ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/648/14-ц
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2014 р. Дарницький районний суд
м. Києва

в складі головуючого - судді Парамонова
М.Л., при секретарі Степанишиній Г.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3 особа - Орган опіки
та піклування Бродівської районної
державної адміністрації Львівської
області про надання дозволу на виїзд
дитини за кордон та оформлення
проїзного документа дитини - без згоди
батька,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 і ОСОБА_3 перебували в
зареєстрованому шлюбі з 21.11.2002 року по
30.10.2012 року; від шлюбу сторони мають
малолітню дитину - сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_2 09.01.2014 року звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_3, 3 особа - Орган опіки
та піклування Бродівської районної
державної адміністрації Львівської
області про надання дозволу на
багаторазові тимчасові виїзди за межі
України дитини - сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення дитиною 16
років, та оформлення проїзних
документів дитини - без згоди та
супроводу батька - ОСОБА_3 (відповідача),
у супроводі матері (позивачки), а також -
у супроводі інших осіб, уповноважених
матір»ю дитини (позивачкою) без згоди
батька ОСОБА_3 (відповідача),
посилаючись на те, що сторони після
розлучення проживають окремо, син
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає з нею,
відповідач безпідставно не надає
письмового дозволу на виїзд сина
ОСОБА_4 за межі України з метою
відпочинку та оздоровлення дитини,
тому вона (позивачка) вимушена була
звернутися до суду з даним позовом.

В судове засідання позивачка ОСОБА_2 не
з»явилась, про час та місце розгляду
справи була повідомлена належним
чином; своєю письмовою заявою,
підтримуючи заявлені позовні вимоги,
просила справу розглядати за її
відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні
позов не визнав; стверджуючи, що раніше
(у 2013 році) він надавав дозвіл на виїзд
сина ОСОБА_4 за кордон разом з
позивачкою (матір»ю); на даний час він
також не відмовляється від вирішення
аналогічних питань, але позивачкою
заявлено не конкретні вимоги, без
зазначення конкретної країни та
періоду часу виїзду; вважаючи, що у разі
задоволення позову позивачки він, як
батько дитини, буде фактично обмежений
у своїх правах щодо участі у вихованні
дитини, просив в задоволенні позову
відмовити.

Представник 3-ої особи - Органу опіки та
піклування Бродівської районної
державної адміністрації Львівської
області в судове засідання також не
з»явився, своєю заявою від 24.02.2014 року
(а.с.24) просив справу розглядати без
участі його представника та
постановити судове рішення про
задоволення позову, враховуючи
інтереси дитини.

Заслухавши пояснення відповідача
ОСОБА_3 в судовому засіданні,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про те, що позов
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу
(підстави звільнення від доказування).

Згідно ст.313 ЦК України фізична особа
має право на свободу пересування.
Фізична особа, яка не досягла
шістнадцяти років, має право на виїзд
за межі України лише за згодою батьків
(усиновлювачів), піклувальників та в
їхньому супроводі або в супроводі осіб,
які уповноважені ними. Фізична особа,
яка досягла шістнадцяти років, має
право на вільний самостійний виїзд за
межі України. Фізична особа може бути
обмежена у здійсненні права на
пересування лише у випадках,
встановлених законом.

Згідно ст.4 Закону України «Про порядок
виїзду з України і в»їзду в Україну
громадян України», п.4 Правил
перетинання державного кордону
громадянами України, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 27.01.1995 року №57 (в редакції постанови
№724 від 25.08.2010 року) - виїзд з України
громадян, які не досягли 16-річного віку,
в супроводі одного з батьків або інших
осіб, уповноважених одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою,
здійснюється (в тому числі) - без
нотаріально посвідченої згоди другого
з батьків - на підставі рішення суду про
надання дозволу на виїзд з України
громадянину, який не досяг 16-річного
віку, без згоди та супроводу другого з
батьків.

В судовому засіданні встановлено:
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (сторони) перебували в
зареєстрованому шлюбі з 21.11.2002 року по
30.10.2012 року (а.с.5); від шлюбу сторони
мають малолітню дитину - сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

Згідно наданої довідки форми №3 від
31.07.2013 року КП «Броди» Виконкому
Бродівської міської ради Львівської
області - позивачка ОСОБА_2
зареєстрована та проживає разом із
дитиною - сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 за
адресою АДРЕСА_1 (а.с.6); батько дитини -
ОСОБА_3 (відповідач) зареєстрований та
проживає за адресою АДРЕСА_2 (а.с.15).

Будь-яких обмежень прав та обов»язків
батьків (сторін) щодо дитини - не існує,
що не заперечується сторонами; тобто
відповідно до ст.141 СК України сторони,
як батьки малолітнього сина, мають
рівні права та обов»язки щодо дитини.

Відповідно до ст.150 СК України батьки
зобов»язані піклуватися про здоров»я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток.

Відповідно до ст.155 СК України
батьківські права не можуть
здійснюватися всупереч інтересам
дитини.

Ствердження відповідача ОСОБА_3 про те,
що він раніше надавав дозвіл на виїзд
сина ОСОБА_4 за кордон разом з
позивачкою (матір»ю), що
підтверджується паспортними даними
позивачки (а.с.8); на даний час він також
не відмовляється від вирішення
аналогічних питань, але позивачка не
зверталась до нього з конкретними
пропозиціями та варіантами виїзду,
позивачкою ОСОБА_2 не спростовані;
посилання відповідача на те, що
позивачкою заявлено вимоги без
зазначення конкретної країни та
періоду часу виїзду, та на майбутнє, що
він вважає фактично обмеженням своїх
прав щодо участі у вихованні дитини (у
разі задоволення позову), є
обґрунтованими.

За встановлених обставин суд вважає, що
рішення комісії з питань захисту прав
дитини Бродівської районної державної
адміністрації Львівської області від
24.10.2013 року №44 про надання дозволу на
здійснення тимчасових поїздок
малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 за
кордон у супроводі матері ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4, не може бути достатньою
підставою для задоволення позову
ОСОБА_2 у даній справі, оскільки
зазначене рішення прийняте без
врахування думки (позиції) другого з
батьків, а саме - відповідача ОСОБА_3, як
батька дитини.

Враховуючи встановлені в судовому
засіданні обставини справи, суд вважає,
що ненадання згоди відповідачем
ОСОБА_3, як батьком дитини - сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на виїзд дитини за межі
України з наведених відповідачем
мотивів є його правом, яке не
здійснюється всупереч інтересам
дитини; позовні вимоги ОСОБА_2 не
доведені в судовому засіданні, а тому в
задоволенні позову має бути
відмовлено.

Керуючись ст.15, 30, 60, 209-218 ЦПК
України, на підставі ст.141, 150, 155, 157, 159
Сімейного Кодексу України, ст.313 ЦК
України, Закону України «Про порядок
виїзду з України і в»їзду в Україну
громадян України», суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3
особа - Орган опіки та піклування
Бродівської районної державної
адміністрації Львівської області про
надання дозволу на багаторазові
тимчасові виїзди за межі України
малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 до
досягнення дитиною 16 років, у супроводі
матері ОСОБА_2, а також у супроводі
інших уповноважених матір»ю дитини
осіб, та без згоди та супроводу батька -
ОСОБА_3, та оформлення проїзного
документа дитини - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя:
Парамонов М.Л.