справа № 361/6109/14-ц
провадження № 2/361/2365/14
РІШЕННЯ

Іменем України

01 вересня 2014 року
м.
Бровари

Броварський міськрайонний суд
Київської області у складі:

головуючого-судді Телепенька А.Д.,при
секретаріБалабан І.М.,розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
Русанівської сільської ради
Броварського району Київської області,
про визнання права власності на
земельну ділянку в порядку спадкування
за заповітом,

в с т а н о в и в :

У серпні 2014 року позивач ОСОБА_3
звернулася до суду з названим позовом,
посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер ОСОБА_8, який за життя склав
заповіт, відповідно до якого заповів
їй належну йому на праві власності ?
частку земельної ділянки площею 0,483 га,
що розташована на території
Русанівської сільської ради
Броварського району Київської області,
наданої для обслуговування житлового
будинку будинку площею 0,250 га та для
ведення особистого підсобного
господарства площею 0,233 га.

Спадкодавець ОСОБА_8 отримав
вищевказану земельну ділянку в порядку
спадкування за законом після смерті
свого дядька ОСОБА_9, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується
отриманим ним 02 листопада 2011 року
свідоцтвом на право на спадщину за
законом, зареєстрованим 05 січня 2013 року
у Русанівській сільській раді
Броварського району Київської області
за реєстровим № 650. Однак, через похилий
вік і тяжку хворобу, державного акту на
право власності на землю ОСОБА_8 за
життя не отримав.

На спадковій земельній ділянці за
адресою: АДРЕСА_1 знаходиться житловий
будинок з надвірними будівлями та
спорудами, ? частка якого належить їй на
підставі договору дарування частини
житлового будинку від 19 грудня 2012 року,
посвідченого державним нотаріусом
Броварської районної державної
нотаріальної контори, зареєстрованого
в реєстрі за № 1-2982, відповідно до якого
ОСОБА_8 подарував їй вказану частку
житлового будинку з надвірними
будівлями та спорудами.

Крім неї, іншими спадкоємцями за
законом після смерті ОСОБА_8 є
відповідачі у справі: його дружина -
ОСОБА_4, та його діти: ОСОБА_6 і ОСОБА_5,
які в своїх заявах про прийняття
спадщини за законом після смерті
ОСОБА_8, поданими до державної
нотаріальної контори в установлений
законом строк, вказали на те, що їм
відомо, що заповітом від 19 грудня 2012
року померлий заповів ? частку
земельної ділянки площею 0,483 га ОСОБА_3
Права на обов'язкову частку у спадщині
вони не мають.

Як спадкоємець за заповітом позивач
звернулася до нотаріальної контори для
отримання свідоцтва про право на
спадщину на дану земельну ділянку, але
отримала відмову, оскільки на земельну
ділянку відсутній правовстановлюючий
документ.

Тому просила суд визнати за нею право
власності на ? частку земельної ділянки
площею 0,483 га, (в тому числі
сільськогосподарських угідь 0,437 га, з
них ріллі 0,437 га, під будівлями лісами
та іншими угіддями 0,046 га), що
розташована на території Русанівської
сільської ради Броварського району
Київської області, наданої для
обслуговування житлового будинку
площею 0,250 га та для ведення особистого
підсобного господарства площею 0,233 га,
у порядку спадкування за заповітом
після смерті ОСОБА_8, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Позивач ОСОБА_3 та її представник
ОСОБА_10, у судове засідання не
з'явилися, подали до суду заяви, в яких
позовні вимоги підтримали у повному
обсязі та просили розглянути справу за
їх відсутності.

Відповідачі: ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_4,
ОСОБА_7 до суду не з'явилися, подали до
суду заяви, в яких позовні вимоги
визнали та просили розглянути справу
за їх відсутності.

Відповідач: Русанівська сільська рада
Броварського району Київської області
до суду не з'явилася, направила до суду
заяву про розгляд справи у відсутність
її представника та про визнання позову.

Дослідивши матеріали справи судом
встановлені такі факти та відповідні
їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1
виданого 08 січня 2014 року виконавчим
комітетом Калинівської селищної ради
Броварського району Київської області.

Із спадкової справи № 252/2014 до майна
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року

ОСОБА_8 вбачається, що позивач ОСОБА_3 18
квітня 2014 року звернулася до нотаріуса
із заявою про прийняття спадщини та
видачу їй свідоцтва про право на
спадщину за заповітом, тобто у
встановлений законом шестимісячний
строк.

Згідно із заповітом, складеним 19 грудня
2012 року ОСОБА_8, посвідченим
Броварською районною державною
нотаріальною конторою 19 грудня 2012 року
за реєстровим № 1-2988, спадкодавець
заповів належну йому на праві
власності ? частку земельної ділянки
площею 0,483 га, що розташована на
території Русанівської сільської ради
Броварського району Київської області,
наданої для обслуговування житлового
будинку площею 0,250 га та для ведення
особистого підсобного господарства
площею 0,233 га. ОСОБА_3

: .., .. .. 27 ? 2014 ? ? .., в яких
вказано, що їм відомо, що заповітом
посвідченим Броварською районною
державною нотаріальною конторою 19
грудня 2012 року за реєстровим № 1-2988
померлий заповів ? частку земельної
ділянки площею 0,483 га ОСОБА_3 Права на
обов'язкову частку у спадщині вони не
мають.

Із листа № 1927/02-14 від 12 серпня 2014 року
державного нотаріуса Броварської
районної державної нотаріальної
контори видно, що позивачу ОСОБА_3 було
роз'яснено, що видати свідоцтво про
право на спадщину за законом на ?
земельної ділянки площею 0,483 га, що
розташована в адміністративних межах
Русанівської сільської ради
Броварського району Київської області,
яка належала померлому ОСОБА_8 немає
можливості, оскільки відсутній
державний акт на право власності на
неї.

Із копії державного акту на право
власності на землю серії КВ, виданого 28
лютого 2001 р Русанівською сільською
радою Броварського району

ОСОБА_9, вбачається, земельна ділянка
площею 0,483 га, (в тому числі
сільськогосподарських угідь 0,437 га, з
них ріллі 0,437 га, під будівлями лісами
та іншими угіддями 0,046 га), що
розташована на території Русанівської
сільської ради Броварського району
Київської області, наданої для
обслуговування житлового будинку
площею 0,250 га та для ведення особистого
підсобного господарства площею 0,233 га,
виділена ОСОБА_9 на підставі рішення
Русанівської сільської ради народних
депутатів від 28 червня 1995 року.

Свідоцтвом про право на спадщину за
законом від 02 листопада 2011 року,
виданим ОСОБА_8 державним нотаріусом
Броварської районної державної
нотаріальної контори Юхтою Л.М.,
зареєстрованим в реєстрі за № 1-3725,
після смерті його дядька ОСОБА_9
підтверджується факт прийняття ним
спадщини, яка складалася із земельної
ділянки площею 0,483 га, ( в тому числі
сільськогосподарських угідь 0,437 га, з
них ріллі 0,437 га, під будівлями лісами
та іншими угіддями 0,046 га), що
розташована на території Русанівської
сільської ради Броварського району
Київської області, наданої для
обслуговування житлового будинку
площею 0,250 га та для ведення особистого
підсобного господарства площею 0,233 га,
що належала померлому ОСОБА_9 на
підставі державного акту на право
власності на землю, виданого на
підставі рішення Русанівської
сільської ради народних депутатів від
28 червня 1995 року, серії КВ,
зареєстрованого в книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 100.

Згідно із договором дарування частини
житлового будинку від 19 грудня 2012 року,
посвідченого державним нотаріусом
Броварської районної державної
нотаріальної контори, зареєстрованого
в реєстрі за № 1-2982, ОСОБА_8 подарував
ОСОБА_3 1/2 частку житлового будинку з
надвірними будівлями, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України,
відповідач може визнати позов протягом
усього часу судового розгляду,
зробивши усну заяву. Якщо визнання
позову відповідачем викладено в
адресованих суду письмових заявах, ці
заяви приєднуються до справи. У разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову. Якщо визнання відповідачем
позову суперечить закону або порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб,
суд постановляє ухвалу про відмову у
прийнятті визнання відповідачем
позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно із п. «а» ч. 3 ст.152 ЗК України
захист прав громадян та юридичних осіб
на земельні ділянки здійснюється
шляхом визнання прав.

Відповідно до вимог п. п. "а", "г" ч. 1 ст. 81
ЗК України громадяни України набувають
права власності на земельні ділянки на
підставі придбання за договором
купівлі-продажу, прийняття спадщини.

У ст. 125 ЗК України визначено, що право
власності на земельну ділянку, а також
право постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно із ст. ст. 1217, 1218 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або

за законом. До складу спадщини входять
усі права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

За змістом ч. 1 ст. 1225 ЦК України право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Статтею 125 ЗК України визначено, що
право власності на земельну ділянку, а
також право постійного користування та
право оренди земельної ділянки
виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Пленум Верховного Суду України у п. 10
постанови «Про судову практику у
справах про спадкування» від 30 травня
2008 року № 7 роз'яснив, що відповідно до
ст. 1225 ЦК України право власності на
земельну ділянку переходить до
спадкоємців за загальними правилами
спадкування (зі збереженням її
цільового призначення) при
підтвердженні

цього права спадкодавця державним
актом на право власності на землю або
іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, той з подружжя,
який його пережив, та батьки.

У ст. 328 ЦК України встановлено, що право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо

не випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Згідно із ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЗК України
виключно судом вирішуються земельні
спори

з приводу володіння, користування і
розпорядження земельними ділянками, що
перебувають у власності громадян і
юридичних осіб.

Доказів неправомірності набуття
спадкодавцем права власності на
спадкову земельну ділянку судом не
встановлено.

Оцінивши досліджені у судовому
засіданні докази в їх сукупності,
враховуючи, що визнання відповідачами
позову не суперечить закону, не порушує
прав, інтересів сторін та позов ОСОБА_3
про визнання права на спадщину за
заповітом на земельну ділянку після
смерті ОСОБА_8, є обґрунтованим, суд
дійшов висновку що він підлягаю
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 58-61, 174, 212 - 215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право на спадщину на
1/2 частку земельної ділянки площею 0,483
га, (в тому числі сільськогосподарських
угідь 0,437 га, з них ріллі 0,437 га, під
будівлями лісами та іншими угіддями 0,046
га), що розташована на території
Русанівської сільської ради
Броварського району Київської області,
наданої для обслуговування житлового
будинку площею 0,250 га та для ведення
особистого підсобного господарства
площею 0,233 га, у порядку спадкування за
заповітом після смерті ОСОБА_8, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Телепенько А. Д.