Справа №784/133/14 23.07.2014 23.07.2014 23.07.2014
Провадження № 22/784/2148/14
Головуючий у 1-й інстанції Подзігун Г.В.
Доповідач апеляційного суду Мурлигіна
У Х В А Л А

Іменем
України

23 липня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Миколаївської
області у складі:

головуючого - Мурлигіної О.Я.,

суддів: Довжук Т.С., Шаманської
Н.О.,

при секретарі судового
засідання Бакуті Т.В.,

за участю:

позивачки ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

відповідачки ОСОБА_4,

представника відповідача
ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Миколаєві цивільну
справу

за
апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на
рішення

Центрального районного суду м.
Миколаєва від 29 травня 2014 року

за
позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод
в користуванні майном,

В С Т А Н О В И
Л А:

У серпні 2013 року ОСОБА_2 звернулася з
позовом до ОСОБА_4 про покладення на
відповідачу обов'язку надати вільний
доступ на земельну ділянку по АДРЕСА_1,
для обслуговування свого будинку № 20
по тієї ж вулиці. Зазначений позов вона
пред'явила як позов про усунення
перешкод в користуванні будинком.

Обґрунтовуючи позовні вимоги
позивачка вказувала, що їх з
відповідачкою домоволодіння межують.
Відповідачка побудувала на своїй
земельній ділянці зливну яму впритул
до стіни її будинку побудувала сарай,
збудувала поблизу її будинку вбиральню
та душ. Все це руйнує стіну її будинку,
яку потрібно ремонтувати, чого
відповідачка не дозволяє зробити.

Рішенням Центрального районного суду
м. Миколаєва від 29 травня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове, про задоволення її позову, а саме
зобов'язати відповідачку не
перешкоджати обкласти цеглою будинок,
збільшити розмір відстані між стіною
її будинку та сараєм відповідачки до 40
см, для вільного доступу до стіни її
будинку, зобов'язати відповідачку
перенести зливні ями від літнього душу
і вбиральні від стіни її будинку не
менше трьох метрів, а також зобов'язати
відповідачку надати можливість
провести водовідвід вздовж стіни її
будинку скрізь дах сараю. На думку
апелянта, суд не взяв до уваги вимог
позивачки та неправильно застосував
норми права.

Відповідачка, заперечуючи проти
задоволення апеляційної скарги,
просить залишити рішення суду без
змін.

З'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачка є власником 57/100 частин
домоволодіння АДРЕСА_2, а відповідачка
власником будинку АДРЕСА_1 та на
підставі державного акту про право на
земельну ділянку від 12 листопада 2008
року власником 173 кв.м. земельної
ділянки для обслуговування житлового
будинку і господарських споруд
(а.с. 4-8, 22-26).

Ухвалюючи рішення суд виходив з того,
що позивачка просить усунути перешкоди
в користуванні її будинком шляхом
встановлення судовим рішенням їй
можливість користування земельною
ділянкою відповідачки. Дійшовши
висновку про те, що усунення перешкод в
користуванні майном не може бути
здійснено способом заявленим
позивачкою, а позов про встановлення
сервітуту вона не пред'явила, суд
обгрунтовано відмовив в задоволенні
позовних вимог.

Доводи в апеляційній скарзі
суперечать первісному позову, а
уточнений, поданий позивачкою 29 травня
2014 року, як виходить з журналу судового
засідання суд до розгляду не прийняв (
а.с.71-76).

Усунення перешкод в користуванні
майном та встановлення сервітуту є
різними способами захисту права. Якщо
позивачці необхідно вирішити питання
для обслуговування свого майна через
встановлення права та порядку
користування чужим майном, то це
вирішується шляхом пред'явлення
позову про встановлення сервітуту.
Якщо, позивачка вважає що порушується
її право користування своїм майном
діями відповідачки, то вона може
заявити позов про припинення таких дій
у відповідний спосіб, або відновлення
становища яке існувало до порушення в
залежності від того яке порушення
відбулося, чи є дії відповідачки
неправомірними.

За викладеного, колегія суддів не
вбачає підстав для скасування рішення
суду. Постановляючи ухвалу колегія
суддів враховує, що рішення суду не
позбавляє позивачку права звернутися
до суду за захистом своїх прав за
належним позовом і способом.

Керуючись ст.ст. 303,308,315 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И
Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
рішення Центрального районного суду
м. Миколаєва від 29 травня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили може бути оскаржена в касаційному
порядку .

Головуючий:

Судді: