Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/2902/14
Головуючий у 1 інстанції: Кравченко Л.Ю.
Суддя-доповідач: Каракуша К.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2014 року м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Бєлки В.Ю.

суддів: Каракуші К.В.

Гончар М.С.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 15 травня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_3 до Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Запорізькій області,
Відкритого акціонерного товариства
«Вуглецевий композит» про визнання
незаконним і скасування наказу,
поновлення на роботі, стягнення
заборгованості по заробітній платі та
середнього заробітку за час затримки
розрахунку, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Запорізькій області (далі -
РВ Фонду ДМУ по Запорізькій області) ,
Відкритого акціонерного товариства
«Вуглецевий композит» (ВАТ «Вуглецевий
композит») про визнання незаконним і
скасування наказу, поновлення на
роботі, стягнення заборгованості по
заробітній платі та середнього
заробітку за час затримки розрахунку,
який в ході судового розгляду
неодноразово уточнював.

У позові зазначалось, що з 03.11.2011 року
між позивачем та РВ ФДМУ по Запорізькій
області укладено контракт №264, за
умовами якого позивача призначено на
посаду керівника виконавчого органу
ВАТ «Вуглецевий композит». 03.11.2011 року
наказом Регіонального відділення
Фонду держмайна №728 його призначено на
посаду голови правління ВАТ
«Вуглецевий композит». 08.11.2013 року він
отримав лист Регіонального відділення
Фонду держмайна від 29.10.2013 року, до
якого був доданий наказ №875 від 28.10.2013
року «Про припинення контракту від
03.11.2011 року №264, укладеного з керівником
виконавчого органу ВАТ «Вуглецевий
композит». Позивач вважає наказ
незаконним, оскільки визнання ВАТ
«Вуглецевий композит» банкрутом та
призначення ліквідатором банкрута
ОСОБА_4 не є підставою для припинення
контракту.

Посилаючись на вказані обставини,
позивач просив суд скасувати наказ №875,
поновити його на посаді голови ВАТ
«Вуглецевий композит», стягнути з РВ
ФДМУ 21509,28 грн. середнього заробітку у
зв'язку із затримкою розрахунку при
звільненні за період з 29.10.2013 року по
29.03.2014 року, стягнути з ВАТ «Вуглецевий
композит» суму 33954,20 грн.
заборгованості по заробітній платі за
період з січня 2013 року по жовтень 2013
року.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 15
травня 2014 року позов задоволено
частково.

Стягнуто з ВАТ «Вуглецевий композит»
на користь ОСОБА_3 суму 33954,20 грн.
заборгованості по заробітній платі за
період з січня 2013 року по жовтень 2013
року.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове, яким задовольнити позовні вимоги
в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників процесу, що з'явились
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Рішення суду в частині стягнення
заборгованості по заробітній платі не
оскаржено, тому у відповідності до
вимог ст.303 ЦПК України не
перевіряється апеляційним судом.

Згідно стат. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

У відповідності до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що РВ ФДМУ по
Запорізькій області, як засновником
ВАТ «Вуглецевий композит», на підставі
статуту ВАТ та наказу РВ ФДМУ від 27.11.2008
року за №399 «Про перетворення
державного підприємства «Вуглецевий
композит» у ВАТ «Вуглецевий композит»,
укладено строковий контракт №264 від
02.11.2011року з ОСОБА_3, у відповідності до
якого позивача було призначено на
посаду керівника виконавчого органу
вказаного ВАТ.

Термін дії вказаного контракту
встановлено з 03.11.2011 року до 03.11.2014 року.

На підставі зазначеного контракту,
наказом РВ ФДМУ по Запорізькій області
№728 від 03.11.2011 року ОСОБА_3 було
призначено на посаду голови правління
ВАТ «Вуглецевий композит» з 03.11.2011 року,
про що була вчинено запис РВ ФДМУ у
трудовій книжці позивача (а.с.10).

Постановою господарського суду
Запорізької області від 27 лютого 2013
року ВАТ «Вуглецевий композит» визнано
банкрутом, відкрито ліквідаційну
процедуру, ліквідатором призначено
арбітражного керуючого ОСОБА_5 вказана
ухвала господарського суду, залишена
без змін постановою Донецького
апеляційного суду від 19 липня 2013 року
та Вищого господарського суду України
від 16 жовтня 2013 року (а.с.11-21).

Згідно до наказу №875 РВ ФДМУ по
Запорізькій області від 28.10.2013 року,
який винесено на підставі абз.7 п.6.2
контракту від 03.11.2011 року, постанови
Вищого господарського суду України від
16 жовтня 2013 року та ст.38 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
контракт з позивачем визнано таким, що
припинився (а.с.10).

Ліквідатором ОСОБА_5 28 жовтня 2013 року
було вчинено запис до трудової книжки
позивача про його звільнення з посади у
зв'язку з ліквідацією підприємства за
п.4 ст.40 КЗпП України на підставі
вищезазначеного наказу № 875 РВ ФДМУ по
Запорізькій області від 28.10.2013 року
(.а.с.109).

Відповідно до ч.2 ст. 38 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" (N
2343-XII), з дня прийняття господарським
судом постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури припиняються повноваження
органів управління банкрута щодо
управління банкрутом та розпорядження
його майном, якщо цього не було
зроблено раніше, керівник банкрута
звільняється з роботи у зв'язку з
банкрутством підприємства, а також
припиняються повноваження власника
(власників) майна банкрута.

Згідно до ч.3 ст.41 вказаного Закону (N
2343-XII) з дня призначення ліквідатора до
нього переходять права керівника
(органів управління) юридичної особи -
банкрута.

Приписами пункту 1 ч.2 та ч.3 ст.98 Закону
України (N 2343-XII) арбітражний керуючий
(розпорядник майна, керуючий санацією,
ліквідатор) зобов'язаний неухильно
дотримуватись вимог законодавства. Під
час реалізації своїх прав та обов'язків
арбітражний керуючий зобов'язаний
діяти добросовісно, розсудливо, з
метою, з якою ці права та обов'язки
надано (покладено), обґрунтовано, тобто
з урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії), на підставі, у межах та
спосіб, що передбачені Конституцією та
законодавством України про
банкрутство.

Відповідно до ч.4 ст.8 Закону України (N
2343-XII) ухвали та постанова про визнання
боржника банкрутом та відкриття
ліквідаційної процедури, прийняті
господарським судом у справі про
банкрутство, набирають законної сили з
моменту їх прийняття.

Виходячи з приписів
вищенаведеного Закону, колегія суддів,
дійшла висновку про те, що ліквідатор
ВАТ «Вуглецевий композит» ОСОБА_5 з дня
ухвалення господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури 27 лютого 2013 року повинен був
звільнити керівника банкрута з роботи
у зв'язку з банкрутством підприємства,
про що зобов'язаний був видати
відповідний наказ по
підприємству-банкруту та зробити
відповідно до виданого наказу запис
про звільнення у трудовій книжці
ОСОБА_3

Твердження представника апелянта
про те, що законодавством не
передбачено строки звільнення
керівника підприємства-банкрута
ґрунтуються на помилковому розумінні
ч.2 ст. 38 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Аналізуючи зміст оскаржуваного
наказу №875 РВ ФДМУ по Запорізький
області від 28.10.2013 року, яким контракт з
позивачем визнано таким, що припинився,
колегія суддів погоджується з тим, що
суд першої інстанції вважав його таким,
що не суперечить вимогам законодавства
про банкрутство.

Так, виходячи з того, що трудові
відносини між позивачем і РВ ФДМУ по
Запорізькій області були
регламентовані строковим контрактом і
з дня прийняття господарським судом
постанови про визнання підприємства
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури припинились повноваження РВ
ФДМУ по Запорізькій області щодо
управління банкрутом, оскаржуваний
наказ не мав правового значення для
нового керівника банкрута, а саме
ліквідатора. Останній в силу закону мав
відповідні повноваження та
зобов'язання щодо звільнення голови
правління ВАТ «Вуглецевий композит»
ОСОБА_3

Зміст оскаржуваного наказу, а
саме «вважати контракт таким, що
припинився» підтверджує доводи
представника РВ ФДМУ про те, що
вказаний наказ є внутрішнім
процедурним документом для обліку
контрактів укладених РВ ФДМУ. Крім
того, вказане підтверджується тим, що
цього наказу не було направлено
ліквідатору для виконання.

Помилковість дій ліквідатора щодо
зазначення у трудовій книжці позивача
підстави звільнення, а саме,
відповідного наказу РВ ФДМУ № №875 від
28.10.2013 року, не оскаржується позивачем і
не впливає на правильність юридичної
кваліфікації причини звільнення, з
огляду на те, що оскаржуваний наказ не
мав імперативного характеру для
ліквідатора та враховуючи
бездіяльність останнього щодо
звільнення ОСОБА_3, як голови правління
ВАТ «Вуглецевий композит», яке визнано
господарським судом банкрутом ще 27.02.2013
року.

Похідні вимоги позивача щодо
поновлення на роботі не можуть бути
задоволені з вищенаведених підстав.

Колегія суддів також
погоджується з висновками суду про те,
що вимоги ОСОБА_3 щодо стягнення
середнього заробітку у зв'язку із
затримкою розрахунку при звільненні за
період з 29.10.2013року по 24.03.2014 року
заявлені не до належного відповідача -
РВ ФДМУ по Запорізькій області, і
враховуючи не бажання позивача заявити
ці вимоги до ВАТ «Вуглецевий композит»,
вони не підлягають задоволенню.

Інші доводи апеляційної скарги є
такими, що не спростовують висновків
суду першої інстанції, а лише
відображують позицію позивача,
викладену у позовній заяві і полягає у
довільному тлумаченні приписів
законодавства про банкрутство і не
спростовують правильності вирішення
справи.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що підстав для скасування
рішення суду першої інстанції не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 317 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 15
травня 2014 року по цій справі залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте вона може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: