РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Закарпатської області в складі :

Головуючого судді Бондаренко Ю.О.

судді: Павліченко С.В.,
Собослой Г.Г.

при секретарі : Чучка Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника ПАТ
"ТОВ "Про Консалтинг" на рішення
Перечинського районного суду від 05
травня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

ПАТ «Дельта Банк» в особі
представника ПАТ "ТОВ "Про Консалтинг"
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1,
у якому просить звернути стягнення на
предмет іпотеки, а саме будівлю
кафе-магазину, розташованого у АДРЕСА_1,
загальною площею 96,6 кв.м. (на підставі
договору іпотеки №0 від 24 квітня
2008 року) шляхом передачі
іпотекодержателю ПАТ «Дельта Банк»
права власності на вказане майно;
визнати за ПАТ «Дельта Банк» право
власності на будівлю кафе-магазину,
розташованого у АДРЕСА_1, загальною
площею 96,6 кв.м.; припинити право
власності іпотекодавця ОСОБА_1 на
будівлю кафе-магазину, розташованого у
АДРЕСА_1, загальною площею 96,6 кв.м., у
тому числі право володіння,
користування та розпорядження
вказаною будівлею; витребувати від
ОСОБА_1 та передати ПАТ «Дельта Банк»
технічний паспорт, правовстановлюючі
документи (або їх дублікати) на будівлю
кафе-магазину, розташованого у АДРЕСА_1,
загальною площею 96,6 кв.м.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
24 квітня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк»
та ОСОБА_1 було укладено договір про
надання споживчого кредиту №0,
відповідно до умов якого останній
отримав кредит в сумі 20000,00 доларів США
та зобов'язався повернути його у
повному обсязі в строк до 24 квітня 2026
року або достроково зі сплатою 13,00 %
річних. З метою забезпечення виконання
грошових зобов'язань за вказаним
кредитним договором іпотекодавець
ОСОБА_1 передав у іпотеку нерухоме
майно, а саме будівлю кафе-магазину,
розташованого у АДРЕСА_1, загальною
площею 96,6 кв.м., яка належить йому на
підставі свідоцтва про право власності
на нерухоме майно.

На підставі рішення Загальних
зборів акціонерів від 27 жовтня 2009 року
АКІБ «УкрСиббанк» змінило назву на ПАТ
«УкрСиббанк», а 08 грудня 2011 року між ПАТ
«УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було
укладено договір купівлі-продажу прав
вимоги за кредитами. Так-як ОСОБА_1
взяті не себе за договором про надання
споживчого кредиту зобов'язання
належним чином не виконує, внаслідок
чого у нього утворилась заборгованість
у розмірі 29832,14 доларів США, що складає
238448,30 грн., з яких: 19166,60 доларів США, що
складає 153198,63 грн. - заборгованість за
кредитом, 10665,54 доларів США, що складає
85249,67 грн. - заборгованість по процентам
за користування кредитом, а письмову
вимогу банку про виконання
зобов'язання з попередженням про
звернення стягнення на предмет іпотеки
відповідач не виконав, тому просить
позов задовольнити.

Рішенням Перечинсього районного
суду від 5 травня 2014 року в задоволенні
позову відмовлено.

Представник позивача оскаржив рішення
районного суду вважаючи його таким що
увалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
при неповному з'ясуванні обставин
справи, недоведеності обставин справи,
які суд вважав доведеними і
невідповідністю висновків суду
обставинам справи та просив його
скасувати і ухвалити нове рішення яким
задоволити позовні вимоги.

В судовому засіданні представник
апелянта підтримав апеляційну скаргу,
та просив задовольнити її з наведених
підстав.

Представник відповідача просив
відмовити в задоволенні апеляційної
скарги.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши
матеріали справи судом встановлено, що
24 квітня 2008 року між АКБ "УкрСиббанк" та
ОСОБА_1 було укладено договір про
надання споживчого кредиту №0,
відповідно до умов якого відповідач
отримав кредит в сумі 20000,00 доларів США
під 13 % річних, який зобов'язався
повертати в розмірах відповідно
графіку погашення, але не пізніше 24
квітня 2026 року (т.1 а.с.10-22).

08 грудня 2011 року між ПАТ
«УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було
укладено договір купівлі-продажу прав
вимоги за кредитами в тому числі і за
кредитним договором укладеним з ОСОБА_1
(а.с.49,50-75).

ОСОБА_1 взяті не себе обов'язки за
договором про надання споживчого
кредиту зобов'язання належним чином не
виконував, внаслідок чого станом на
22.11.2013 року заборгованість перед банком
становила 29832,14 доларів США, що складає
238448,30 грн., з яких: 19166,60 доларів США, що
складає 153198,63 грн. - заборгованість за
кредитом, 10665,54 доларів США, що складає
85249,67 грн. - заборгованість по відсотках
а користування кредитом.

Згідно ст.14 ЦК України цивільні
обов'язки виконуються у межах,
установлених договором або актом
цивільного законодавства.

За змістом ст.526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Відповідно до ст.. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 2.ст. 1050 ЦК України визначено,
що якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

З метою забезпечення виконання
грошових зобов'язань за вказаним
кредитним договором іпотекодавець
ОСОБА_3 передав у іпотеку належне йому
на праві власності нерухоме майно, а
саме будівлю кафе-магазину,
розташованого у АДРЕСА_1, загальною
площею 96,6 кв.м.(т.1 а.с.23-26).

Відповідно до ч.1 ст.33, ст.39 Закону
України «Про іпотеку» у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основними зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки; передбачено звернення
стягнення на предмет іпотеки на
підставі рішення суду.

В матеріалах справи наявне
повідомлення про звернення стягнення
на предмет іпотеки, адресоване ОСОБА_1
04.12.2013 року (т.1 а.с.41-42).

22 квітня 2011 року помер
іпотекодавець ОСОБА_3 (т.1 а.с.184). Будівлю
кафе магазину, яка була передана в
іпотеку, ОСОБА_3 заповів ОСОБА_1 (т.1
а.с.183). Відповідач від отримання
спадкового майна за заповітом та
законом відмовився (т.1 а.с.174). 21 квітня
2011 року ОСОБА_4 подала заявку про
прийняття спадщини за померлим ОСОБА_3
(т.1.а с.175).

Стаття 1218 ЦК України визначає що
до складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до свідоцтв про право
власності на спадщину за законом
ОСОБА_4 успадкувала житловий будинок у
АДРЕСА_1 , загальною площею 107,9 кв.м. та
земельну ділянку за цією-ж адресою (т.1
а.с.196,197).

Згідно інформаційної довідки з Реєстру
прав власності на нерухоме майно,
станом на 14.04.2014 рік власником будівлі
кафе-магазину у АДРЕСА_1загальною
площею 96,6 кв.м. є ОСОБА_3 (т.1 а.с.156).

З огляду на наведене об'єкт, який був
переданий в іпотеку станом на 14.04.2014
року ніким не успадкований.

За таких обставин для вирішення спору у
справу слід було залучити належного
відповідача - особу до якої перейдуть
права на будівлю кафе-магазину у
АДРЕСА_1, чого судом першої інстанції не
було зроблено, а апеляційний суд
позбавлений такого права.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є порушення
або неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Враховуючи, що порушення норм
процесуального права призвело до
неправильного вирішення справи, суд
апеляційної інстанції скасовує
рішення і ухвалює нове або змінює
рішення.

Беручи до уваги, що позов про звернення
стягнення на предмет іпотеки
пред'явлено до особи, яка не є його
власником, в задоволені позову слід
відмовити.

Керуючись ст. 307, 309, 313 - 315, 317 ЦПК України,
Судова палата у цивільних справах
апеляційного суду Закарпатської
області,-

р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника ПАТ
"ТОВ "Про Консалтинг" - задовільнити
частково.

Рішення Перечинського районного суду
від 05 травня 2014 року - скасувати. У
справі ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Судді