується судом за
місцезнаходженням органу ДВС за
поданням державного виконавця,
погодженим з начальником відділу ДВС.
Суд негайно розглядає подання,
зазначене в ч.1 цієї статті, без виклику
чи повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

У відповідності до ст. 373 ЦПК України за
зверненням державного виконавця, суд
може встановити певні способи
виконання судового рішення, однак за
наявності обставин, що утруднюють його
виконання.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справі від 30.03.2012 року № 5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» питання про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України вирішується при виконанні
судових рішень, ухвалених зокрема, за
позовами, що випливають із кредитних
правовідносин, у порядку,
передбаченому статтею 11 Закону України
"Про виконавче провадження" та статтею
377-1 ЦПК, зокрема в разі доведення факту
ухилення боржника від виконання
зобов'язання.

У відповідності до ст. 33 Конституції
України і ст. 12 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» кожному,
хто на законних підставах перебуває на
території України, гарантується
свобода пересування і вільний вибір
місця проживання, а також право вільно
залишити територію України за винятком
обмежень встановлених законом.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» право
вільного виїзду за кордон певним чином
тимчасово обмежується в разі, якщо він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням,
до виконання зобов'язань. Згідно ч. 2
цієї ж статті громадянинові України,
який має паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, передбачених пунктами 1-9
частини першої цієї статті. Згідно ч. 4
цієї ж статті паспорт може бути
тимчасово затримано чи вилучено у
випадках, передбачених пунктами 1-9
частини першої цієї статті, або в разі
використання паспорта для вчинення
злочину, або виявлення у ньому
підробки, а також у випадках припинення
громадянства України.

Згідно вимогам ст. 6 Закону України від
21.01.1994 № 3857-XII «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України», громадянинові України, який
має документ, що дає право на виїзд за
кордон, може бути тимчасово відмовлено
у виїзді за кордон, зокрема, у випадках,
коли він ухиляється від зобов'язань,
накладених на нього судовим рішенням, -
до виконання зобов'язань.

З наданих суду матеріалів вбачається,
що суду не надано будь-яких достовірних
даних про зміну прізвища боржника,
місце проживання та реєстрації
боржника, його громадянство, наявність
звернень боржника до відповідних
органів з питань видачі паспорту, що
дає право виїзду за кордон, фактичну
видачу йому такого паспорта,
місцезнаходження такого паспорта,
вжиття будь-яких заходів примусового
виконання рішення суду державним
виконавцем, а також даних про
можливість виїзду боржника за кордон.
Також, з подання не вбачається
обґрунтованості припущення, що
вирішення питання про заборону
боржникові виїзду за кордон сприятиме
виконанню рішення суду.

Суд, оглянувши матеріали справи не
вбачає дійсних обставин, що утруднюють
виконання рішення суду, та давали б
достатні підстави для обмеження права
боржника на виїзд за кордон в якості
способу забезпечення виконання
зобов'язань.

В силу дії ст. ст. 21, 22, 64 Конституції
України конституційні права
гарантуються та не можуть бути
скасовані чи обмежені, крім випадків
передбачених Конституцією України та
законами України.

За таких обставин подання є
безпідставним, необґрунтованим та
таким що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, та керуючись
ЗУ «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України»,
Конституцією України, ст. ст. 3, 10, 373, 377-1
ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволені подання
Красногвардійського ВДВС
Дніпропетровського МУЮ про тимчасове
обмеження особи (боржника) у праві
виїзду за межі України до виконання
аліментних зобов'язань ОСОБА_1 -
відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може
бути подано протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя
Т.О.
Дубіжанська