Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 липня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючого - Панька В.Ф.

суддів - Ігнатюка Б.Ю. Мацунича М.В.,

при секретарі - Саварина Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ужгород справу за
апеляційною скаргою Департаменту
міського господарства Ужгородської
міської ради на рішення Ужгородського
міськрайонного суду від 18 лютого 2014
року по справі за позовом ОСОБА_1 до
Департаменту міського господарства
Ужгородської міської ради про
відшкодування матеріальної і
моральної шкоди внаслідок ДТП, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
Департаменту міського господарства
Ужгородської міської ради про
відшкодування матеріальної і
моральної шкоди внаслідок ДТП,
мотивувавши свої вимоги тим, що 04.06.2012
року позивачка рухаючись на автомобілі
ВАЗ 2109 по вул.Дендеші в м.Ужгороді
потрапила колесом в глибоку вибоїну на
проїзній частині, в результаті чого
автомобіль було пошкоджено. Відповідно
до листа Департаменту 1144/0112 від 14.08.2012
року, листа Державтоінспекції 8/1804 від
18.06.2012 року, доручення директора
Департаменту від 15.06.2012 року, наказу
№103/1 від 06.06.2012 року по Департаенту
вибоїна на вул.Дендеші, 75 в м.Ужгороді
після ДТП була ліквідована. Постановою
апеляційного суду Закарпатської
області було встановлено відсутність в
діях ОСОБА_1 складу адміністративного
правопорушення. З вини відповідача
майну позивача була завдана
матеріальна шкода в розмірі 1100 гривень.
Також позивачка просила відшкодувати
їй моральну шкоду в сумі 5000 гривень.

Рішенням Ужгородського міськрайонного
суду від 18 лютого 2014 року позов
задоволено частково: стягнуто з
Департаменту міського господарства
Ужгородської міської ради на користь
ОСОБА_1 1100 гривень матеріальної шкоди
та 3000 гривень моральної шкоди. Також
стягнуто з Департаменту міського
господарства Ужгородської міської
ради на користь ОСОБА_1 витрати,
пов'язані з правовою допомогою в
розмірі 2000 гривень. В решті позову
відмолено.

Відповідач не погодився з цим рішенням,
просив його в скасувати та ухвалити
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні вимог про стягнення
моральної шкоди та витрат, пов'язаних з
наданням правової допомоги.

Апеляційна скарга мотивована
порушенням судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
а також невідповідністю висновків суду
обставинам справи.

В судовому засіданні представник
апелянта скаргу з наведених підстав
підтримав.

Позивачка вважала, що підстав для
задоволення скарги немає.

Заслухавши доповідача, осіб, які
приймали участь у судовому засіданні
та дослідивши матеріали справи колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

Приймаючи оскаржуване рішення в
частині задоволення оскаржуваних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що позивачу завдана матеріально
шкода в розмірі 1100 гривень згідно
квитанції; також суд визначив розмір
моральної шкоди в сумі 3000 гривень,
оскільки на думку суду цей розмір буде
відповідати спричиненій позивачці
моральній шкоді. Крім цього, з
розрахунку витрат, пов'язаних з
наданням позивачці правової допомоги
вбачається, що розмір витрат,
пов'язаних з правовою допомогою
складає 2000 грн., не перевищує
встановлений постановою КМУ граничний
розмір.

Однак, з даними висновками суду першої
інстанції повністю погодитись не можна
на підставі наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
04.06.2012 року позивачка рухаючись на
автомобілі ВАЗ 2109 по вул.Дендеші в
м.Ужгороді потрапила колесом в глибоку
вибоїну на проїзній частині, в
результаті чого автомобіль було
пошкоджено на суму 1100 гривень.

Колегія судді приймає до уваги довід
апеляційної скарги про те, судом першої
інстанції неправомірно задоволено
вимогу про стягнення витрат, пов'язаних
з наданням правової допомоги на
підставі наступного.

Відповідно до ч.1 ст.38 ЦПК України
сторона, третя особа, особа, яка
відповідно до закону захищає права,
свободи чи інтереси інших осіб, а також
заявники та інші заінтересовані особи
в справах окремого провадження (крім
справ про усиновлення) можуть брати
участь у цивільній справі особисто або
через представника.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно договору про надання правової
допомоги від 03.07.2013 року цей договір був
укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.55) В
порядку ч.2 ст.56 ЦПК України ОСОБА_2 до
участі у справі допущений не був, також
при пред'явленні позову в договорі про
надання правової допомоги не було
зазначено по якій справі ця допомога
буде надаватись і чи стосується вона
предмету даного спору.

Враховуючи наведені вище
обставини, рішення суду першої
інстанції в частині задоволення вимог
про стягнення витрат на надання
правової допомоги підлягає скасуванню.

Щодо стягнення моральної шкоди,
то слід зазначити наступне.

Оскільки відповідачем визнано
позовні вимоги щодо стягнення
матеріальної шкоди на користь
позивача, тобто визнано свою вину,
колегія суддів вважає, що з нього
підлягає стягненню і моральна шкода у
розмірі, визначеному судом першої
інстанції. Тому, в цій частині рішення
суду першої інстанції слід залишити
без змін.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є невідповідність висновків
суду обставинам справи та неправильне
застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст.307, 309, 314 ЦПК України,
судова колегія

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Департаменту
міського господарства Ужгородської
міської ради - задовольнити частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного
суду від 18 лютого 2014 року в частині
стягнення витрат на правову допомогу
скасувати і в цій частині відмовити в
задоволенні позову.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Судді :