УХВАЛА

15 вересня 2014 року
м. Київ Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Гримич М.К.,
Завгородньої І.М.,

Нагорняка В.А.,
Юровської Г.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних
кримінальних справ від 29 січня 2014 року
у справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Добробит»
до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
за послуги з утримання будинку та
прибудинкової території,

в с т а н о в и л а:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Добробит» (далі - ТОВ
«Добробит») звернулось до суду з
указаним позовом, в якому просило
стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за
утримання будинку та прибудинкової
території у розмірі 2 863 грн 03 коп.

Позовні вимоги мотивувало тим, що
відповідач є власником квартири
АДРЕСА_1. У період з 01 березня 2010 року по
31 жовтня 2012 року ОСОБА_3 не виконував
своїх зобов'язань за надані ТОВ
«Добробит» послуги з утриманням
будинку та прибудинкової території,
внаслідок чого утворилась
заборгованість у розмірі 2 863 грн 03 коп.

Заочним рішенням Крюківського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 03 вересня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Полтавської області
від 25 листопада 2013 року, позов
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на
користь ТОВ «Добробит» заборгованість
за послуги з утримання будинку та
прибудинкової території у сумі 2 863 грн
03 коп.

Вирішено питання щодо
розподілу судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 29 січня 2014 року
у відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на заочне
рішення Крюківського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від 03
вересня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Полтавської області від 25
листопада 2013 року у вказаній справі
відмовлено на підставі п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК
України.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних

кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних кримінальних справ
від 29 січня 2014 року, з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, а саме:
положень ст. ст. 13, 20, 21 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги».

Також, у заяві ОСОБА_3 ставить питання
про поновлення строку на звернення до
суду з відповідною заявою, посилаючись
на поважність причин такого пропуску.

Клопотання підлягає задоволенню,
оскільки причини, наведені у ньому є
поважними.

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник посилається
на ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 13 квітня 2011 року
у справі за позовом про стягнення
заборгованості.

Дослідивши подані заявником матеріали,
колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що у допуску справи до
провадження Верховного Суду України
слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до п. l ч.1 ст. 355 ЦПК України
заява про перегляд судових

рішень у цивільних справах може бути
подана виключно з підстав:

неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах: встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей 353
- 360 Цивільного процесуального кодексу
України», заява про перегляд судових
рішень у цивільних справах із підстави,
передбаченої пунктом 1 частини першої
статті 355 ЦПК України, може бути подана
за сукупності таких умов: судом (судами)
касаційної інстанції при розгляді двох
або більше справ неоднаково
застосовано одні й ті самі норми
матеріального права; справи стосуються
спорів, які виникли з подібних
правовідносин; має місце ухвалення
різних за змістом судових рішень судом
(судами) касаційної інстанції.

Неоднакове
застосування одних і тих самих норм
матеріального права полягає, зокрема: у
різному тлумаченні судами змісту і
сутності правових норм, що призвело до
різних висновків про наявність чи
відсутність суб'єктивних прав та
обов'язків учасників відповідних
правовідносин; у різному застосуванні
правил конкуренції правових норм при
вирішенні колізій між ними з
урахуванням юридичної сили цих
правових норм, а також їх дії у часі,
просторі та за колом осіб, тобто різне
незастосування закону, який підлягав
застосуванню; у різному визначенні
предмета регулювання правових норм,
зокрема застосуванні різних правових
норм для регулювання одних і тих самих
правовідносин або поширенні дії норми
на певні правовідносини в одних
випадках і незастосуванні цієї самої
норми до аналогічних відносин в інших
випадках, тобто різне застосування
закону, який не підлягав застосуванню;
у різному застосуванні правил аналогії
права чи закону у подібних
правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Ухвалення різних за
змістом судових рішень означає, що суд
(суди) касаційної інстанції при
розгляді двох або більше справ за
подібних правовідносин при однаковому
їх матеріально-правовому регулюванні
дійшов (дійшли) неоднакових правових
висновків.

Розглянувши заяву ОСОБА_3, колегія
суддів не знаходить підстав для
допуску вказаної цивільної справи до
провадження Верховного Суду України,
оскільки з наданої копії ухвали суду
касаційної інстанції від 13 квітня 2011
року, вбачається, що наведені заявником
підстави стосуються інших фактичних
обставин справи, а тому підстави для
допуску вказаної вище справи до
Верховного Суду України в порядку,
встановленому главою 3 розділу 5 ЦПК
України відсутні.

Керуючись ст. ст. 354, 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Поновити ОСОБА_3 строк на звернення із
заявою про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних кримінальних справ
від 29 січня 2014 року.

У допуску справи за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю
«Добробит» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за послуги з утримання
будинку та прибудинкової території, за
заявою ОСОБА_3 про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних кримінальних справ
від 29 січня 2014 року до провадження
Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.О. Дьоміна

Судді:
М.К. Гримич

І.М. Завгородня

В.А. Нагорняк

Г.В. Юровська