ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"24" вересня 2014 р. Дарницький районний
суд міста Києва в складі:
головуючого - судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
утримання дітей, суд -
Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання дитини,
посилаючись на те, що вона з
відповідачем перебували з 15 лютого 2003
року у зареєстрованому шлюбі, який
рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 29 січня 2014 року розірвано. Від
шлюбу мають двох синів: ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Спільне з відповідачем господарство не
ведуть, не живуть єдиною сім»єю,
проживають за різними адресами. Діти
проживають разом з нею та знаходяться
на її утриманні. Відповідач працює, має
регулярний дохід, до січня 2014 року
частково надавав їй допомогу на
утриманні та виховання дітей, таку
допомогу вона розцінює як
недостатньою, тому бажає отримувати
аліменти в примусовому порядку, що й
стало підставою звернення до суду з
даним позовом.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2
позовні вимоги підтримала, просила їх
задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з»явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений згідно чинного
законодавства належним чином -
рекомендованою поштою з повідомленням
про вручення (а.с.13).

За таких підстав судом відповідно до
положень статті 224 ЦПК України визнано
за можливе ухвалити по даній справі
заочне рішення на підставі наявних у
справі доказів та заяви позивача.

Вислухавши пояснення позивача,
дослідивши інші матеріали справи у їх
сукупності, всебічно та повно
з»ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши
докази, які мають істотне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд приходить до висновку про те,
що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню із наступних
підстав.

Судом встановлено, що сторони
перебували з 15 лютого 2003 року у
зареєстрованому шлюбі (а.с.5), який
рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 29 січня 2014 року розірвано
(а.с.4). Від шлюбу мають двох синів:
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6, 7).

Спільне господарство сторони не
ведуть, не живуть єдиною сім»єю,
проживають за різними адресами з січня
2014 року. Діти проживають разом з
позивачкою та знаходяться на її
утриманні, відповідач не надає
повноцінної матеріальної допомоги на
їх утримання та виховання з січня 2014
року.

Відповідач окрім синів ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, інших утриманців не має.

Відповідач працює на постійні основі,
отримує заробітну плату щомісячно.

Вирішуючи питання про розмір
аліментів, які будуть стягуватися з
відповідача на утримання дітей, судом
враховані наступні обставини:
матеріальний стан позивача, яка веде
окреме господарство, має окремий
бюджет, не працює, та на утриманні якої
знаходяться двоє малолітніх дітей, їх
стан здоров»я, потреби, та відповідача,
який працює й має достатні можливості
сплачувати аліменти на утримання
дітей.

Згідно статті 180 Сімейного Кодексу
(далі - СК) України батьки зобов»язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Відповідно до частини першої статті 181
СК України способи виконання батьками
обов»язку утримувати дитину
визначаються за домовленістю між ними.

Позивач просить суд призначити розмір
аліментів на утримання дітей в в
розмірі 1/2 частки від заробітку (доходу)
відповідача щомісячно й до досягнення
ними повноліття.

Суд вважає, що з урахуванням принципу
співмірності, достатніх потреб дітей,
дісної участі батьків у їх утриманні,
підлягають стягненню на користь
позивача аліменти на утримання двох
дітей в розмірі 1/3 частини від
заробітку (доходу) відповідача
щомісячно, починаючи з 14 липня 2014 року,
й до досягнення сином ОСОБА_4
повноліття, а потім в розмірі 1/4 частини
від його заробітку (доходу) щомісячно
до повноліття сина ОСОБА_5, але не менше,
ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, оскільки судом
встановлено, що відповідач працює, й
має можливість сплачувати аліменти на
їх утримання у визначеному судом
розмірі, що є достататніми й можливими
як для стягувача, так й отримувача
аліментів.

Підстав для відмови у
задоволенні позовних вимог судом не
встановлено.

В разі винесення судом рішення про
стягнення аліментів, згідно частини 3
статті 181 СК України, за рішенням суду
кошти на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Частка заробітку (доходу) матері,
батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом
(частина перша статті 183 СК України).

Відповідно до частини 2 статті 182 СК
України мінімальний розмір аліментів
на одну дитину не може бути меншим, ніж
30% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 191
СК України аліменти на дітей
присуджуються за рішенням суду від дня
пред»явлення позову.

Позивач звернулась до суду з позовом
про стягнення аліментів на її користь
на утримання дитини 14 липня 2014 року, що
підтверджується штемпелем на
зазначеній позовній заяві (а.с.1), тому
із зазначеного дня підлягають
відрахуванню аліменти з відповідача на
користь позивача на утримання їх
дитини.

При задоволенні позовних вимог з
відповідача на користь держави
підлягають стягненню судовий збір у
розмірі 243 грн. 60 коп., від сплати яких
позивач була звільнена при зверненні
до суду з даною позовною заявою
відповідно до Закону України «Про
судовий збір».

На підставі викладеного, ст.ст. 180, 181 ч.1,
183, 184, 185, 191 ч.1 Сімейного кодексу
України, з урахуванням Постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» № 3 від 15.06.2006 року
та, керуючись ст.ст. 5, 6, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 57,
58, 59, 60, 61, 62, 64, 88, 195, 196, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218,
224, 293, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на утримання
дітей, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця с. Залізниця
Любешівського р-ну Волинської обл.,
проживаючого/зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний
код платника податків - НОМЕР_1, на
користь ОСОБА_2 аліменти на утримання
синів: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини від
його заробітку (доходу) щомісячно,
починаючи з 14 липня 2014 року, й до
досягнення сином ОСОБА_4 повноліття, а
потім в розмірі 1/4 частини від його
заробітку (доходу) щомісячно до
повноліття сина ОСОБА_5, але не менше,
ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Допустити негайне виконання рішення
суду в частині стягнення аліментів у
межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 243
(двісті сорок три) грн. 60 (шістдесят) коп.
- судового збору.

За письмовою заявою відповідача, яку
може бути подано протягом 10 днів з дня
отримання копії заочного рішення до
суду першої інстанції, заочне рішення
може бути переглянуто судом, який
постановив рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва шляхом
подання апеляційної скарги.

Строк, протягом якого розглядатиметься
заява відповідача про перегляд
заочного рішення не включається до
строку на апеляційне оскарження
рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Копію рішення невідкладно направити
відповідачу рекомендованою поштою (зі
зворотнім повідомленням).

Суддя:
Коренюк
А.М.