Справа № 186/1418/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2014 р. Першотравенський
міський суд Дніпропетровської області

в складі: головуючої судді Бондарьової
Г. М.

при секретарі: Кобкі Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Першотравенську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2,ОСОБА_3,третя особа Головне
управління державної міграційної
служби України у Дніпропетровській
області про визнання особи такою,що
втратила право користування житловим
приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

26.08.2014 року ОСОБА_1 звернулися до суду з
зазначеним позовом до
ОСОБА_2,ОСОБА_3,третя особа Головне
управління державної міграційної
служби України у Дніпропетровській
області ,посилаючись на те,що вона є
власниками квартири АДРЕСА_1 на
підставі нотаріально посвідченого
договору купівлі-продажу від 08 квітня
1994 року,зареєстрованого у
Павлоградському МБТІ 27 квітня 1994 року
за № 10-197.

Після придбання квартири вона
зареєструвала в ній свою доньку та
онука-відповідачів у справі,які у
зв»язку з сімейними обставинами у 2000
році виїхали з міста Першотравенська
Дніпропетровської області до
Російської федерації де отримали
російське громадянство і постійно
проживають АДРЕСА_2 де і
зареєстровані,залишившись
зареєстрованими в її квартирі,проти
зняття з реєстрації з якої вони не
заперечують згідно доданих нею до
позову належно посвідчених їх заяв про
це,

Позивачка просить суд визнати
відповідачів такими,що втратили право
користування належною їм квартирою та
зняти їх з реєстрації в її квартирі.

Позивачка подала суду заяву про
слухання справи у її
відсутність,просить позов
задовольнити.

Відповідачі у справі ОСОБА_2,ОСОБА_3
подали належно посвідчені заяви про
зняття їх з реєстрації у квартирі
позивачки.

Третя особа у справі Головне
управління державної міграційної
служби України у Дніпропетровській
області про день слухання справи
повідомлений, заперечень у справі не
подано,представник в судове засідання
не направлений,причини суду не
повідомлені.

Вивчивши матеріали справи,суд
вважає,що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню,оскільки
наданими позивачкою доказами
підтверджено,що вона є власниками
квартири АДРЕСА_1 на підставі
нотаріально посвідченого договору
купівлі-продажу від 08 квітня 1994
року,зареєстрованого у
Павлоградському МБТІ 27 квітня 1994 року
за № 10-197.

Після придбання квартири вона
зареєструвала в ній свою доньку та
онука-відповідачів у справі,які у
зв»язку з сімейними обставинами у 2000
році виїхали з міста Першотравенська
Дніпропетровської області до
Російської федерації де отримали
російське громадянство і постійно
проживають АДРЕСА_2 де і
зареєстровані,залишившись
зареєстрованими в квартирі
позивачки,проти зняття з реєстрації з
якої вони не заперечують згідно
доданих позивачкою до позову належно
посвідчених їх заяв про це.

Зазначене свідчить про те,що по
теперішній час відповідачі
зареєстровані у квартирі
позивачки,порушуючи її право
користування та розпорядження
квартирою.

Згідно ч.1 ст.317 Цивільного кодексу
України власникові належать права
володіння,користування та
розпорядження своїм майном.

Згідно ч.1 ст.319 Цивільного кодексу
України власник
володіє,користується,розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст.321 Цивільного кодексу
України право власності є
непорушним.Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмеження у його здійсненні.

Згідно ст..391 Цивільного кодексу
України власник має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

У зв»язку з зазначеними обставинами та
вимогами закону суд вважає за можливе
визнання відповідачів такими,що
втратили право користування житловим
приміщенням у квартирі позивачки.

Разом з тим суд вважає позовні вимоги
про зняття відповідачів з
реєстраційного обліку з зазначеної
квартири є зайвими, оскільки
відповідно до абзацу другого ч.1 ст.7
Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» від 11 грудня 2003
року № 1382-1У з послідуючими змінами та
доповненнями зняття з реєстрації
місця проживання здійснюється на
підставі судового рішення,яке набрало
законної сили ,про позбавлення права
власності на житлове приміщення,або
права користування житловим
приміщенням,про виселення,про визнання
особи безвісно відсутньою або
оголошення її померлою.

На підставі викладеного,керуючись
ст.ст.10,11,209,212,214-215 ЦПК України,317,319,321,391
Цивільного кодексу України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2,уродженку міста
Першотравенська Дніпропетровської
області,ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_4,уродженця
міста Першотравенська
Дніпропетровської області, визнати
такими ,що втратили право користування
житловим приміщенням -квартирою
АДРЕСА_1.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Першотравенський міський суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Особи ,які брали участь у справі,але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового
рішення,можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя: Г. М. Бондарьова