АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1470/2014 р.
Справа № 610/2091/13-ц
Головуючий 1 інстанції Тімонова
Категорія: стягнення аліментів
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів: - Бездітко В.М.,
Довгаль А.П.,

при секретарі - Шабас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Балаклійського районного
суду Харківської області від 17 грудня
2013 року по справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
утримання повнолітньої дитини, яка
продовжує навчання,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду із позовом, просила стягнути з її
батька - ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку щомісячно
на період її навчання у Харківському
національному автомобільно -
дорожньому університеті, тобто до
30.06.2016 року включно.

В обґрунтування позову вказала, що
вона є студенткою Харківського
національного автомобільно-дорожнього
університету і у зв'язку із навчанням
не працює, але отримує стипендію. Цих
коштів їй не вистачає, оскільки
додатково потребує матеріальної
допомоги на оплату житла, придбання
підручників, харчування, одягу, взуття,
проїзд у транспорті. Відповідач працює
в ВАТ «МРМК-Центра» ( Бєлгороденерго ) і
має можливість надавати їй матеріальну
допомогу, однак добровільно цього не
робить.

В судове засідання сторони не
з'явилися. Позивачка надала суду заяву,
в якій підтримала позовні вимоги.

Відповідач був допитаний в суді
Красногвардійського району
Бєлгородської області, позовні вимоги
визнав частково в розмірі 1/2 частини
від 30% прожиткового мінімуму,
посилаючись на те, що він сплачує
кредит в сумі 500 тис. рублів з
розстрочкою на 5 років, стягнення
аліментів значно погіршить його
матеріальне становище.

Рішенням Балаклійського районного
суду Харківської області від 17 грудня
2013 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
аліменти на її утримання в розмірі 1/6
частини всіх видів заробітку
відповідача щомісячно, починаючи з 03
червня 2013 року і до закінчення
навчання, тобто до 30 червня 2016 року.

Стягнуто із ОСОБА_3 судовий збір на
користь держави в сумі 229,40 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати і ухвалити нове, яким
відмовити в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_5 в повному обсязі. Посилається на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права. Зазначає, що
донька має можливість суміщати
навчання та роботу і вона повинна
вчитися заробляти гроші.

Справа призначалася апеляційним судом
неодноразово, на останню відому суду
адресу апелянта направлялися судові
повістки, заяв про розгляд справи у
його відсутності, чи інших документів
до суду не надходило, ОСОБА_3 на протязі
більше трьох місяців ходом розгляду
його апеляційної скарги не цікавився.

Колегія суддів, вислухавши суддю -
доповідача, пояснення з'явившихся осіб,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги
вважає, що скарга підлягає частковому
задоволенню.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має
для суду наперед встановленого
значення. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності. Результати оцінки доказів
суд відображає в рішенні, в якому
наводяться мотиви їх прийняття чи
відмови у прийнятті.

Задовольняючи позов про стягнення
аліментів на утримання повнолітньої
доньки, яка продовжує навчання суд
першої інстанції виходив з вимог
закону та можливості відповідача
сплачувати аліменти у визначеному
судом розмірі.

Проте, погодитись з даним висновком
суду в повному обсязі колегія суддів
апеляційного суду не може.

Відповідно до вимог ст. 180, ч. 3 ст. 181, ч. 2
ст. 182, ч. 1 ст. 183, ст. 184, ст. 199 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття. Якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

За рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі. Якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу
одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може
визначити розмір аліментів у твердій
грошовій сумі.

Встановлено, що ОСОБА_4 народилася
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, її батьками
зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_6 ( а.с. 7 ).

ОСОБА_4 навчається в Харківському
національному автомобільно -
дорожньому університеті, термін
навчання 3 роки 10 місяців ( а.с. 9 ).

ОСОБА_3 працює в філії ТОВ «МРМК-Центра»
«Бєлгороденерго» на посаді
електромонтера, отримує заробітну
плату ( а.с. 57 - 58 ).

Згідно зі ст. ст. 59, 60 ЦПК України
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

При цьому кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Обставини, які мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися іншими
засобами доказування.

Доказування по цивільній справі, як і
судове рішення не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Доказів на підтвердження отримання
відповідачем інших коштів, крім
заробітної плати сторонами не надано.

Отже, суд першої інстанції
обґрунтовано визначив аліменти, що
підлягають стягненню з відповідача в
частках від його заробітку ( доходу ),
проте виходячи з стану здоров'я та
матеріального становища платника
аліментів, наявності інших дітей та
інших обставин, що мають істотне
значення, зокрема кредитних
зобов'язань, розмір стягнення є
завищеним.

Таким чином, рішення суду підлягає
зміні, розмір аліментів - зменшенню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.3, 309 ч.1 п.1;
313, 316, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія
суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити частково.

Рішення Балаклійського
районного суду Харківської області від
17 грудня 2013 року - змінити. Зменшити
розмір аліментів, що підлягають
стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 з
1/6 частини всіх видів заробітку до 1/10
частини всіх видів заробітку.

В іншій частині рішення суду
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржено безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді