Справа № 159/2061/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Агеєва Є.О. Провадження №
22-ц/773/1291/14 Категорія: 27 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Мудренко Л.І.,

суддів - Русинчука М.М., Осіпука В.В.,

при секретарі - Лимар Р.С.,

з участю:

представника позивача - Борща Н.М.,

представника відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Надра" до ОСОБА_3, Товариства з
обмеженою відповідальністю "Волвест"
про звернення стягнення на предмет
іпотеки за апеляційною скаргою
відповідача ОСОБА_3 на заочне рішення
Ковельського міськрайонного суду
Волинської області від 28 травня 2014
року,

В С Т А Н О В И Л А:

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк "Надра" (далі - ПАТ КБ
"Надра") звернулося в суд з позовом до
ОСОБА_3, Товариства з обмеженою
відповідальністю "Волвест" (далі - ТзОВ
"Волвест") про звернення стягнення на
предмет іпотеки.

Позов мотивовано тим, що 03 грудня 2007
року між ВАТ КБ "Надра",
правонаступником якого є ПАТ КБ "Надра"
та ОСОБА_3 був укладений договір
кредитної лінії № 6М/2007/840-МКЛ/694 на
відкриття кредитної лінії в сумі 250000
доларів США терміном на 84 місяці з
03.12.2006 року по 03.12.2014 року зі сплатою
відсотків в розмірі 14,4% річних. В
забезпечення виконання зобов'язань за
договором кредитної лінії, 04.12.2007 року
між банком та ТзОВ "Волвест" укладено
договір іпотеки згідно умов якого ТзОВ
"Волвест" передало в іпотеку складське
приміщення, частину адмінбудинку
площею 281,80 квадратних метри,
приміщення складу площею 145,2
квадратних метри, приміщення складу
площею 66,7 квадратних метри, які
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.
Іпотека також поширюється на земельну
ділянку площею 197 квадратних метри, яка
надана для обслуговування складських
приміщень та яка належить Іпотекодавцю
на праві власності. Рішенням Луцького
міськрайонного суду від 20.01.2014 року
стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_1, ТзОВ
"Волвест", ТзОВ "Арго" в користь ПАТ КБ
"Надра" заборгованість за Договором
кредитної лінії № 6М/2007/840-МКЛ/694 від
03.12.2007 року в сумі 3265111,89 грн. та 3441 грн.
судових витрат. З посиланням на норми
ст. 33 Закону України "Про іпотеку", ст. 526
ЦК України, позивач просив в рахунок
погашення заборгованості за договором
кредитної лінії № 6М/2007/840-МКЛ/694 від
03.12.2007 року звернути стягнення на
вказаний вище предмет іпотеки, шляхом
надання ПАТ КБ "Надра" права продажу з
застосуванням процедури продажу,
передбаченої ст. 38 Закону України "Про
іпотеку".

Заочним рішенням Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 28 травня 2014 року позов
задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції відповідач ОСОБА_3 подав
апеляційну скаргу, в якій просить
вказане рішення суду скасувати у
зв'язку з порушенням судом норм
матеріального і процесуального права,
невідповідністю висновків суду
фактичним обставинам справи та
ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 підтримав
апеляційну скаргу та просив її
задовольнити.

Представник позивача Борщ Н.М.
апеляційну скаргу не визнав та просив
її відхилити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши матеріали
справи, перевіривши доводи апеляційної
скарги, законність і обґрунтованість
рішення суду, колегія суддів приходить
до висновку, що апеляційну скаргу
відповідача слід відхилити, а рішення
суду першої інстанції залишити без
змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
03 грудня 2007 року між ВАТ КБ "Надра",
правонаступником якого є ПАТ КБ "Надра"
та ОСОБА_3 був укладений договір
кредитної лінії № 6М/2007/840-МКЛ/694 і
останньому відкрито кредитну лінію в
сумі 250000 доларів США терміном на 84
місяці з 03.12.2006 року по 03.12.2014 року зі
сплатою відсотків в розмірі 14,4% річних
(а.с. 5-19).

В забезпечення виконання зобов'язань
за договором кредитної лінії №
6М/2007/840-МКЛ/694 від 03 грудня 2007 року між
ТзОВ "Волвест" та Банком був укладений
04.12.2007 року договір іпотеки згідно умов
якого ТзОВ "Волвест" передало в іпотеку
складське приміщення, частину
адмінбудинку площею 281,80 квадратних
метри, приміщення складу площею 145,2
квадратних метри, приміщення складу
площею 66,7 квадратних метри, які
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.
Іпотека також поширюється на земельну
ділянку площею 197 квадратних метри, яка
надана для обслуговування складських
приміщень та яка належить іпотекодавцю
на праві власності (а.с. 27-31).

Судом встановлено, що позичальник
належним чином не виконував умови
договору кредитної лінії, внаслідок
чого у нього виникла заборгованість.
Заочним рішенням Луцького
міськрайонного суду від 20.01.2014 року
стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_1, ТзОВ
"Волвест", ТзОВ "Арго" в користь ПАТ КБ
"Надра" заборгованість за Договором
кредитної лінії № 6М/2007/840-МКЛ/694 від
03.12.2007 року в сумі 3265111,89 грн. та 3441 грн.
судових витрат. (а.с. 43-44) Зазначене
рішення вступило в законну силу та
фактично не виконано.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України
передбачено, що за кредитним
договором банк зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Пунктом 7.1. договору іпотеки
передбачено право іпотекодержателя
вимагати задоволення вимог за рахунок
предмету іпотеки у випадку невиконання
або неналежного виконання
позичальником зобов'язань в цілому або
в тій чи іншій його частині, звернути
стягнення на предмет іпотеки
відповідно до чинного законодавства
України у разі, коли в момент настання
терміну виконання боржником
зобов'язань, забезпечених іпотекою за
цим договором, вони не будуть виконані.

Пунктом 5.1.6. договору іпотеки
передбачене право позивача звернути
стягнення на предмет іпотеки у випадку,
якщо при настанні строку виконання
зобов'язання (або тієї чи іншої його
частини), воно не буде виконано.

Відповідно до п. 7.4., п. 7.5. договору
іпотеки звернення стягнення на предмет
іпотеки здійснюється на розсуд
іпотекодержателя: або за рішенням суду,
або за виконавчим написом нотаріуса,
або за домовленістю сторін на передачу
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
основного зобов'язання; або права
іпотекодержателя від свого імені
продати предмет іпотеки будь-якій
особі на підставі договору
купівлі-продажу у порядку
встановленому ст. 38 Закону України "Про
іпотеку".

Таким чином, між ПАТ КБ "Надра" та ТзОВ
"Волвест" виникли правовідносини, що
випливають із договору іпотеки. І в
даному випадку боржник та
іпотекодавець є відмінними особами.

Частиною другою ст. 16 ЦК України
визначено способи захисту цивільних
прав та інтересів, а також визначено, що
суд може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.
Право вибору способу судового захисту,
передбаченого законом або договором, в
тому числі одночасне чи окреме
заявлення вимог про стягнення
заборгованості з позичальника з
вимогами про стягнення заборгованості
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки, належить виключно позивачеві
(частина перша статті 20 ЦК України,
статті 3 і 4 ЦПК України).

В статті 1 Закону України "Про іпотеку"
визначено, що майновий поручитель - це
особа, яка передає в іпотеку нерухоме
майно для забезпечення виконання
зобов'язання іншої особи - боржника за
основним зобов'язанням, яке виникає за
договорами позики, кредиту,
купівлі-продажу, лізингу, а також
зобов'язання, яке виникає з інших
підстав, виконання якого забезпечене
іпотекою.

Відповідно до ч. 1 ст. 33, ст. 39 Закону
України "Про іпотеку" у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основними зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки; передбачено звернення
стягнення на предмет іпотеки на
підставі рішення суду.

Таким чином, виходячи з аналізу
зазначених норм права, звернення
стягнення на предмет іпотеки є
можливим у разі невиконання боржником
зобов'язання. Чинним законодавством
України не встановлено будь-яких
обмежень права іпотекодержателя на
звернення стягнення на предмет
іпотеки, наданого майновими
поручителями, у разі наявності
невиконаних рішень суду про стягнення
боргу з позичальника. Тому твердження
відповідача, що відбувається виконання
рішення суду про стягнення
заборгованості по тому ж кредитному
договору і в зв'язку з цим накладено
арешт на майно передане в іпотеку, а
тому цього достатньо для погашення
заборгованості, є припущенням, така
позиція апелянта не ґрунтується на
нормах права та не може бути підставою
для відмови в задоволенні позову. Отже,
враховуючи вимоги закону та умови
іпотечного договору, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку, що вимоги позивача щодо
звернення стягнення на предмет іпотеки
є підставними.

Суд апеляційної інстанції не приймає
до уваги посилання апелянта на те, що
він не був належним чином повідомлений
про час та місце судового розгляду в
суді першої інстанції, оскільки в
матеріалах справи наявне
рекомендоване повідомлення про
вручення поштового відправлення, що
підтверджує отримання відповідачем
ОСОБА_3 копії позовної заяви з копіями
доданих до неї документів та копії
ухвали про відкриття провадження в
справі 01.04.2014 року (а.с. 58). 08.04.2014 року від
ОСОБА_3 надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи у зв'язку з
неможливістю прибути в судове
засідання (а.с. 67). Ухвалою суду від
08.04.2014 року справу призначено до
судового розгляду на 15.04.2014 року (а.с. 70).
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
15.04.2014 року не з'явився, хоча повістку
про виклик до суду отримав 12.04.2014 року,
що підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення, про причини неявки суд не
повідомив, клопотання про відкладення
розгляду справи не подав (а.с. 75). В
чергове судове засідання, яке було
призначене на 14.05.2014 року відповідач
також не з'явився, хоча повістку про
виклик до суду отримав 03.05.2014 року, що
також підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення (а.с. 80). В судове засідання
призначене на 28.05.2014 року відповідач
ОСОБА_3 не з'явився, про причини неявки
суд не повідомив, хоча завчасно та
належним чином був повідомлений про
час та місце розгляду справи, про що
свідчить оголошення в газеті "Волинь
Нова" про виклик відповідача в судове
засідання (а.с. 84/зворот).

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
обгрунтованого висновку про
задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Отже, на думку колегії суддів, суд
першої інстанції постановив
оскаржуване рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його зміни чи скасування
не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3
відхилити.

Заочне рішення Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 28 травня 2014 року в даній
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: