Придніпровський районний суд
Справа № 711/4189/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

29 серпня 2014 року Придніпровський
районний суд м. Черкаси в складі:

Головуючого - судді: Казидуб О.Г.

При секретарі: Лісовенко О.І..

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
зменшення розміру аліментів на
утримання неповнолітньої дитини та
зменшення заборгованості по
аліментам ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про зменшення розміру
аліментів, мотивуючи свої позовні
вимоги тим, що рішенням
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 26 жовтня 2000 року по
цивільній справі № 2-4186/2000 року,
стягнуто з нього на користь ОСОБА_2
аліменти на утримання дитини - сина
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини
від всіх видів заробітку , але не менше
1/2 частини неоподаткованого мінімуму
доходів громадян на кожну дитину
щомісячно починаючи з 23 жовтня 2000 року
та до повноліття дитини.

На підставі вказаного вище судового
рішення Придніпровським судом за
заявою ОСОБА_2 був виданий виконавчий
лист за № 2-4186.

Позивач звернув до виконання
виконавчий лист, шляхом подання
відповідної заяви до відділу державної
виконавчої служби Придніпровського
району м . Черкас управління юстиції
Черкаської області, на підставі якої
державним виконавцем Волошин О.М. було
відкрито виконавче провадження.

У відповідності до довідки-розрахунку
заборгованості з аліментів від 10
квітня 2014 року, надана державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Придніпровського
району м. Черкас управління юстиції
Черкаської області Волошином О.М., його
заборгованість за аліментами станом на
01 квітня 2014 року становить 34 833 грн. 99
коп.

Вказує, що під час розгляду вказаної
вище цивільної справи предметом
розгляду якої було стягнення з нього
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини, він особисто присутній не був, і
не мав змоги заперечити проти
стягнення з нього на користь позивача
аліментів саме в такому розміру .

Його позиція як батька була спрямована
на досягнення спільного інтересу між
ним та відповідачем щодо визначення
розміру аліментів необхідних та
достатніх для утримання спільного
малолітнього сина.

08.07.2004 позивач вступив в шлюб з ОСОБА_6
яка мала доньку ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_4 р у них народилась ще
донька ОСОБА_9. На той час він працював
на ВАТ «Азот» і мав змогу виплачувати
аліменти на сина від першого шлюбу, але
2(двоє) дітей від другого шлюбу фактично
не мали належного фінансового
забезпечення з його сторони ,хоча мали
таке ж право як і перша дитина. Моя
друга дружина ОСОБА_10 до суду на
аліменти не подавала.

В 2007 році внаслідок скорочення на ВАТ
«Азот» позивач попав у групу для
першочергового скорочення в зв'язку зі
станом здоров'я (синдром Жильбера).
Після «Азота» став на облік в
Черкаському центрі зайнятості. В
центрі зайнятості роботу позивачу не
запропонували. Вказує, що від утримання
сина від першого шлюбу ОСОБА_4
(ІНФОРМАЦІЯ_1) не відмовлявся, але
аліменти надсилати міг не регулярно, а
тільки при наявності грошей, що й
створило заборгованість.

Позивач вказує, що його матеріальний
стан на даний час не дає можливості
сплачувати аліменти в визначеному
раніше рішенням Придніпровського суду
від 26.10.2000року, а також погасити
заборгованість по аліментам., оскільки
змінився його матеріальний стан як
платника аліментів, та його звільнено з
роботи. Як наслідок він не отримує
протягом більш як півтора роки
заробітку чи будь-якого іншого доходу,
а тому не має можливості сплачувати
аліменти саме в такому розмірі в якому
вони були встановлені судовим
рішенням. Також на даний час він не має
можливості погасити всю суму
заборгованості, а має можливість
сплатити суму розміром 3000 гр., і то
частинами. Просить суд зменшити розмір
аліментів, що стягуються з нього на
користь ОСОБА_2 на підставі рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкас від 20 жовтня 2000року - сина ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 з урахуванням його
фінансового стану та сімейного
становища, але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з дня
набрання рішення суду законної сили до
досягнення дитиною повноліття,
щомісячно та зменшити розмір
заборгованості по аліментам до 3000 гр,
та дозволити йому виплатити суму
заборгованості частинами .

В судовому засіданні позивач уточнив
позовні вимоги просив зменшити
розмір заборгованості по аліментам
до 3000грн. та дозволити йому виплатити
суму заборгованості рівними
частинами на 2 роки та зменшити
розмір аліментів на сина,щоб сплата
аліментів в сумі з заборгованістю не
перевищувала 250 грн. на місяць та
суду пояснив що він робить ремонт в
квартирах,працює ,але ніде не
зареєстрований,фізично здоровий,але
буває що певний проміж уток часу не
має роботи. Крім того він проживає з
дружиною та виховують двох
малолітніх дітей,одна дочка вже
повнолітня. Хоче найти роботу на 0,2
ставки , щоб ДВС зробила перерахунок
заборгованості по аліментам.

Відповідачка просила в позові
відмовити.

Представник відповідачки за
довіреністю ОСОБА_11 в судовому
засіданні позов не визнала та
пояснила що позивач грубо порушує
вимоги закону щодо утримання дитини, не
виконує рішення Придніпровського
районного суду м. Черкаси від 26.10.2000
року по цивільній справі №2-4186/2000,
позивач сплачував не в повному обсязі
аліменти на утримання дитини - сина
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 починаючи із травня
2008 року. У лютому 2010 року позивач
сплатив на утримання сина 190 грн. один
раз на п'ять місяців , тобто 38 грн. на
місяць, в той час коли прожитковий
мінімум на дитину в 2010 році становив 917
грн. на місяць. Починаючи із травня 2013
року до сьогодні позивач не
перерахував на утримання сина жодної
гривні. В результаті неналежного
виконання обов'язків щодо утримання
дитини на протязі шести років
утворилася заборгованість по сплаті
аліментів на суму 34833,99 грн. станом на
березень 2014 р. Сума заборгованості
продовжує збільшуватися кожного
місяця, оскільки позивач відмовився
від виконання рішення суду та
ухиляється від виконання обов'язків по
утриманню дитини. Син ОСОБА_4 у 2013-2014
роках потребував великих коштів на
утримання, дитина хворіла на
ревмокардит, пролапс митрального
клапана, потребувала додаткових
великих витрат на ліки та реабілітацію.
Крім того син закінчував школу та
дитина має великі здібності до точних
наук та займається додатково у Малій
Академії наук (МАН), це також вимагає
додаткових витрат на дитину.
Відповідачка не зверталася до ОСОБА_1
із позовом про збільшення розміру
аліментів та про участь у додаткових
витратах на дитину, що викликані
додатковими обставинами (хворобою
дитини, розвитком здібностей), оскільки
розраховувала хоча б на сплату
аліментів відповідно з рішенням суду
від 26.10.2000 року. На даний час позивач
взагалі хоче позбавити дитину права на
його утримання.

Представник третьої особи за
довіреністю державного виконавця
Покришка.В.М., суду пояснила що
позивач має велику заборгованість
по аліментам,зменшити у неї не має
підстав ,стояв в центрі зайнятості
на обліку з 02.05.2007 року по червень 2007
року,повинен платити аліменти на
одну дитину більше 6 років
385,80грн.,але не менше 30% від
прожиткового мінімуму.

Заслухавши доводи та пояснення
сторін, учасників судового розгляду,
дослідивши письмові матеріали справи,
суд вважає, що позов не підлягає до
задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 60
ЦПК України, кожна сторона зобов»язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених ст. 61 цього Кодексу.
Докази надаються сторонами та іншими
особами, що беруть участь у справі.
Доказування не може ґрунтуватись на
припущеннях. Обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Сторони мають право
обґрунтовувати належність конкретного
доказу для підтвердження їхніх вимог
або заперечень. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування (ч.ч.2,3 ст. 58 ЦПК). Крім того,
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (ч.2 ст. 59ЦПК).

Відповідно ч.1 ст. 192 СК України, розмір
аліментів, визначений за рішенням суду
або домовленістю між батьками, може
бути згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них.

Як вбачається із матеріалів справи,
рішенням Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 26 жовтня 2000 року
стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на
утримання дитини ОСОБА_4 стягнуто
аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх
видів заробітку , але не менше 1/2
частини неоподаткованого мінімуму
доходів громадян на кожну дитину
щомісячно починаючи з 23 жовтня 2000 року
та до повноліття дитини.

В судовому засіданні позивач
зазначає ,що він не має змоги
сплачувати аліменти в такому розмірі,
оскільки його матеріальний стан на
даний час не дає можливості сплачувати
аліменти в визначеному раніше рішенням
Придніпровського суду від 26.10.2000року, а
також погасити заборгованість по
аліментам , оскільки змінився його
матеріальний стан як платника
аліментів та його звільнено з роботи,
тому просить їх зменшити ,але суд
бере до уваги і ті обставини ,що
відповідач з 2008 року фактично не
платив аліменти на дитину та має
можливість надавати матеріальну
допомогу на утримання дитини,оскільки
працює не офіційно ,робить ремонти в
квартирах ,тому не вбачає підстав
щодо зменшення розміру аліментів.
Відповідно до довідки
Придніпровського відділу державної
виконачої служби Черкаського
міського управління юстиції від
10.04.2014 року №ДВ -314 заборгованість
позивача по аліментам по виконавчому
листу №2-4186 від 08.11.2000 року
Придніпровського райсуду станом на
01.05.2009 року становить 6497,68грн.,а
станом на 01.04.2014 року борг по
аліментам позивача складає (6497,68+34073,31
-5737,00=34833,99грн. Заборгованість
визначена виходячи з середньої
заробітної плати по м. Черкаси та
наданих квитанцій. Відповідно до
довідки з Черкаського МЦЗ ОСОБА_1
перебував на обліку ,як безробітний
з 02 травня 2007 року по 31 травня 2008
року,знятий з обліку 07 серпня 2008
року та відповідно до даної довідки
ДВС Придніпровського р-ну було
зроблено перерахунок.

Згідно п. 2 ст. 191 Сімейного кодексу
України аліменти за минулий час можуть
бути зменшено ,якщо дитина перебуває
на утриманні держави,територіальної
громади або юридичної особи та в
інших випадках передбаченим цим
Кодексом. Особа ,яка сплачує аліменти
може звернутися до суду з позовною
вимогою про зменшення розміру
аліментів у тих випадках,коли
істотно погіршило її матеріальне
становище,сімейний стан чи стан
здоров»я одержувача аліментів.

Аналізуючи докази по справі, суд
вважає, що заявлені позовні вимоги є
необгрунтованими, недоведеними та
безпідставними.

Отже, на думку суду, у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 необхідно
відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 60, 88, 212, 213, 214, 215,
223,ЦПК України та на підставі ст. 191,192
Сімейного Кодексу України, суд-,

В И Р І Ш И В:

В позовних вимогах ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про зменшення розміру
аліментів на утримання
неповнолітньої дитини та зменшення
заборгованості по аліментам -
відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Черкаської області
на протязі 10 днів.

Головуючий О. Г. Казидуб