Номер провадження: 22-ц/785/6542/14
Головуючий у першій інстанції Шевчук
Доповідач Ступаков О. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого Ступакова О.А.

суддів: Варикаші О.Д., Станкевича В.А.

при секретарі - Стадніченко А.І.

розглянувши цивільну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрбудінвест» до
виконавчого комітету Затоківської
селищної ради Білгород - Дністровської
міської ради Одеської області, ОСОБА_2
про визнання недійсним договору та
додаткової угоди до нього за
апеляційною скаргою заступника
Білгород - Дністровського міжрайонного
прокурора в інтересах держави в особі
виконавчого комітету Затоківської
селищної ради на рішення Білгород -
Дністровського міськрайонного суду
Одеської області від 28 травня 2014 року, -

встановила:

ТОВ «Укрбудінвест» звернувся в суд з
позовом до виконавчого комітету
Затоківської селищної ради
Білгород-Дністровської міської ради
Одеської області, ОСОБА_2 про визнання
недійсним договору та додаткової угоди
до нього, вказуючи, що 11 квітня 2012 року
між Затоківською селищною радою
Білгород-Дністровської міської ради
Одеської області та директором ТОВ
«Укрбудінвест» ОСОБА_2 була укладена
угода про пайову участь у створенні і
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури смт. Затока,
а також додаткова угода до нього, які
позивач вважає таким, що укладені з
порушенням діючого законодавства та,
відповідно, такими, що мають бути
визнані недійсними.

Представник відповідача - виконавчого
комітету Затоківської селищної ради
Білгород-Дністровської міської ради
Одеської області позов не визнав.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явився, надав на адресу суду
заперечення, згідно яких вказав, що
спірний договір ним як фізичною особою
був підписаний помилково, а тому він не
заперечує щодо вимог позивача про
визнання його недійсним. На підставі
вищевикладеного вказує, що за
наявності законних підстав проти
задоволення позову не заперечує, та
просить розглянути справу без його
участі.

Представник Білгород-Дністровської
міжрайонної прокуратури, який вступив
у справу з метою захисту інтересів
держави позов не визнав.

Рішенням Білгород - Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 28 травня 2014 року, позов задоволений.
Визнано Договір про пайову участь у
створенні і розвитку
інженерно-транспортної і соціальної
інфраструктури селища Затока від 11
квітня 2012 року, укладений між
виконавчим комітетом Затоківської
селищної ради Білгород-Дністровської
міської ради Одеської області в особі
Затоківського селищного голови ОСОБА_3
та Директором Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрбудінвест»
ОСОБА_2 - не дійсним.

Визнано Додаткову угоду від
11 квітня 2012 року до Договору про пайову
участь у створенні і розвитку
інженерно-транспортної і соціальної
інфраструктури селища Затока від 11
квітня 2012 року, укладену між виконавчим
комітетом Затоківської селищної ради
Білгород-Дністровської міської ради
Одеської області в особі Затоківського
селищного голови ОСОБА_3 та Директором
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрбудінвест»
ОСОБА_2 - не дійсною.

Не погодившись з зазначеним рішенням
суду, Білгород - Дністровський
міжрайонний прокурор в інтересах
держави в особі виконавчого комітету
Затоківської селищної ради подав
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування рішення суду в зв'язку з
тим, що воно ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
невідповідністю висновків суду
обставинам справи з ухваленням нового
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково наступних
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги позивача,
суд першої інстанції посилався на те,
що 22 жовтня 2004 року між Затоківською
селищною радою Білгород-Дністровської
міської ради Одеської області від
імені якої діє Голова Затоківської
селищної ради ОСОБА_4 та ТОВ
«Укрбудінвест» в особі директора
ОСОБА_5 був укладений договір оренди
земельної ділянки площею 35, 034 га. для
реконструкції, експлуатації та
обслуговування пансіонату, який
розташований за адресою : Одеська
область, смт. Затока, м.
Білгород-Дністровський, Лиманський
курортний район. Згідно акту
прийому-передачі земельних ділянок від
22.10.2004 року вищевказана земельна
ділянка була фактично надана ТОВ
«Укрбудінвест».

28 квітня 2005 року між Затоківською
селищною радою Білгород-Дністровської
міської ради Одеської області від
імені якої діє Голова Затоківської
селищної ради ОСОБА_4 та ТОВ
«Укрбудінвест» в особі директора
ОСОБА_5 була укладена Додаткова Угода
про внесення змін до договору оренди,
згідно якої були внесені зміни до
вищевказаного договору оренди, а саме :
п. 29 був викладений з зміненій редакції,
яка, серед іншого, передбачає, що ТОВ
«Укрбудінвест» зобов'язується
виконати будівництво автошляху вздовж
пансіонату до 01 травня 2006 року.

04 квітня 2008 року виконавчим комітетом
Затоківської селищної ради
Білгород-Дністровської міської ради
Одеської області було прийнято рішення
№142.

Згідно п.1 рішення виконавчого комітету
Затоківської селищної ради №142 від 04
квітня 2008 року, ТОВ «Укрбудінвест» було
надано дозвіл на розробку проектної
документації по будівництву переїзду
незагального користування через
залізничну колію на 53 км ПК 1 ст.
Кароліно Бугаз у Лиманському районі
смт. Затока Одеської області; згідно п. 3
цього рішення вказано - вважати
будівництво дороги в Лиманському
районі смт. Затока уздовж пансіонату
ТОВ «Укрбудінвест» залученням коштів
підприємства на розвиток
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури на території смт.
Затока м. Білгород-Дністровського
Одеської області.

Згідно протоколу про виконання
договірних зобов'язань, підписаному
представниками Затоківської селищної
ради та представниками ТОВ
«Укрбудінвест», було ухвалено :
оглянувши збудовану ТОВ
«Укрбудінвест» зовнішньо площадкову
дорогу довжиною 288 м., розташовану
вздовж земельної діялнки площею 35,034 га,
яка знаходиться за адресою : Одеська
область, смт. Затока, м.
Білгород-Дністровського, Лиманський
район, вирішили, що ТОВ «Укрбудінвест»
повністю виконані зобов'язання,
зазначені у п. 29 договору оренди
земельної ділянки від 22.10.2008 року в
частині будівництва автошляху вздовж
пансіонату.

Згідно Сертифікату серії ОД № 4
від 01.09.2011 року Інспекція Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області засвідчила
відповідність закінченого
будівництвом об'єкту : реконструкції
пансіонату відпочинку «Клубний
комплекс «Променад» (1 черга
будівництва), який розташований за
адресою : АДРЕСА_1, який був виданий на
підставі акту готовності об'єкта до
експлуатації від 01.09.2011 року.

11 квітня 2012 року між виконавчим
комітетом Затоківської селищної ради
Білгород-Дністровської міської ради
Одеської області в особі Затоківського
селищного голови ОСОБА_3.а та
директором Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрбудінвест»
ОСОБА_2 був укладений договір про
пайову участь у створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури селища Затока.

Згідно п. 1 цього договору, предметом
цього договору є пайова участь (внесок)
ТОВ «Укрбудінвест» на розвиток
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури селища Затока за
будівництво пансіонату відпочинку
Клубного комплексу «Променад»,
розташоаног за адресою : АДРЕСА_1

Згідно п. 2 договору, розмір пайової
участі визначається відповідно до
додатку до цуг договору. До цього
договору доданий Розрахунок величини
пайової участі за будівництво, яка
складає 960909, 52 гривні.

Згідно Додаткової угоди до цього
договору від 11.04.2012 року, ТОВ
«Укрбудінвест» зобов'язаний
перерахувати пайову участь (внесок) у
сумі 960909, 52 гривні у термін до 01 січня 2013
року.

Згідно статті 3 Закону України « Про
регулювання містобудівної діяльності»
№ 3038-VI від 17.02.2011 року, відносини у сфері
містобудівної діяльності регулюються
Конституцією України, Цивільним
кодексом України, Земельним кодексом
України, цим законом, Законами України
« Про Генеральну схему планування
території України», «Про основи
містобудування», «Про архітектурну
діяльність», «Про комплексну
реконструкцію кварталів (мікрорайонів)
застарілого житлового фонду», «Про
землеустрій» та іншими
нормативно-правовими актами.

Згідно ч.1 статті 40 Закону України « Про
регулювання містобудівної діяльності»
№ 3038-VI від 17.02.2011 року, порядок
залучення, розрахунку розміру і
використання коштів пайової участі у
розвитку інфраструктури населеного
пункту встановлюють органи місцевого
самоврядування відповідно до цього
закону.

Згідно ч.2 статті 40 Закону України « Про
регулювання містобудівної діяльності»
№ 3038-VI від 17.02.2011 року, замовник, який
має намір щодо забудови земельної
ділянки у відповідному населеному
пункті, зобов'язаний взяти участь у
створенні і розвитку
інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури населеного
пункту, крім випадків, передбачених
частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч.3 статті 40 Закону України « Про
регулювання містобудівної діяльності»
№ 3038-VI від 17.02.2011 року, пайова участь у
розвитку інфраструктури населеного
пункту полягає у перерахуванні
замовником до прийняття об'єкта
будівництва в експлуатацію до
відповідного місцевого бюджету коштів
для створення і розвитку зазначеної
інфраструктури.

Згідно ч.5 статті 40 Закону
України « Про регулювання
містобудівної діяльності» № 3038-VI від
17.02.2011 року, величина пайової участі
у розвитку інфраструктури
населеного пункту визначається у
договорі, укладеному з органом
місцевого самоврядування (відповідно
до встановленого органом місцевого
самоврядування розміру пайової
участі у розвитку інфраструктури), з
урахуванням загальної кошторисної
вартості будівництва об'єкта,
визначеної згідно з будівельними
нормами, державними стандартами і
правилами. При цьому не враховуються
витрати на придбання та виділення
земельної ділянки, звільнення
будівельного майданчика від будівель,
споруд та інженерних мереж,
влаштування внутрішніх і
позамайданчикових інженерних мереж і
споруд та транспортних комунікацій.

Згідно ч.8 статті 40 Закону
України « Про регулювання
містобудівної діяльності» № 3038-VI від
17.02.2011 року, розмір пайової участі у
розвитку інфраструктури населеного
пункту визначається протягом десяти
робочих днів з дня реєстрації органом
місцевого самоврядування звернення
замовника про укладення договору про
пайову участь та доданих до нього
документів, що підтверджують вартість
будівництва об'єкта, з
техніко-економічними показниками.

У разі зміни замовника розмір
пайової участі у розвитку
інфраструктури населеного пункту
зменшується на суму коштів, сплачених
попереднім замовником відповідно до
укладеного ним договору про пайову
участь.

Згідно ч.9 статті 40 Закону
України « Про регулювання
містобудівної діяльності» № 3038-VI від
17.02.2011 року, договір про пайову участь
у розвитку інфраструктури населеного
пункту укладається не пізніше ніж
через 15 робочих днів з дня реєстрації
звернення замовника про його
укладення, але до прийняття об'єкта в
експлуатацію.

Істотними умовами договору є:

1) розмір пайової участі;

2) строк (графік) сплати пайової
участі;

3) відповідальність сторін.

Невід'ємною частиною договору є
розрахунок величини пайової участі у
розвитку інфраструктури населеного
пункту.

Кошти пайової участі у розвитку
інфраструктури населеного пункту
сплачуються в повному обсязі до
прийняття об'єкта будівництва в
експлуатацію єдиним платежем або
частинами за графіком, що визначається
договором.

Згідно ч.10 статті 40 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» № 3038-VI від
17.02.2011 року, кошти, отримані як
пайова участь у розвитку
інфраструктури населеного пункту,
можуть використовуватися виключно
для створення і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури відповідного
населеного пункту.

Позивач, який здійснював
реконструкцію пансіонату відпочинку
«Клубний комплекс Променад» (1 черга
будівництва), згідно з умовами договору
оренди земельної ділянки від 22.10.2004
року та додаткової угоди до цього
договору від 28.04.2005 року був
зобов'язаний здійснити будівництво
автошляху вздовж пансіонату в термін
до першого травня 2006 року, що і було
виконано позивачем.

Згідно рішення Затоківської
селищної ради №142 від 04.04.2008 року це
будівництво дороги вважається
залученням коштів підприємства на
розвиток інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури селища
Затока.

Реконструкція вищевказаного
пансіонату була проведена позивачем,
про що був складений акт готовності
об'єкта до експлуатації, і на підставі
цього акту позивачу - ТОВ
«Укрбудінвест» 01.09.2011 року був виданий
Сертифікат серії ОД № 4 про
відповідність закінченого
будівництвом об'єкта Пансіонату
відпочинку «Клубний комплекс
«Променад».

Позивач здійснюючи забудову
(у даному випадку реконструкцію)
об'єкту нерухомості, прийняв участь у
створенні та розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури селища Затока. Доказів
щодо будівництва будь-яких інших
об'єктів нерухомості сторонами суду не
надано.

Договір про пайову участь
укладається не пізніше ніж через 15
робочих днів з дня реєстрації
звернення замовника про його
укладання, але до прийняття об'єкта в
експлуатацію.

Договір про пайову участь
був укладений 11 квітня 2012 року, а об'єкт
був прийнятий до експлуатації 01
вересня 2011 року, тобто договір був
укладений вже після прийняття об'єкта в
експлуатацію, що суперечить положенням
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», та, у
відповідності до ч. 1 статті 203 та ч. 1 215
ЦК України є підставою для визнання
його недійсним.

Факт того, що позивачем був
збудований (реконструйований) один
об'єкт підтверджується самим договором
про пайову участь, де вказаний предмет
договору - пайова участь (внесок)
Замовника на розвиток
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури смт Затока за
будівництво пансіонату відпочинку
Клубного комплексу «Променад» (перша
черга будівництва), розташованого за
адресою: АДРЕСА_1 та Сертифікатом, який
засвідчує прийняття в експлуатацію
пансіонату відпочинку «Клубний
комплекс Променад», який розташований
за адресою : АДРЕСА_1.

Суд першої інстанції прийняв
до уваги доводи представника позивача
та відповідача ОСОБА_2 про те, що сам
договір та додаткова угода до нього
були укладені помилково, оскільки ці
твердження не спростовується
матеріалами справи.

Твердження представника
позивача відносно того, що договір був
підписаний особою, яка не мала
необхідного обсягу цивільної
дієздатності, суд першої інстанції не
прийняв до уваги, оскільки договір
підписаний ОСОБА_2, який є директором
ТОВ «Укрбудінвест», і згідно
відомостей Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб
підприємців є керівником та
підписантом ТОВ «Укрбудінвест».

Згідно п. 2 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009
року «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними», судам
необхідно враховувати, що згідно із
статтями 4, 10 та 203 ЦК зміст правочину не
може суперечити ЦК, іншим законам
України, які приймаються відповідно до
Конституції України та ЦК,
міжнародним договорам, згода на
обов'язковість яких надана
Верховною Радою України, актам
Президента України, постановам
Кабінету Міністрів України, актам
інших органів державної влади України,
органів влади Автономної Республіки
Крим у випадках і в межах, встановлених
Конституцією України та законом, а
також моральним засадам суспільства.

Зміст правочину не повинен
суперечити положенням також інших,
крім актів цивільного законодавства,
нормативно-правових актів, прийнятих
відповідно до Конституції України.

Згідно ч. 1 статті 215 ЦК України,
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Згідно ч. 3 статті 215 ЦК України,
якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Згідно ч. 1 статті 203 ЦК України,
яка встановлює загальні вимоги,
додержання яких є необхідним для
чинності правочину,зміст правочину не
може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також інтересам держави і суспільства,
його моральним засадам.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму
Верховного Суду №9 від 06.11.2009 року «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними», вимоги про визнання
оспорюваного правочину недійсним і
застосування наслідків його
недійсності, а також про застосування
наслідків недійсності нікчемного
правочину розглядаються у

позовному провадженні в порядку
цивільного судочинства відповідно до
вимог статті 15 ЦПК.

Згідно п. 7 Постанови
Пленуму Верховного Суду №9 від 06.11.2009
року «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними», правочин може
бути визнаний недійсним лише з підстав,
визначених законом, та із
застосуванням наслідків недійсності,
передбачених законом.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму
Верховного Суду №9 від 06.11.2009 року «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними», відповідно до частини
першої статті 215 ЦК України, підставою
недійсності правочину є
недодержання стороною (сторонами)
вимог, які встановлені статтею 203 ЦК,
саме на момент вчинення правочину. Не
може бути визнаний недійсним правочин,
який не вчинено.

Таким чином, статтею 215
Цивільного кодексу України чітко
визначено підстави визнання правочину
недійсним.

На підставі вищевикладеного, суд
першої інстанції вважав що позивачем
надані суду належні та допустимі
докази на підтвердження того, що
вищевказаний договір був укладений з
порушенням норм діючого законодавства,
а саме Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», що, у
відповідності до статей 203, 215 ЦК
України є підставою для визнання його
недійсним, а, оскільки додаткова угода
була укладена до вищевказаного
договору, вона також є недійсною.

З зазначеними висновками суду першої
інстанції колегія не погоджується.

Суд першої інстанції правомірно
встановив, що твердження представника
позивача відносно того, що договір був
підписаний особою, яка не мала
необхідного обсягу цивільної
дієздатності, суд першої інстанції не
прийняв до уваги, оскільки договір
підписаний ОСОБА_2, який є директором
ТОВ «Укрбудінвест», і згідно
відомостей Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб
підприємців є керівником та
підписантом ТОВ «Укрбудінвест».

Таким чином суд першої інстанції
встановив, що ОСОБА_2 як фізична особа є
неналежним відповідачем у справі.

У відповідності до вимог ст. 3 ЦПК
України, кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Оскільки ОСОБА_2 як фізична особа не
порушував права позивача при укладенні
оспорюваних договорів, а оспорювані
договори були підписані ОСОБА_2 як
директором ТОВ «Укрбудінвест» у суду
першої інстанції були відсутні
підстави для задоволення заявлених
позовних вимог до ОСОБА_2

Враховуючи те, що ОСОБА_2 як фізична
особа штучно був притягнутий до участі
у справі в якості відповідача, фактично
спір існує між двома юридичними
особами який повинен був розглядатися
в порядку господарського судочинства,
у суду першої інстанції були відсутні
підстави для задоволення позову, що не
перешкоджає позивачу звернутися до
господарського суду для вирішення
спору.

На підставі наведеного колегія вважає,
що рішення суду підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
в задоволенні заявлених позивачем
позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п. 2, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, судова колегія,

вирішила:

Апеляційну скаргу заступника Білгород
- Дністровського міжрайонного
прокурора в інтересах держави в особі
виконавчого комітету Затоківської
селищної ради задовольнити частково.
Рішення Білгород - Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 28 травня 2014 року скасувати.

Відмовити в задоволенні позову
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрбудінвест» до
виконавчого комітету Затоківської
селищної ради Білгород - Дністровської
міської ради Одеської області, ОСОБА_2
про визнання недійсним договору та
додаткової угоди до нього.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення однак може бути
оскаржено до суду касаційної інстанції
на протязі двадцяти днів.

Судді
О. А. Ступаков

В. А. Станкевич

О. Д. Варикаша