АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/2413/2014
Головуючий в І інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року серпня місяця 14 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Вербицька
Л.І.Суддів:Радченко С.В. Слюсаренко
О.В.при секретарі:Сікорі О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу
Суворовського районного суду м.
Херсона від 10 квітня 2014 року у справі за
заявою ОСОБА_7 про скасування рішення
постійно діючого третейського суду при
асоціації «Право і бізнес»,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Суворовського районного суду
м. Херсона від 10.04.2014 року задоволено
заяву ОСОБА_7, скасовано рішення
постійно діючого третейського суду при
асоціації «Право і бізнес» від 05.10.2007
року по справі за позовом ОСОБА_8 до
ОСОБА_9 про визнання права власності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 в
інтересах ОСОБА_6 просить ухвалу суду
скасувати та ухвалити нову, якою
відмовити заявниці у задоволенні
заяви. Апелянт посилається на
порушення судом норм процесуального
права оскільки відсутні підстави для
скасування рішення третейського суду
передбачені ст.3895 ЦПК України, а крім
того у ОСОБА_7 відсутнє право власності
на спірне нерухоме майно, а тому
рішення третейського суду не
стосується її прав на домоволодіння.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника апелянта, перевіривши
доводи апеляційної скарги в межах
цивільно-процесуального закону, а
також законність та обґрунтованість
ухвали суду, колегія суддів вважає, що
скарга задоволенню не підлягає..

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням постійно діючого
третейського суду при асоціації «Право
і бізнес» від 05.10.2007 року визнано
дійсним укладений 04.12.2003 року між
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 договір нерухомого
майна - житлового будинку з надвірними
будівлями та спорудами, розташованого
по АДРЕСА_1, який складається з
житлового будинку літ. «А» площею 71м2,
гаражу літ. «В», туалету літ. «Г»,
водопроводу №1, огорожі; визнано за
ОСОБА_8 право власності на зазначений
житловий будинок.

Заява про скасування рішення
третейського суду була подана ОСОБА_7
оскільки вона участі у розгляді справи
не приймала, але цим рішенням порушено
її права, як особи, що є користувачем
земельної ділянки на якій знаходиться
житловий будинок, будівництво якого
нею закінчено у 1989 році, і з цього часу
вона зареєстрована і проживала в ньому.
На житловий будинок було видано
технічний паспорт у якому вона
зазначена власником.

Задовольняючи заяву ОСОБА_7 суд виходив
з того, що нею доведено порушення її
прав рішенням третейського суду у
зв'язку з тим, що рішенням виконавчого
комітету Суворовської районної ради
народних депутатів від 13.05.1977 року за
ОСОБА_7 закріплено земельну ділянку по
АДРЕСА_1; рішенням виконавчого комітету
від 13.05.1983 року ОСОБА_7 надано дозвіл на
проведення капітально-відновлювальних
та ремонтних робіт у житловому будинку.
У серпні 2006 року Херсонським ДБТІ за
заявою виконкому Херсонської міської
ради від 18.07.2006 року житловий будинок
взято на облік як безхазяйне нерухоме
майно. Однак, судом встановлено, що
територіальна громада в особі
Херсонської міської ради не набула
прав власника об'єкту нерухомості у
порядку визначеному законом.

Таким чином, рішенням третейського
суду визнано право власності на
нерухоме майно - житловий будинок, за
ОСОБА_8 внаслідку визнання договору
купівлі-продажу, укладеного 04.12.2003 року
між ОСОБА_8 та ОСОБА_9, дійсним.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку про
обґрунтованість висновку суду про
наявність порушеного права ОСОБА_7, яка
не приймала участі у розгляді справи,
третейським судом.

Оскільки третейським судом при
вирішенні справи взагалі не
встановлювалося хто є належним
власником нерухомого майна, а ОСОБА_7
надані докази, з яких вбачається, що
вона має відношення до земельної
ділянки та житлового будинку, суд
дійшов правильного висновку про те, що
третейський суд вирішив питання про
права і обов'язки особи, яка не брала
участі у справі.

При цьому суд першої інстанції не
встановлював обставин щодо права
власності ОСОБА_7 на нерухоме майно,
оскільки за її заявою про скасування
рішення третейського суду судом
перевірялося лише наявність її
порушеного права щодо розгляду справи
третейським судом, предметом спору
якого було право власності на житловий
будинок, що намагається довести ОСОБА_7

Крім того, слід зазначити, що ОСОБА_6 на
даний час є власником спірного
домоволодіння на підставі договору
купівлі-продажу від 31.10.2013 року. В
апеляційній скарзі ОСОБА_6 посилається
на порушення його прав власника
оскаржуваною ухвалою, оскільки ця
ухвала стала підставою для звернення
ОСОБА_7 до суду з позовом про
витребування у нього нерухомого майна.

Зазначені доводи колегія суддів до
уваги не приймає. Як вже зазначалося
оскаржуваною ухвалою не
встановлювалися обставини щодо
наявності у ОСОБА_7 права власності на
домоволодіння. Оскільки рішення
третейського суду є обов'язковим лише
для сторін у справі, що розглядав
третейський суд, а ОСОБА_7 та ОСОБА_6
сторонами у цій справі не були, усі
спори з приводу спірного нерухомого
майна підлягають вирішенню в порядку
цивільного судочинства відповідно до
принципів і вимог
цивільно-процесуального закону.

Інші доводи апеляційної скарги колегія
суддів також не приймає до уваги, як
такі, що не відповідають вимогам
закону.

Керуючись ст.ст. 303,312 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах
ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу Суворовського районного суду м.
Херсона від 10 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий

Судді