АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/5218/13
Головуючий 1 інст. -
Справа № 645/1019/14-ц
Доповідач - Кісь П.В.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого - Кіся П.В.,

суддів: Кружиліної О.А.,

Шаповал Н.М.,

при секретарі - Прийміч А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Фрунзенського районного суду м.
Харкова від 23 червня 2014 року по справі
за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за договором
кредиту,

ВСТАНОВИВ:

06.02.2014 року товариство з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» (далі по тексту - ТОВ «ОТП
Факторинг Україна») звернулось до суду
з вище зазначеним позовом, в якому
просило суд стягнути солідарно з
ОСОБА_3 та ОСОБА_3 заборгованість, яка
складає 658 732 грн. 84 коп. та судовий збір
у розмірі 3654 грн., посилаючись на те, що
відповідачі ухиляються від виконання
зобов'язання за кредитним договором і
договором поруки.

Рішенням Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 23.06.2014 року позовні
вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
задоволені.

Суд вирішив стягнути солідарно з
ОСОБА_3 та ОСОБА_3 заборгованість за
кредитним договором у розмірі 658 732 грн.
84 коп., а також компенсувати позивачу
судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати вказане рішення, та ухвалити
нове рішення яким у задоволенні
позовним вимог відмовити в повному
обсязі.

Вважає рішення суду необґрунтованим та
таким, що постановлено з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

В обґрунтування апеляційної скарги
ОСОБА_3 зазначає, що його права були
порушені тим, що його не було
повідомлено належним чином про заміну
сторони у зобов'язанні з ЗАТ «ОТП банк»
на ТОВ «ОТП «Факторинг Україна». Також,
остаточна дата виконання кредитного
зобов'язання була визначена договором -
13.08.2015 року, а тому судом першої
інстанції було передчасно задоволені
позовні вимоги. Також вважає, що
пред'явлена позивачем пеня в розмірі 517
069,86 грн. є не співрозмірно великою
відносно суми самого кредиту, що вимоги
про стягнення пені не підлягають
задоволенню, оскільки відповідно до
ст.3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
передбачає, що розмір пені не може
перевищувати подвійної ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

В суді апеляційної інстанції
відповідачі підтримали апеляційну
скаргу просили її задовольнити,
вказуючи ті ж самі доводи, а
представник позивача просив відхилити
скаргу, залишивши рішення суду без
змін, вважаючи його законним і
обґрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, що з'явилися, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
сторін, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає за таких
підстав.

Судом встановлено, а сторонами не
заперечується, що 13.08.2008 року між
закритим акціонерним товариством «ОТП
банк» (далі по тексту - ЗАТ «ОТП банк»)
та ОСОБА_2 був укладений кредитний
договір № CL700/1677/2008DD13.0. Згідно
вказаного кредитного договору позивач
надав ОСОБА_3 кредит в сумі 20 262,50
доларів США з кінцевою датою
повернення кредиту 13 серпня 2015 року.

13.08.2008 року в забезпечення виконання
договору кредиту було укладено договір
поруки № SR-700/1677/2008 між ЗАТ «ОТП банк» та
ОСОБА_3.

25 листопада 2011 року між публічним
акціонерним товариством «ОТП Банк»
(далі по тексту - ПАТ«ОТП Банк») та ТОВ
«ОТП Факторинг Україна» у
відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082,
1084 Цивільного кодексу України було
укладено договір купівлі-продажу
кредитного портфелю. З цим договором
ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» прийняло на себе
зобов'язання за кредитним договором №
CL700/1677/2008DD13.0 від 13.08.2008 року.

Таким чином, до ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» перейшли права ПАТ «ОТП Банк»
щодо права вимоги до ОСОБА_3 за
кредитним договором № CL700/1677/2008DD13.0 від
13.08.2008 року. Станом на 14.01.2014 року
заборгованість відповідача по тілу
кредиту складає 16 387,02 доларів США, що
за офіційним курсом НБУ складає 130 981
грн. 45 коп.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом, до яких дана категорія справи
не відноситься.

Виходячи з цих вимог закону по даній
справі позивачу належить довести, що
він має право вимагати в судовому
порядку стягнення з відповідачів
зазначених ним у позовні заяві коштів,
а відповідачі повинні спростувати ті
обставини, на які посилається позивач,
надавши суду відповідні докази.

Вирішуючи справу суд першої інстанції
забезпечив сторонам рівні можливості
щодо подання доказів, їх дослідження та
доведеності перед судом їх
переконливості.

Сприяючи сторонам у всебічному і
повному з'ясуванню обставин, суд
роз'яснив сторонам права та обов'язки у
зв'язку з розглядом справи, тричі за
клопотанням відповідача оголошував
перерви, надаючи час для вирішення
питань, пов'язаних з захистом його
інтересів у справі, відкладав розгляд
справи, надаючи йому можливість
реалізувати свої процесуальні права.

Проте віддач обмежився посиланням на
те, що він належним чином не був
повідомлений про відступлення банком
права вимоги та не передчасність
звернення з позовом, вказуючи, що не
настав час вимагати з нього кошти,
оскільки кредитним договором
визначено, що дата остаточного
повернення кредиту - 13 серпня 2015 року.

Однак такі доводи відповідача не
ґрунтуються на вимогах закону.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Умовами кредитного договору №
CL700/1677/2008DD13.0. передбачено обов'язок
відповідача повертати кредитні кошти
щомісячно у строки, визначені графіком,
здійснювати плату за користування
кредитними коштами, а також сплачувати
неустойку у разі порушення зобов'язань,
в т.ч. сплачувати пеню у розмірі 1% від
суми простроченого зобов'язання за
кожний день прострочення його
виконання, штраф у розмірі 0,02% від суми
прострочених зобов'язань та ін.(п.п.1.5 -
1.5.2, п.п.п.1.9, 3.1-3.1.4).

Відповідачі не спростували доводи
позивача в частині невиконання ними
взятих зобов'язань і не надали свого
розрахунку, хоча і не заперечували
факт невиконання зобов'язання за
кредитним договором.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданими відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Суд першої інстанції не уповноважений
за власною ініціативою збирати докази
задля доведеності обставин, на які
посилається сторона чи її представник
і вирішує справу на підставі тих
доказів, які сторони та їх представники
за власною ініціативою йому надали та
які за їх клопотанням витребувані
судом у передбачених законом порядку.

Згідно вимог ч.1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Оскільки суд ухвалив рішення у згідно з
законом та на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилалися як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених наданими
ними доказами, які були досліджені в
судовому засіданні, то підстав для його
скасування чи зміни немає.

Доводи апелянта про те, що позивач не
повідомляв його належним чином про
перехід права вимоги висновки суду не
спростовують, укладений між ПАТ «ОТП
Банк» і ТОВ «Факторинг Україна»
договір купівлі-продажу кредитного
портфелю в частині передання права
вимоги за зобов'язаннями відповідачів
останні не оспорювали, вказаний
позивачем факт невиконання зобов'язань
за кредитним договором та договором
поруки не заперечують.

Посилання апелянта на ст.3 Закону
України «Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань» не впливає на висновки
суду, оскільки до спірних
правовідносин він не застосовується і
регулює відносини між підприємствами,
установами, організаціями, ФОП.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307,
ст.ст. 313, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Фрунзенського районного
суду м. Харкова від 23 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту її проголошення, в касаційному
порядку може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: