Провадження № 2/522/7259/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

26.08.2014 року, Приморський районний суд м.
Одеси, у складі:

головуючого судді - Турецького О.С.,

при секретарі - Гасуляк С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі Приморського
районного суду м. Одеси, цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
та ОСОБА_2 про визнання договору
іпотеки недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до
Приморського районного суду м. Одеси із
зазначеним вище позовом, в якому
просить визнати іпотечний договір від
16.04.2008 р., укладений між Акціонерним
комерційним банком соціального
розвитку «Укрсоцбанк»,
правонаступником прав та обов'язків
якого на сьогодні є Публічне
акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідчений
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
та зареєстрований в реєстрі під № 1427
недійсним, виключити з Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна запис № 7032906 від 16.04.2008 року про
державну реєстрацію обтяження об'єкту
нерухомого майна: квартири за адресою:
АДРЕСА_1 (два), загальна площа 98,5 кв.м.,
накладений на підставі Іпотечного
договору від 16.04.2008 року, укладеного між
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та Акціонерним
комерційним банком соціального
розвитку «Укрсоцбанк»,
правонаступником прав та обов'язків
якого на сьогодні є Публічне
акціонерне товариство (ПАТ)
«Укрсоцбанк», посвідчений приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу, ОСОБА_4,
зареєстрований за № 1428, виключити з
Державного реєстру іпотек запис № 7033151
(зареєстрований 16.04.2008 року) про
державну реєстрацію обтяження об'єкту
нерухомого майна: квартири за адресою:
АДРЕСА_1 (два), загальна площа 98,5 кв.м.,
накладений на підставі іпотечного
договору, укладеного між Акціонерним
комерційним банком соціального
розвитку "Укрсоцбанк",
правонаступником прав та обов'язків
якого на сьогодні є Публічне
акціонерне товариство (ПАТ)
«Укрсоцбанк» та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
посвідченого приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу, ОСОБА_4 за № 1427 від 16.04.2008 року.

Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 16
квітня 2008 року між її матір'ю ОСОБА_2 та
відповідачем Акціонерним комерційним
банком соціального розвитку
«Укрсоцбанк», правонаступником прав та
обов'язків якого на сьогодні є Публічне
акціонерне товариство «Укрсоцбанк»
було укладено іпотечний договір (далі
за текстом іпотечний договір), за
умовами якого відповідачка ОСОБА_2, як
іпотекодавець передала в іпотеку
іпотекодержателю банку нерухоме майно,
а саме: трикімнатну квартиру, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Зазначений договір було посвідчено
Приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу, ОСОБА_4

Внаслідок нотаріального посвідчення
зазначеного договору приватним
нотаріусом було накладено заборону на
відчуження предмету іпотеки під № 7032906
та внесено запис до єдиного реєстру
іпотек під № 7033151.

Позивачка вважає, що зазначений
договір був укладений в порушення
закону в момент вчинення угоди та є
недійсним з моменту його укладання з
наступних підстав.

На момент укладання договору позивачка
мешкала разом із матір'ю, відповідачкою
за цим позовом ОСОБА_2, у спірній
квартирі, за адресою: АДРЕСА_1, що є
предметом іпотеки.

На момент укладання зазначеного
нотаріально посвідченого договору
позивачка ОСОБА_1 була неповнолітня, їй
було 15 років.

Внаслідок укладання зазначеного
договору, неповнолітню позивачку було
поставлено під ризик виселення у разі
невиконання основним боржником умов
кредитної угоди, у забезпечення якої
був укладений іпотечний договір.

Позивачка мешкала у спірній квартирі,
що є предметом іпотеки разом із
відповідачкою ОСОБА_2 майже з моменту
її придбання останньою та вітчимом
ОСОБА_5, який також мешкає у зазначеній
квартирі з моменту її придбання, і по
сьогодні.

Протягом життя вітчим позивачки
вкладав гроші в дуже дорогий ремонт та
дороге перепланування у квартирі, що є
предметом іпотеки.

Внаслідок того, що вітчим вкладав
великі гроші у ремонт та
перепланування спільної квартири,
площа квартири змінилася і 11.08.2010 року
відповідачкою ОСОБА_2 та ним було
отримано нове свідоцтво про право
власності на вищенаведену квартиру.

ОСОБА_2 приховала від позивачки та
відповідача АТ «Укрсоцбанк»
інформацію про те, що з нею проживає
неповнолітня дитина і зазначила в п. 1.6
іпотечного договору, що іпотекодавець
гарантує, що на предмет іпотеки не
існує прав та вимог інших осіб, в тому
числі тих, що не зареєстровані у
встановленому законом порядку, а також
що на передачу предмету іпотеки в
іпотеку за договором є всі належні
повноваження, чим поставила майнові
права позивачки ОСОБА_1, як
неповнолітньої на той момент дитини,
під загрозу.

Зазначена нотаріальна угода була
укладення без попереднього узгодження
з органом опіки та піклування, як того
вимагає закон.

На момент укладення договору іпотеки
позивачка мала щонайменше право
користування спірною квартирою.

Внаслідок укладання іпотечного
договору та за його змістом
відповідачка за позовом ОСОБА_2 видала
письмові зобов'язання банку як
іпотекодержателю відносно спірної
квартири, в якій мешкала позивачка,
мешкає по сьогодні та має законне право
користування нею.

На сьогодні позивачці стало відомо, що
відповідач АТ «Укрсоцбанк» у судовому
порядку звернув стягнення на предмет
іпотеки, що загрожує поступовому
виселенню всіх мешканців, в тому числі
і її, в той час, коли сам іпотечний
договір укладений з порушенням закону
в момент його укладання.

Позивачка ОСОБА_1 вважає, що у ситуації,
що склалася у разі звернення сторін
угоди на момент її посвідченні до
органів опіки та піклування, останній
мав всі підстави та міг відмовити у
наданні відповідного дозволу на
укладання та нотаріальне посвідчення
іпотечного договору з мотивів
можливого звуження майнових прав
позивача, зокрема права постійного
користування спірним житлом.

В судове засідання сторони не
з'явилися, позивачка в письмовій заяві
просила суд розглянути справу без її
участі заочно, позовні вимоги
підтримує в повному обсязі,
відповідачі про час, дату та місце
розгляду справи були належним чином
повідомлені, про причини неявки суд не
повідомили, заяв про розгляд справи в
їх відсутність та заперечень на позов
не надали.

Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка
бере участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки
визнанні неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.

Частиною 2 ст. 197 ЦПК України закріплено,
що у разі неявки в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі
фіксування судового процесу
звукозаписувальним засобом не
здійснюється.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо доказів щодо взаємовідносин
сторін, а також маючи згоду позивача на
заочний розгляд справи, суд вважає
можливим заочно розглядати справу у
відсутності належно повідомлених
відповідачів без фіксування судового
процесу звукозаписувальним засобом.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги, суд,
на підставі всебічного, повного,
об'єктивного і безпосереднього
дослідження наявних у справі доказів,
встановив наступне.

Судом встановлено, що 16 квітня 2008 року
між відповідачкою ОСОБА_2 та
Акціонерним комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк»,
правонаступником прав та обов'язків
якого є Публічне акціонерне товариство
ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено
іпотечний договір, за умовами якого
ОСОБА_2, як іпотекодавець передала в
іпотеку іпотекодержателю, Банку
нерухоме майно, а саме: трикімнатну
квартиру, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

Зазначений договір було посвідчено
Приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу, ОСОБА_4

Внаслідок нотаріального посвідчення
зазначеного вище договору, приватним
нотаріусом було накладено заборону на
відчуження предмету іпотеки під № 7032906
та внесено запис до єдиного реєстру
іпотек під № 7033151.

Згідно довідки з місця проживання від
03.06.2014 року, засвідченою КП ЖКС
«Порто-франківський» сусідами
підтверджено, що позивачка ОСОБА_1
мешкає в спірній квартирі за адресою:
АДРЕСА_1 з 2003 року, тобто з періоду
придбання квартири відповідачкою
ОСОБА_2 і по сьогодні.

У 2010 році зазначену квартиру, що є
предметом іпотеки її мешканцями було
переплановано, що підтверджується
новим свідоцтвом про право власності
на квартиру №2 від 11.08.2010 році, виданим
виконавчим комітетом Одеської міської
ради.

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1
від 25.11.1998 року позивачка ОСОБА_1 є
донькою відповідачки ОСОБА_2.

Позивачка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2.

На момент укладення іпотечного
договору, тобто станом на 16.04.2008 року
позивачці було 15 років.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 6 Сімейного
кодексу України, неповнолітньою
вважається дитина у віці від
чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

В іпотечному договорі відсутня
інформація про те, що на момент його
укладання і нотаріального посвідчення
надавалася відповідна згода органу
опіки та піклування, у зв'язку із
проживанням в квартирі, що є предметом
іпотеки, неповнолітньої дитини.

Суд доходить до висновку, що позивачка
ОСОБА_1 мешкала у спірній квартирі за
адресою: АДРЕСА_1 з моменту її придбання
зі своєю матір'ю та відповідачкою за
позовом ОСОБА_2, як одним із своїх
рідних батьків і по сьогодні, та
отримала речове право на проживання в
цій квартирі.

Із п. 1.6 іпотечного договору вбачається,
що іпотекодавець (тобто відповідачка
ОСОБА_2) на момент укладання іпотечного
договору гарантувала, що на предмет
іпотеки не існує прав та вимог інших
осіб, в тому числі тих, що не
зареєстровані у встановленому законом
порядку, а також що на передачу
предмету іпотеки в іпотеку за
договором є всі належні повноваження.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України
«Про охорону дитинства» в редакції, що
діяла на момент укладення договору,
батьки або особи, які їх замінюють, не
мають права без дозволу органів опіки і
піклування, зокрема, укладати договори,
які підлягають нотаріальному
посвідченню або спеціальній
реєстрації, відмовлятися від належних
дитині майнових прав, видавати
письмові зобов'язання.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 203 ЦК
України, зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності.

Відповідно до ч. 3 ст. 209 ЦК України,
нотаріальне посвідчення може бути
вчинене на тексті лише такого
правочину, який відповідає загальним
вимогам, встановленим статтею 203 цього
Кодексу.

За таких обставин, правочин по
укладанню іпотечного договору був
вчинений з порушеннями закону в момент
його вчинення, а тому визнається судом
недійсним.

Відповідно до ч. ч. 1 та 3 ст. 215 ЦК
України, підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

При ухваленні судового рішення, суд
застосовує практику Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ та Верховного суду України,
викладену у відповідних постановах та
роз'ясненнях.

Відповідно до положень п. п. 2 та 8
Постанови Пленуму Верховного суду
України від 06.11.2009 р. № 9 «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними», судам
необхідно враховувати, що згідно із
статтями 4, 10 та 203 ЦК зміст правочину не
може суперечити ЦК, іншим законам
України, які приймаються відповідно до
Конституції України та ЦК, міжнародним
договорам, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України, актам
Президента України, постановам
Кабінету Міністрів України, актам
інших органів державної влади України,
органів влади Автономної Республіки
Крим у випадках і в межах, встановлених
Конституцією України та законом, а
також моральним засадам суспільства.

Зміст правочину не повинен суперечити
положенням також інших, крім актів
цивільного законодавства,
нормативно-правових актів, прийнятих
відповідно до Конституції України
(статті 1, 8 Конституції України).

Практика Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ презюмує
можливість визнання договору іпотеки
недійсним за таких підстав та надає
відповідні роз'яснення.

Відповідно до п. 44 Постанови Пленуму
ВССУ №5 від 30.03.2012 р. «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин», згідно зі
статтею 32 ЦК, статтею 177 СК та статтею 17
Закону України від 26 квітня 2001 року №
2402-III «Про охорону дитинства» батьки не
мають права без дозволу органу опіки і
піклування укладати договір, який
підлягає нотаріальному посвідченню
або спеціальній реєстрації,
відмовлятися від належних дитині
майнових прав, здійснювати розподіл,
обмін, відчуження житла,
зобов'язуватися від імені дитини
порукою, видавати письмові
зобов'язання.

У зв'язку із наведеним суди повинні
виходити із того, чи мала дитина право
власності на предмет іпотеки чи право
користування предметом іпотеки на
момент укладення договору іпотеки.

Тобто, відповідно до цього пункту, який
роз'яснює застосування судами
законодавства в виниклих відносинах, в
ситуації, що склалася між сторонами суд
повинен з'ясувати та виходити з того, чи
мала позивачка ОСОБА_1 як неповнолітня
дитина на момент вчинення правочину із
укладанням іпотечного договору право
користування предметом іпотеки та чи
був наданий дозвіл органу опіки і
піклування на укладання та нотаріальне
посвідчення зазначеного іпотечного
договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 Житлового
кодексу України, члени сім'ї власника
жилого будинку (квартири), які
проживають разом з ним у будинку
(квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири).

За таких обставин права позивачки як
користувача житла та як неповнолітньої
особи в момент укладення відповідачами
правочину, який протирічить закону
підлягають захисту, а позов є
обґрунтованим та таким, що підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 6, 8, 10-11, 15, 57-60, 109, 209,
212-215, 218, 224-226, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати іпотечний договір від 16.04.2008
року, укладений між Акціонерним
комерційним банком соціального
розвитку «Укрсоцбанк»,
правонаступником прав та обов'язків
якого є Публічне акціонерне товариство
«Укрсоцбанк» та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
посвідчений приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу, ОСОБА_4 та зареєстрований в
реєстрі під № 1427, - недійсним.

Виключити з Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
запис № 7032906 від 16.04.2008 року про
державну реєстрацію обтяження об'єкту
нерухомого майна: квартири за адресою:
АДРЕСА_1 (два), загальна площа 95,7 кв.м.,
накладений на підставі Іпотечного
договору від 16.04.2008 року, укладеного між
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та Акціонерним
комерційним банком соціального
розвитку «Укрсоцбанк»,
правонаступником прав та обов'язків
якого є Публічне акціонерне товариство
«Укрсоцбанк», посвідчений приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу, ОСОБА_4,
зареєстрований за № 1428.

Виключити з Державного реєстру іпотек
запис № 7033151 (зареєстрований 16.04.2008
року) про державну реєстрацію
обтяження об'єкту нерухомого майна:
квартири за адресою: АДРЕСА_1 (два),
загальна площа 95,7 кв.м., накладений на
підставі іпотечного договору,
укладеного між Акціонерним
комерційним банком соціального
розвитку «Укрсоцбанк»,
правонаступником прав та обов'язків
якого є Публічне акціонерне товариство
«Укрсоцбанк» та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
посвідченого приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу, ОСОБА_4 за № 1427 від 16.04.2008 року.

Заява про перегляд заочного рішення,
може бути подана відповідачем до
Приморського районного суду м. Одеси
протягом 10-ти днів, після отримання
копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
рішення суду може бути оскаржено в
Апеляційний суд Одеської області через
Приморський районний суд м. Одеси
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення ухвали про відмову в
задоволенні заяви про перегляд
заочного рішення.

Суддя:
О.С.Турецький

26 серпня 2014 року