Справа № 2/489/1181/2014
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
19 травня 2014 року Ленінський
районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді
за участю представника позивача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 Сосо Амірановича про
стягнення боргу за договором позики,
В грудні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
боргу за договором позики.
Позивач вказував на те, що 1 липня 2013
року між ним та відповідачем було
укладено договір позики, за яким він
грн., строком до 14 жовтня 2013 року.
Посилаючись на те, що зобов’язання
відповідач не виконав, позивач просив
боргу, 3000 грн. моральної шкоди, три
проценти річних у розмірі 437 грн., 1000
грн. витрат на правову допомогу, а
В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
просив позов задовольнити.
Позивач та відповідач в судове
засідання не з’явилися. Про час і місце
розгляду справи повідомлялися судом
Відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України
у разі ненадання особами, які беруть
участь у справі, інформації щодо їх
адреси, судова повістка надсилається
фізичним особам, які не мають статусу
підприємців, за адресою їх місця
проживання чи місця перебування,
зареєстрованою у встановленому
У разі відсутності осіб, які беруть
участь у справі, за такою адресою,
вважається, що судовий виклик або
судове повідомлення вручене їм
У відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК
України судом ухвалено про проведення
заочного розгляду справи.
Заслухавши пояснення представника
позивача, вивчивши матеріали справи
та оцінивши зібрані по справі докази у
їх сукупності, суд дійшов наступного.
Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов’язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
Згідно із ч.2 ст.1046 ЦК України договір
позики є укладеним з моменту передання
грошей або інших речей, визначених
Як вбачається з матеріалів справи,
1липня 2013 року відповідачем ОСОБА_3 було
надано розписку про отримання ним від
грн. із строком повернення 14 жовтня 2013
Частина 2 ст.1047 ЦК України допускає
пред’явлення на підтвердження
укладення договору позики та його умов
розписки позичальника або іншого
документа, який посвідчує передання
йому позикодавцем визначеної суми
грошей або кількості речей.
Отже, між сторонами було досягнуто
згоди стосовно всіх істотних умов
договору позики й розписка від 1 липня
2013 року свідчить про їх укладення
відповідно до вимог ст.1046 ЦК України.
Відповідно до ст.1049 ЦК України
позичальник зобов’язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України
зобов’язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог ЦК України, інших
актів цивільного законодавства.
Одностороння відмова від зобов’язання
або одностороння зміна його умов не
Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
За таких обставин суд вважає, що позов
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
трьох відсотків річних підлягає
З відповідача на користь позивача слід
проценти річних за прострочення
грошового зобов’язання.
Що стосується вимог про
відшкодування моральної шкоди, то вони
є безпідставними, оскільки ні нормами
матеріального права, ні договором
позики не передбачено обов’язку
позичальника відшкодувати позивачу
моральну шкоду, а тому такі вимоги
задоволенню не підлягають.
Згідно Закону України "Про граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних та
адміністративних справах" розмір
компенсації витрат на правову допомогу
не може перевищувати 40 відсотків
встановленої законом мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі
(1218 грн.) за годину участі особи, яка
надавала правову допомогу, у судовому
засіданні, під час вчинення окремих
процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
З матеріалів справи вбачається, що 24
грудня 2013 року між адвокатом ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 укладено договір-доручення на
ведення справи в суді в порядку ст.. 42
ЦПК України - про надання правової
Згідно розрахунку вартості
адвокатських послуг за надану правову
допомогу, витрати позивача на правову
допомогу адвоката становили 1000 грн.
Сплата коштів позивачем
підтверджується доданою до заяви
квитанцією від 24 грудня 2013 року.
За такого, відповідно ст. 85, ч. 1 ст. 88 ЦПК
України, на користь позивача з ОСОБА_3
підлягають стягненню витрати на
правову допомогу, які складають 1000 грн.
Відповідно ст.88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню сплачені при
подачі позову судові витрати, а саме 750
грн. 00 коп. судового збору, а також на
користь держави підлягає стягненню
судовий збір у розмірі 4 грн. 37 коп..
Керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215, 224,
225 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Сосо
Амірановича про стягнення боргу за
договором позики задовольнити
Стягнути з ОСОБА_3 Сосо
(сімдесят п’ять тисяч) грн. 00 коп.
боргу, 437 грн. 00 коп. - три проценти
річних за прострочення грошового
зобов’язання, 750 грн. 00 коп. судового
збору, 1000 грн. на правову допомогу, а
вісімдесят сім) грн. 00 коп..
Стягнути з ОСОБА_3 Сосо Амірановича на
користь держави 4 грн. 37 коп. судового
В іншій частині в позові відмовити.
Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області через
Ленінський районний суд м. Миколаєва
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою до
Ленінського районного суду м.
Миколаєва протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Суддя
Н.А. Спінчевська