Справа № 307/2201/14-ц
Провадження № 2/307/1057/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2014 року
м. Тячів

Тячівський районний суд
Закарпатської області в складі
головуючого Чопик В.В при секретарі
Олексій Я.В., з участю представника
позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Тячів цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до СГВК
агрофірми «Карпати» де третя особа
державна реєстраційна служба
Тячівського районного управління
юстиції про визнання права власності.

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
СГВК агрофірми «Карпати» де третя
особа державна реєстраційна служба
Тячівського районного управління
юстиції про визнання права власності
на майно, посилаючись на те, що 19 липня
2012 року ним було укладено з СГВК
агрофірма «Карпати» договір про
придбання тарного цеху, що
розташований по АДРЕСА_1, Тячівського
району, Закарпатської області, з
розстроченням платежів. За укладеним
договором вартість тарного цеху склала
306225.07 грн. Зазначена сума коштів ним
сплачувалась в касу СГВК агрофірми
«Карпати» на протязі 2012-2014 років у
відповідності до квитанцій до
прибуткових касових ордерів, а саме: №59
від 19.07.2012р. на суму 20000.00 грн., №65 від
14.08.2012р. на суму 20000.00 грн., №73 від 08.10.2012р.
на суму 40000.00 грн., №74 від 16.10.2012р. на суму
20000.00 грн., №16 від 14.06.2013р. на суму 30000.00
грн., №25 від 18.07.2013р. на суму 20000.00 грн.,
№33 від 18.10.2013р. на суму 30000.00 грн., №37 від
22.10.2013р. на суму 20000.00 грн., №64 від 14.03.2014р.
на суму 25000.00 грн., №68 від 20.03.2014р. на суму
81225.07 грн. Тим самим ним, як покупцем,
було виконано у повному обсязі всі
договірні умови. 20 березня 2014
року, після повної виплати вартості
об'єкту за вказаним договором
купівлі-продажу йому було видано
відповідачем виписку з протоколу
засідання правління СГВК агрофірми
«Карпати» №19 від 20.03.2014 року, акт
прийому-передачі виробничої

будівлі від 20.03.2014р. та накладну №8 від
20.03.2014 р. на передачу йому цієї будівлі.
Також, Тернівською сільською радою, на
підставі його заяви, було прийнято
рішення № 604 від 15.10.2013 р. «Про надання
дозволу на розробку проекту відведення
земельної ділянки у власність для
ведення особистого селянського
господарства», яким йому надано дозвіл
на розробку проекту відведення щодо
передачі у власність земельної
ділянки, на якій розташоване придбане
приміщення тарного цеху, площею 1, 2480
га., для ведення особистого селянського
господарства. Для подальшої
експлуатації придбаної споруди за
виробничим призначенням йому
необхідно було оформити
правовстановлюючий документ, яким
повинен був бути нотаріально
посвідчений, тобто договір
купівлі-продажу тарного цеху, але
продавець ліквідаційна комісія СГВК -
агрофірма «Карпати» відмовляється від
укладення такого договору, мотивуючи
відсутністю свідоцтва про право
власності на цю будівлю, відсутністю
повноважень на укладення такого
договору в зв'язку з тим, що дана
будівля побудована в 1989 році, але не
введена в експлуатацію за
державно-будівельними стандартами
колишнього СРСР та УРСР, а порядок
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів згідно державних
будівельних норм України було
затверджено наказом Державного
комітету України у справах
містобудування і архітектури України
за №48 від 05.10.1994р. та введені в дію з
01.01.1995 року.

За вимогами ст. 657 ЦК України договір
купівлі-продажу нерухомого майна
укладається у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню.

Статтею 218 ЦК України передбачено, що
недодержання сторонами письмової
форми правочину, яка встановлена
законом, не має наслідком його
недійсність, крім випадків,
встановлених законом. Якщо правочин,
для якого законом встановлена його
недійсність у разі недодержання вимоги
щодо письмової форми, укладений усно і
одна із сторін вчинила дію, а друга
сторона підтвердила її вчинення,
зокрема шляхом прийняття виконання,
такий правочин у разі спору може бути
визнаний судом дійсним.

Частиною 2 ст. 220 Цивільного кодексу
України передбачено якщо сторони
домовилися щодо усіх істотних умов
договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.

Відмова відповідача укласти письмовий
договір та нотаріально посвідчити
його, при повному виконанні сторонами
істотних умов такого договору, є
порушенням його прав , у зв'язку з чим,
вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК
України єдиним способом захисту своїх
прав буде визнання в судовому порядку
укладеної угоди з продавцем дійсною,
оскільки всі договірні умови
купівлі-продажу сторонами були
виконані в повному обсязі. Фактично всі
істотні договірні умови
купівлі-продажу ним та продавцем було
виконано. За домовленістю між
сторонами продавцем було продано та
передано покупцю тарний цех, а покупцем
у свою чергу, сплачено продавцю повну
суму у розмірі 306225.07 грн. та прийнято
зазначене майно.

Відповідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України
право власності в набувача майна
виникає з моменту передачі майна, якщо
інше не встановлено договором чи
законом. Переданням майна вважається
його вручення набувачеві. Право
власності на майно за угодою, котра
потребує нотаріального посвідчення,
виникає у набувача з моменту такого
посвідчення або з моменту набрання
законної сили рішення суду про
визнання договору, не посвідченого
нотаріально, дійсним

За концепцією ЦК перехід права
власності за договором пов'язується не
з окремим речовим правочином, а з самим
фактом передачі речі. Таким чином,
укладені між ним та відповідачем умови
по купівлі-продажу майна виконані у
повному обсязі, а тому вважає, що
договірні умови є дійсними. Тому
просить суд визнати укладений між ним
та відповідачем договір купівлі
будівлі від 19.07.2012 року дійсним та
визнати за ним право власності на
нерухоме майно - будівлію тарного цеху,
що розташована в с. Терново , АДРЕСА_1,
Тячівського району на земельній
ділянці площею 1,2480 га.

Представник позивача в судовому
засіданні уточнив позовні вимоги та
просить суд визнати ОСОБА_2 власником
нерухомого майна, а саме: будівлі
тарного цеху( літера А загальною площею
719,9 кв.м), будівлі пилорами ( літера Б
загальною площею 130,8 кв.м), будівлі
прохідної ( літера В загальною площею37,1
кв.м) , що розташовані в с. Терново ,
АДРЕСА_1 Тячівського району. Уточнені
позовні вимоги просить задовольнити
посилаючись на обставини викладені у
позовній заяві та крім цього, пояснив,
що будівлі пилорами та прохідної
входять до будівлі тарного цеху і це
все майно позивач придбав, що
стверджується накладною № 8 від 20
березня 2014 р. та акту прийому -
передачі.

Представник відповідача СГВК
агрофірми «Карпати» в судове
засідання не з'явився, але надав суду
заяву в якій просить суд справу
розглянути у їх відсутності, проти
позову не заперечують, а тому суд на
підставі ст. 169 ЦПК України справу
розглянув у їх відсутності.

Третя особа державна
реєстраційна служба Тячівського
районного управління юстиції в судове
засідання не з'явився, але надав суду
заяву в якій просить суд справу
розглянути у їх відсутності, проти
позову не заперечують, а тому суд на
підставі ст. 169 ЦПК України справу
розглянув у їх відсутності.

Заслухавши пояснення
представника позивача та дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що із
витягу з протоколу загальних зборів
членів СГВК - агрофірма "Карпати" № 19
від 20 березня 2014 року вбачається, що
члени СГВК - агрофірма "Карпати"
вирішили продати ОСОБА_2 тарного цеху,
який знаходиться АДРЕСА_1

Із копії накладної № 8 від 20 березня 2014
року вбачається, що ОСОБА_2 заплатив
СГВК - агрофірма "Карпати" 306225,07 гривень
за будівлі тарного цеху в тому числі
будівля пилорами та будівля прохідної.

Згідно акту прийому - передачі ОСОБА_2
було передано тарний цех, в тому числі
будівля пилорами та будівля прохідної,
які побудовані в 1989 року побудови та
розташовані по АДРЕСА_1 Тячівського
району Закарпатської області. Він
сплатив за них 306 225 гривень 07 копійок.
відповідно до квитанцій до прибуткових
касових ордерів, а саме: №59 від 19.07.2012р.
на суму 20000.00 грн., №65 від 14.08.2012р. на суму
20000.00 грн., №73 від 08.10.2012р. на суму 40000.00
грн., №74 від 16.10.2012р. на суму 20000.00 грн.,
№16 від 14.06.2013р. на суму 30000.00 грн., №25 від
18.07.2013р. на суму 20000.00 грн., №33 від 18.10.2013р.
на суму 30000.00 грн., №37 від 22.10.2013р. на суму
20000.00 грн., №64 від 14.03.2014р. на суму 25000.00
грн., №68 від 20.03.2014р. на суму 81225.07 грн

Рішенням Тернівської сільської ради №
604 від 15 жовтня 2013 року вирішено питання
щодо надання дозволу на розробку
проекту відведення щодо передачі у
власність земельної ділянки ОСОБА_2 в
с. Терново по АДРЕСА_2, площею 1,2480 га.

З рішення виконавчого комітету
Тернівської сільської ради № 32 від 10
квітня 2014 року вбачається, що будівлі
тарного цеху, присвоєно порядковий
АДРЕСА_1

В судовому засіданні встановлено, що
приміщення будівлі тарного цеху, в тому
числі будівля пилорами та будівля
прохідної,. будувались господарським
способом, без виготовлення необхідної
технічної документації і таким чином
правовстановлюючі документи на них
відсутні, що є перешкодою для
реєстрації зазначеного майна в БТІ. Ця
обставина унеможливлює реєстрацію
цього майна за позивачем.

На замовлення позивача, Тячівським
РПТІ на вказані будівлі виготовлено
технічний паспорт 14.05.2014 року.

Згідно звіту про оцінку від 17.06.2014 р.
вартість будівель тарного цеху,
пилорами та прохідної становить 104 409
гривень

Відповідно до ч. 1 ст. З ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх невизнаних
прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

За змістом ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Згідно статті 655 ЦК України, за
договором купівлі - продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно і сплатити за нього
певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 334 ЦК
України, право власності у набувача
майна за договором виникає з моменту
передавання майна, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Майно було продане і ця дія ніким із
сторін не оспорювалась. Тобто був
вчинений договір купівлі-продажу
майна. Кожна із сторін використала своє
право володіння, користування та
розпорядження своїм майном.

В суді встановлено, що викладені в
законі ці вимоги сторонами були
дотримані.

Таким чином в судовому засіданні
встановлено, що між сторонами було
досягнуто всіх істотних умов договору
купівлі - продажу майна.

Відповідно до вимог "Тимчасового
положення "Про порядок державної
реєстрації прав власності на нерухоме
майно", затвердженого Наказом
Міністерства юстиції України за № 7/5
від 07 лютого 2002 року позивач не може
провести державну реєстрацію права
власності на об'єкт нерухомості без
правовстановлюючого документу.

Відповідно до п.10 Додатку до
Тимчасового положення "Про порядок
державної реєстрації прав власності на
нерухоме майно", як правовстановлюючий
документ на нерухоме майно визначено
рішення суду.

У суду не виникає сумніву у
достовірності досліджених документів,
оскільки вони відповідають обставинам
справи, не оспорюються відповідачами.

Таким чином, визнання відповідачами
позовних вимог не суперечить закону, не
порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб. Позовні вимоги позивача
також ґрунтуються на законі.

Таким чином, суд вважає, що позивач
навів належні докази того, що ним на
законних правових підставах було
придбано нерухоме майно - будівлі
тарного цеху, пилорами та прохідної,
які знаходяться в АДРЕСА_2, Тячівського
району Закарпатської області, в зв'язку
з чим, за позивачем слід визнати право
приватної власності на зазначене
нерухоме майно.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 328, 334, 375, 392 ЦК України, ст.ст. З, 10,
131, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 власником нерухомого
майна, а саме: будівлі тарного цеху(
літера А загальною площею 719,9 кв.м),
будівлі пилорами ( літера Б загальною
площею 130,8 кв.м), будівлі прохідної (
літера В загальною площею37,1 кв.м) , що
розташовані в с. Терново , АДРЕСА_1
Тячівського району.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Закарпатської
області через Тячівський районний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя:
В.В.
Чопик