У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Рівненської області в складі:

головуючого - судді Максимчук З.М.,

суддів - Малько О.С., Оніпко О.В.

при секретарі судового засідання -
Демчук Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
ухвалу Здолбунівського районного суду
Рівненської області від 31 березня 2014
року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії
та рішення державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Здолбунівського районного управління
юстиції Рівненської області,-

В с т а н о в и л а:

Ухвалою Здолбунівського районного
суду Рівненської області від 31 березня
2014 року скаргу ОСОБА_1 задоволено
частково.

Визнано дії державного виконавця
відділу ДВС Здолбунівського районного
управління юстиції Рівненської
області Слюсара А.М. неправомірними та
скасовано постанову про примусове
виконання судового наказу шляхом
звернення стягнення на заробітну плату
та інші доходи ОСОБА_1 від 09 січня 2014
року. У решті скарги ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить ухвалу Здолбунівського
районного суду Рівненської області від
31 березня 2014 року скасувати та
постановити нову ухвалу, якою визнати
неправомірними дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Здолбунівського
районного управління юстиції Слюсара
А.М. по прийняттю до виконання судового
наказу № 2-н-76/10, виданого 23.04.2010 року
Здолбунівським районним судом
Рівненської області та відкриттю
виконавчого провадження. Скасувати
постанову про відкриття виконавчого
провадження, винесену 18.11.2013 року та
постанову від 09 січня 2014 року про
звернення стягнення на заробітну
плату, пенсію, стипендію та інші доходи
боржника ОСОБА_1, винесені державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Здолбунівського
районного управління юстиції Слюсарем
А.М. Апелянт посилається на
невідповідність висновків суду
обставинам справи та неправильно
застосовані норми процесуального
права.

________________________________________________________________________
__

Справа №562/378/14-ц
Головуючий у 1
інстанці - О.Г.Кушнір

Провадження № 22-ц /787/1147/2014

Суддя-доповідач - З.М.Максимчук

Вважає, що державний виконавець Слюсар
А.М. не мав права приймати до виконання
судовий наказ № 2-н-76/10 від 23 квітня 2010
року за заявою стягувача від 18.11.2013
року, оскільки закінчився строк
пред"явлення цього документа до
виконання та зобов"язаний був
відмовити у прийнятті до провадження
виконавчого документа, про що винести
відповідну ухвалу.

Зазначає, що відповідно до п.4
„Прикінцевих та перехідних положень"
Закону України № 2677-VI від 04 листопада
2010 року виконавчі документи, видані до
набрання чинності цим Законом,
пред"являються у строки, встановлені на
момент їх видачі.

В той же час суд неправильно застосував
цю норму права, оскільки судовий наказ
№ 2-н-76/10 було видано після набрання
чинності Законом України № 2677-VI від 04
листопада 2010 року, а саме - 12.11.2011 року,
про що зазначено як в самому судовому
наказі, так і в постанові про відкриття
виконавчого провадження від 18.11.2013
року.

Оскільки судовий наказ № 2-н-76/10 був
пред"явлений до виконання 18.11.2013 року,
тобто після закінчення строку
пред"явлення його до виконання,
встановленого п.2 ч.1 ст.22 Закону України
„Про виконавче провадження", то
постанова про відкриття виконавчого
провадження, винесена 18.11.2013 року у
порушення вимог ч.1 ст 24, ч.1 ст.25 Закону
України „Про виконавче провадження".

Також зазначає, що судом неправильно
встановлено день отримання нею
судового наказу № 2-н-76/10, оскільки в
матеріалах справи відсутнє поштове
повідомлення про вручення їй його
копії, що потягло за собою неправильне
встановлення дати набрання даним
судовим наказом законної сили.

Перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, а також вимог, заявлених в суді
першої інстанції, правильність
застосування судом норм
процесуального права, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_1 частково,
суд першої інстанції виходив з того, що
трирічний строк пред"явлення
виконавчого документу не пропущено,
оскільки судовий наказ набрав чинності
31 січня 2011 року. Суд першої інстанції
дійшов висновку, що дії щодо винесення
державним виконавцем без дотримання
вимог ст.ст.25,27 Закону України „Про
виконавче провадження" постанови від 09
січня 2014 року є неправомірними та
порушують права боржника.

Колегія суддів апеляційного суду з
такими висновками суду першої
інстанції погоджується частково.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Як встановлено судом першої інстанції,
18.11.2013 року державним виконавцем
Слюсарем А.М. винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження про
примусове виконання судового наказу №
2н-76/10 виданого 23.04.2010 року
Здолбунівським районним судом
Рівненської області про стягнення
солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 на
користь АТ „Банк „Фінанси та Кредит" в
особі філії „Північно - Західне
регіональне управління" АТ „Банк
„Фінанси та Кредит" заборгованості в
сумі 19047 грн 78 коп, судових витрат в сумі
30 грн та судового збору в сумі 95 грн 24
коп. Названою постановою попереджено
боржника про необхідність
добровільного виконання судового
рішення у строк до 25.11.2013 року та
роз'яснено, що у випадку невиконання
рішення суду в добровільному порядку,
рішення суду буде виконано примусово,
зі стягненням виконавчого збору та
витрат пов'язаних з провадженням
виконавчих дій (а.с.2).

31.03.2014 року державним виконавцем
Слюсарем А.М. винесено постанову про
відкладення провадження виконавчих
дій до 07.04.2014 року у зв"язку із
неотриманням боржником ОСОБА_1
постанови про відкриття виконавчого
провадження.

З матеріалів справи вбачається, що
даний судовий наказ набрав чинності 31
січня 2011 року (а.с.13), тобто строк на
пред'явлення виконавчого листа до
виконання згідно п.2 ч.1 ст.22 ЗУ «Про
виконавче провадження» сплинув 01.02.2012
року, однак судовий наказ був
пред'явлений до виконання та виконавче
провадження відкрито 18.11.2013 року, тобто
по спливу встановленого законом строку
(1 рік) для надання виконавчого
документа до виконання.

Відповідно до статті 25 Закону України
„Про виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону
України «Про виконавче провадження»
(в редакції, чинній до 08 березня 2011 року)
виконавчі листи та інші судові
документи можуть бути пред'явлені до
виконання протягом трьох років.

Згідно зі ст. 22 Закону України «Про
виконавче провадження» ( в редакції,
чинній з 08.03.2011 року) строк пред'явлення
судових наказів, як інших виконавчих
документів, встановлюється протягом
року.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про внесення змін до Закону України
«Про виконавче провадження» та деяких
інших законодавчих актів України щодо
вдосконалення процедури примусового
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб)» виконавчі
документи, видані до набрання чинності
цим Законом, пред'являються до
виконання у строки, встановлені на
момент їх видачі.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції
України закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

З матеріалів справи вбачається, що
судовий наказ був виданий стягувачеві
для пред"явлення до виконання 12 жовтня
2011 року (а.с.13), а Закон України «Про
виконавче провадження» в новій
редакції набув чинності 08 березня 2011
року.

Отже, до спірних правовідносин
підлягають застосуванню положення
Закону України «Про виконавче
провадження» в редакції, чинній з 08
березня 2011 року. Зважаючи на викладене,
постанова державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Здолбунівського районного управління
юстиції Рівненської області Слюсара
А.М. від 18 листопада 2013 року про
відкриття виконавчого провадження має
бути визнана неправомірною як така, що
не відповідає вищенаведеним нормам
матеріального закону та підлягає
скасуванню.

Строки, встановлюються для виконання
судових рішень - з наступного дня після
набрання рішенням законної сили.

Згідно п.1 ч.1 ст.26 ЗУ «Про виконавче
провадження» державний виконавець
відмовляє в відкритті виконавчого
провадження в разі пропуску строку для
пред'явлення виконавчого листа для
виконання.

Правила п.1 ч.1 ст.26 ЗУ «Про виконавче
провадження» державний виконавець не
виконав, та необґрунтовано відкрив
виконавче провадження по справі.

Відмовляючи в задоволенні скарги
частково суд належної оцінки цим
обставинам не дав, в зв'язку з чим
ухвала суду підлягає частковому
скасуванню.

Перевіривши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції постановлено оскаржувану
ухвалу з порушенням вимог закону.

Виходячи з положень ст. 312 ЦПК України,
апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає
задоволенню частково, а ухвала суду
першої інстанції - скасуванню в частині
відмови визнати неправомірними дії
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Здолбунівського районного управління
юстиції Слюсара Андрія Михайловича по
прийняттю до виконання судового наказу
№ 2-н-76/10 виданого 23.04.2010 року
Здолбунівським районним судом
Рівненської області та відкриттю
виконавчого провадження та в частині
відмови в скасуванні постанови про
відкриття виконавчого провадження,
винесеної 18.11.2013 року державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Здолбунівського
районного управління юстиції Слюсарем
Андрієм Михайловичем.

Керуючись ст.ст. 303, 307,312, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Ухвалу Здолбунівського районного суду
Рівненської області від 31 березня 2014
року скасувати в частині відмови
визнати неправомірними дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Здолбунівського
районного управління юстиції Слюсара
Андрія Михайловича по прийняттю до
виконання судового наказу № 2-н-76/10
виданого 23.04.2010 року Здолбунівським
районним судом Рівненської області та
відкриттю виконавчого провадження та в
частині відмови в скасуванні постанови
про відкриття виконавчого провадження,
винесеної 18.11.2013 року державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Здолбунівського
районного управління юстиції Слюсарем
Андрієм Михайловичем.

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити:

-визнати неправомірними дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Здолбунівського
районного управління юстиції Слюсара
Андрія Михайловича по прийняттю до
виконання судового наказу № 2-н-76/10
виданого 23.04.2010 року Здолбунівським
районним судом Рівненської області та
відкриттю виконавчого провадження.

-скасувати постанову про відкриття
виконавчого провадження, винесену
18.11.2013 року державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Здолбунівського районного управління
юстиції Слюсарем Андрієм Михайловичем.

В решті ухвалу суду першої інстанції
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею чинності

Головуючий :

З.М.Максимчук

Судді :

О.С.Малько

О.В.Оніпко