Справа № 703/4365/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2014 року Смілянський
міськрайонний суд Черкаської області в
складі:

головуючої-судді
Зайончковської І.А.

при секретарі Сорока
О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Сміла справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення аліментів на період
навчання,

встановив:

Позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1, що є сином
відповідача, являється студентом
денного відділення бюджетної форми
навчання 1 курсу медичного факультету
Національного медичного університету
ім. О.О. Богомольця та закінчить повний
курс навчання у 2020 році.

ОСОБА_2 в позові та його представник в
судовому засіданні просили стягнути
аліменти в розмірі по 1/4 частині доходу
відповідача щомісячно на своє
утримання на період навчання, так як
він несе витрати в зв'язку з цим на
проїзд, придбання оргтехніки,
канцтоварів, продуктів харчування та
одягу, оплату житла, а відповідач
участі у цих витратах не приймає.

Відповідач позов визнав частково,
посилаючись на те, що дитина взагалі з
ним не спілкується та не підтримує
ніяких відносин. Питання щодо
подальшого навчання з ним не
обговорювала та не радилась. Допомогу
він згоден надавати, але безпосередньо
дитині, яка вже є повнолітньою,
оскільки коштами за дорученням знову
буде розпоряджатися його баба, що є
представником в даному судовому
засіданні.

Заслухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
наступного.

Відповідно до ст. ст. 198, 199 СК України
батьки зобов'язані утримувати своїх
повнолітніх дітей, якщо вони
продовжують навчання і потребують в
зв'язку з цим матеріальної допомоги, а
перші можуть таку допомогу надавати.

З пояснень сторін вбачається, що
відповідач сплачував аліменти до
повноліття дитини, тобто до 26 липня 2014
року в розмірі 1/4 частини свого доходу.

Згідно повідомлення навчального
закладу від 11 серпня 2014 року та його
довідки № 2485 від 8 вересня 2014 року
ОСОБА_2 дійсно було зараховано та на
даний час він навчається на 1 курсі
медичного факультету № 2 Національного
медичного університету ім. О.О.
Богомольця на денному відділенні з
бюджетною формою навчання та проживає
в гуртожитку. Згідно квитанції
Приватбанку ним оплачена вартість
цього проживання протягом 2014-2015
навчального року в сумі 2920 грн. Крім
того для відвідування занять та
підготовки до них придбано медичний
халат і шапочку та ноутбук.

Також позивачем та його представником
як доказ вимог були надані чеки на
придбання одягу, взуття, сумки, штор та
тюлі. Визнаючи необхідність витрат на
проїзд до місця навчання, придбання
канцтоварів, медичного одягу, ноутбуку,
хоча вказані товарні чеки невідомо на
чиє ім'я виписані, суд критично оцінює
посилання представника позивача на
товарні чеки на придбання одягу,
оскільки вони відносяться до
забезпечення загальної
життєдіяльності людини та не пов'язані
безпосередньо з навчанням. Крім того
майже всі вони неналежним чином
оформлені та в них не вказано на чиє
ім'я вони видані.

Законодавцем зазначено про обов'язок
надання допомоги обома батьками, а
також, що аліменти можуть бути стягнуті
лише в разі наявності можливості
надавати матеріальну допомогу іншим з
батьків і вони не є обов'язковими, так
як це стосується неповнолітніх дітей. З
пояснень відповідача вбачається, що на
даний час в його будинковолодінні
проживають переселенці з

Донбасу (6 чоловік, в тому числі 3 дітей),
які матеріально належним чином не
забезпечені, а тому він надає їм
допомогу. Проте інших утриманців він не
має та з його заробітку ніякі стягнення
не проводяться.

Разом з тим мати позивача має на
утриманні малолітню дитину, відносно
якої є матір'ю одиначкою, проте до її
народження вона ніде не працювала,
проживаючи при цьому в м. Києві у
найманому житлі.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що
обоє з батьків зобов'язані в рівній
мірі приймати участь у витратах,
пов'язаних з навчанням сина, те, що
позивачу строком до 18 серпня 2015 року
встановлена 2 група інвалідності в
зв'язку з захворюванням серця та він
отримує пенсію в розмірі 949 грн., також
він отримує стипендію в сумі 730 грн., суд
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню.

Оскільки законодавством встановлений
строк, до якого повнолітня дитина має
право на отримання допомоги в зв'язку з
навчанням, а термін навчання
закінчується у 2020 році, вимоги
підлягають задоволенню до ІНФОРМАЦІЯ_3.

З відповідача підлягають стягненню і
витрати по справі, оскільки позивач при
звернення до суду від їх сплати
звільнений.

На підставі ст. ст. 198-200 СК України,
керуючись ст. ст. 10, 59, 60, 213, 215 ЦПК
України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця та жителя АДРЕСА_1,
працюючого машиністом-обхідником
Черкаської ТЕЦ, на користь ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на його навчання
в розмірі 1/6 частини його доходу
щомісячно, починаючи з 12 вересня 2014
року та до досягнення ним віку 23 років,
тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
судовий збір в сумі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Черкаської області
через Смілянський мійсьрайонний суд
шляхом подачі в 10 денний строк з дня
його проголошення апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на його оскарження, а
в разі його оскарження - після розгляду
справи апеляційним судом, якщо воно не
буде скасоване.

Головуюча:
І. А. Зайончковська