Справа № 446/835/13
Головуючий у 1 інстанції: Самсін М.Л.
Провадження № 22-ц/783/2978/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мусіна
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - Мусіної Т.Г.

суддів - Павлишина О.Ф., Ніткевича А.В.

за участі секретаря - Азенко М.В.

з участю: ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4

та їх представника -
адвоката ОСОБА_5,

відповідача ОСОБА_6 та
її адвоката ОСОБА_7,

представника
Прибужанівської сільської ради -
Литвин С.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на
рішення Кам'янка-Бузького районного
суду Львівської області від 12
листопада 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_9, ОСОБА_2, ОСОБА_3, в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_4 - ОСОБА_9 до
Прибужанівської сільської ради
Кам'янка-Бузького району Львівської
області, ОСОБА_6, управління
Держкомзему у Кам'янка-Бузькому районі
про визнання дій неправомірними,
скасування рішення та усунення
перешкод в користуванні спільним
заїздом,-

в с т а н о в и л а :

У травні 2011 року ОСОБА_9, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 -
ОСОБА_9 звернулися в суд до
відповідачів із вказаним позовом,
уточненим у березні 2012 року, який
обґрунтовували тим, що вони є
співвласниками житлового будинку з
господарськими спорудами по АДРЕСА_1
Кам'янка-Бузького району Львівської
області. Належна до вказаного
будинковолодіння земельна ділянка
становить 0,46 га. та межує із земельною
ділянкою, що надана в користування
відповідачці - ОСОБА_6 і заїзд до
господарства позивачів можливий
виключно через спільний заїзд. Проте
ОСОБА_6 заперечує проти цього та не дає
можливості позивачам здійснювати
заїзд до їхнього господарства.

Позивачі також зазначають, що
відповідно до рішення № 04 четвертої
сесії Прибужанівської сільської ради
шостого демократичного скликання від 24
березня 2011р. відповідачці ОСОБА_6
надано дозвіл на виготовлення
технічної документації із землеустрою
на земельні ділянки, що передаються їй
у власність, а на підставі рішення № 06
п'ятої сесії Прибужанівської сільської
ради шостого демократичного скликання
від 24 травня 2011р. їй було видано
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯК № 215660, згідно
якого спільний заїзд до земельної
ділянки позивачів перейшов до ОСОБА_6
Вважають вищевказані рішення
Прибужанівської сільської ради та
державний акт на право власності на
земельну ділянку недійсними, оскільки
спірний проїзд є спільним для обох
сусідів та відповідно до ч.3 ст. 83
Земельного кодексу України не міг бути
переданий у приватну власність
відповідачки ОСОБА_6, акт узгодження
меж земельної ділянки ОСОБА_6 вони не
підписували.

Просили задовольнити позов та ухвалити
рішення, яким:

- визнати неправомірними дії
Прибужанівської сільської ради щодо
надання дозволу на виготовлення
технічної документації із землеустрою,
щодо складання документів, що
посвідчують право власності на
земельні ділянки, які передаються у
власність в с. Гайок Кам'янка-Бузького
району Львівської області гр. ОСОБА_6 та
скасувати рішення № 04 четвертої сесії
Прибужанівської сільської ради
Кам'янка-Бузького району Львівської
області шостого демократичного
скликання від 24 березня 2011р.;

- визнати неправомірними дії
Прибужанівської сільської ради щодо
передачі у приватну власність гр.
ОСОБА_6 земельні ділянки розміром 0,2500
га у с. Гайок Кам'янка-Бузького району
Львівської області та скасувати
рішення № 06 п'ятої сесії
Прибужанівської сільської ради
Кам'янка-Бузького району Львівської
області шостого демократичного
скликання від 24 травня 2011р.;

- визнати недійсним та скасувати
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯК № 215660
виданий гр. ОСОБА_6 на підставі рішення
Прибужанівської сільської ради
Кам'янка-Бузького району Львівської
області 5 сесії 6 скликання від 24 травня
2011р.;

- зобов'язати ОСОБА_6 не чинити
позивачам перешкоди в користуванні
спільним заїздом до будинковолодіння
позивачів по АДРЕСА_1 Кам'янка-Бузького
району Львівської області, шляхом
демонтажу залізної брами та
дерев'яного забору та зобов'язати
ОСОБА_6 не загороджувати будь-яким
способом спільний заїзд в межах
розмірів визначених комісією
Прибужанівської сільської ради в акті
від 23 червня 2010р.

В процесі розгляду справи ОСОБА_4
досягла повноліття та вступила у
справу в якості позивача.

Рішенням Кам'янка-Бузького районного
суду Львівської області від 12
листопада 2013 року позов задоволено
повністю.

Рішення суду оскаржила відповідачка -
ОСОБА_6.

В апеляційній скарзі, посилаючись на
незаконність та необґрунтованість
рішення суду, порушення судом першої
інстанції норм матеріального і
процесуального права, просила рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
позову.

Заперечуючи проти апеляційної скарги
позивачі вважають рішення суду
законним та обґрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача,
вислухавши доводи осіб, які з'явились у
судове засідання, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах, передбачених ст.. 303 ЦПК
України, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню: рішення суду підлягає
скасуванню на підставі п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК
України з ухваленням нового рішення
про відмову у задоволенні позову,
виходячи з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд виходив з
того, що наявність спільного заїзду
(спільної вулиці) між сусідами ОСОБА_6
та ОСОБА_9 становить 3,5 метрів, що
підтверджується актом комісії
сільської ради від 23 червня 2010р., який
неправомірно загороджений
відповідачкою ОСОБА_6 та в подальшому
був незаконно включений у склад її
земельної ділянки для виготовлення
технічної документації із землеустрою
та приватизований.

Проте погодитись з таким висновком
суду не можна, оскільки суд дійшов його
внаслідок порушення норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Проте вказаним вимогам рішення суду не
відповідає.

Колегією суддів встановлено, що
відповідно до договору дарування від 09
квітня 2008р., укладеного між ОСОБА_10 та
ОСОБА_6 власницею житлового будинку з
господарськими будівлями в АДРЕСА_2
Кам'янка-Бузького району Львівської
області стала ОСОБА_6 - донька ОСОБА_10

Відповідно до технічного звіту обміру
присадибних земель колгоспу «Зоря
комунізму» с. Гайок Кам'янка-Бузького
району Львівської області та
долученого до нього акту № 20 від 23
липня 1983р. комісії колгоспу про
перевірку присадибного
землекористування гр. ОСОБА_10, за
ОСОБА_10 згідно земельно-кадастрової
книги рахується 0,50 га, фактично в
користуванні є 0,27 га (рілля - 0,23, сад - 0,03,
будівлі - 0,01, усього - 0,27). На звороті
цього акту відображено схем-план
вказаної земельної ділянки суцільною
площею 0,27 га, яку не перетинає жодна
громадська дорога або заїзд спільного
користування (а.с.274-275).

Згідно довідки Прибужанівської
сільської ради № 312 від 09 листопада 2010р.
та земельно-кадастрової книги за
будинковолодінням АДРЕСА_2 закріплено
земельну ділянку площею 0,50 га, з них: 0,27
га - для обслуговування житлового
будинку, сад - 0,03 га, будівлі - 0,01 га.

На час укладення договору дарування
земельна ділянка ОСОБА_10 не була
приватизована та перебувала у
користуванні.

Положеннями ч.2 ст. 120 Земельного
кодексу України, чинного на час
укладення договору дарування, якщо
жилий будинок, будівля або споруда
розміщені на земельній ділянці, що
перебуває в користуванні, то в разі
набуття права власності на ці об'єкти
до набувача переходить право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені, та частину
ділянки, яка необхідна для їх
обслуговування.

Таким чином відповідачка набула право
користування на земельну ділянку
площею 0,27 га для обслуговування
житлового будинку та господарських
споруд та на її приватизацію.

Довідкою Прибужанівської сільської
ради № 221 від 19.05.2011р. підтверджується,
що згідно земельно-кадастрової книги с.
Гайок за житловим будинком гр.-ки
ОСОБА_9, що знаходиться в АДРЕСА_1
рахується земельна ділянка площею 0,46
га, в тому числі для обслуговування
житлового будинку орієнтованою площею
0,25 га та для ведення особистого
селянського господарства орієнтовною
площею 0,21 га.

Земельна ділянка ОСОБА_9 не
приватизована, державний акт на право
користування не видавався.

Земельна ділянка ОСОБА_6 згідно плану
меж земельної ділянки по осі Б-В межує
із земельною ділянкою ОСОБА_9

Позивачами відповідно до положень ст. 60
ЦПК України не надано належних та
допустимих доказів на підтвердження
позовних вимог, а саме існування заїзду
до їх садиби саме через земельну
ділянку ОСОБА_6

Акт комісії Прибужанівської сільської
ради від 23 червня 2010р., яким встановлено
межі спільного заїзду (спільна вулиця)
між сусідами ОСОБА_6 та ОСОБА_9 шириною
3,5 м через земельну ділянку ОСОБА_6 із
зобов'язанням останньої розібрати
огорожу для прямого виїзду на дорогу,
ліквідувавши кущі смородини, не є
належним доказом існування такого
спільного заїзду раніше, оскільки не
містить посилання на документи, а
навпаки є доказом того, що саме цим
актом у непередбачений Земельним
кодексом України порядок встановлено
спільний заїзд до садиби позивачів
через земельну ділянку ОСОБА_6

Зокрема, позивачі протягом усього часу
розгляду справи судом першої інстанції
не надали суду будівельний паспорт на
свою садибу АДРЕСА_1, у якому має бути
визначено місце розташування заїзду на
їх земельну ділянку, не надали такого і
на вимогу апеляційної інстанції,
посилаючись на його відсутність.

Колегією суддів встановлено, що
рішення Прибужанівської сільської
ради про встановлення спільного заїзду
для господарств ОСОБА_9 та ОСОБА_6
(ОСОБА_10.) не приймалось ні до 2010р., ні
після акту 23.06.2010р., технічна
документація на спільний заїзд не
виготовлялась, частина земельної
ділянки ОСОБА_6 для облаштування
спільного заїзду не вилучалась і до
земель комунальної власності для
громадського користування не
зараховувалась.

На вимогу апеляційної інстанції
Прибужанівською сільською радою
повідомлено, що рішення сесії
сільської ради по питанню віднесення
спірної земельної ділянки до спільного
заїзду та земель громадського
користування не приймалося, інші
документи, які підтверджують або
спростовують існування вулиці
громадського користування шириною 3,5 м,
що проходить через земельну ділянку
ОСОБА_6 до земельної ділянки ОСОБА_9, в
сільській раді відсутні, а також
відсутні будівельні паспорти садиб
власників ОСОБА_9 та ОСОБА_6 і
генеральний план с. Гайок ( а.с. 273 )

Колегією суддів встановлено, що до
будинку та прибудинкової території
ОСОБА_9 облаштований окремий
(відокремлений) заїзд, що
підтверджується довідкою сільської
ради № 387 від 02.11.2011р. про відсутність
спільного заїзду через земельну
ділянку ОСОБА_6 (а.с. 87) та актом комісії
з питань регулювання земельних і
правових відносин Прибужанівської
сільської ради від 10.02.2012р., яка шляхом
виїзду на місце встановила, що ОСОБА_9
дійсно має інший заїзд з протилежної
сторони АДРЕСА_1 до своєї присадибної
ділянки і в документації сільської
ради не зазначено спільний заїзд через
землеволодіння ОСОБА_6 (а.с. 85).

В судовому засіданні апеляційної
інстанції позивачі, які з'явились,
підтвердили користування окремим
заїздом, вказаним в акті від 10.02.2012р.,
проте зазначили, що він їх не влаштовує
лише з тих підстав, що здійснюється з
ґрунтової дороги, а також підтвердили,
що користуються ще одним проїздом до
своєї садиби з АДРЕСА_1 що проходить
повз садибу ОСОБА_11

Наданий в судове засідання апеляційної
інстанції ОСОБА_6, в порядку
підтвердження доводів апеляційної
скарги, збірний ситуаційний план
землекористувань, виготовлений по
матеріалах космічної зйомки у 2009р.,
державного акту ОСОБА_6, схеми
землекористування позивачів по даних
відділу держкомзему у Кам'янка -
Бузькому районі, підтверджує
відсутність громадської дороги
спільного користування, що проходить
через земельну ділянку ОСОБА_6 до
садиби ОСОБА_9 та передбачає проїзд з
АДРЕСА_1 довжиною 70 м повз садибу
ОСОБА_11 безпосередньо до садиби ОСОБА_9
(а.с. 250).

Відсутність такої дороги через ділянку
ОСОБА_6 підтверджується також
картографічними супутниковими
фотознімками спірної земельної
ділянки (а.с. 254 - 256).

Заперечення позивачів проти
користування проїздом, який проходить
повз садибу ОСОБА_11 з тих підстав, що
цей проїзд входить до складу земельної
ділянки, яка рахується за гр. ОСОБА_13, не
дає для них правових підстав вимагати
облаштування для себе заїзду через
земельну ділянку, що належить ОСОБА_6

Окрім того в судовому засіданні
апеляційної інстанції представник
Прибужанівської сільської ради
Кам'янка - Бузького району в особі
землевпорядника Литвин С. підтвердила
можливість користування позивачами
проїздом, який проходить повз земельну
ділянку ОСОБА_11, оскільки земельна
ділянка ОСОБА_13 не приватизована є
комунальною власністю і сільська рада
має реальну можливість прийняти
рішення про вилучення цього проїзду з
індивідуального користування для
громадського користування з метою
розв'язання спору з ОСОБА_9

Згідно п. «г» ч. 1 ст. 121 Земельного
кодексу України громадяни мають право
на безоплатну передачу їм земельних
ділянок із земель комунальної
власності для обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибна ділянка) у селах - не
більше 0,25 га.

Рішенням №4 четвертої сесії
Прибужанівської сільської ради
Шостого демократичного скликання від 24
березня 2011р. ОСОБА_6 надано дозвіл на
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право на
земельні ділянки які передаються їй
безкоштовно у власність: для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд - 0,2500
га в АДРЕСА_2; для ведення особистого
селянського господарства площею 0,0548 га
та площею 0,2667 в с. Гайок (а.с. 12).

Другим пунктом вказаного рішення
надано ОСОБА_9 та членам її родини
дозвіл на безперешкодний прохід.

На підставі вказаного рішення
спеціалізованою організацією
виготовлено проект землеустрою
документи якого також не передбачають
існування спільного заїзду. На
підставі рішення 5-ї сесії 6-го
скликання Прибужанівської сільської
ради від 24.05.2011р. ОСОБА_6 видано державні
акти на право власності на земельні
ділянки і, зокрема, на земельну ділянку
площею 0,2500 га для обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд серії ЯК № 215660 (а.с. 34). Вказана
земельна ділянка відображена на плані
одним масивом.

Оскільки існування спільного заїзду
через земельну ділянку ОСОБА_6 до
садиби ОСОБА_9 не знайшло
підтвердження, правові підстави для
визнання оскаржуваних рішень сесії
Прибужанівської сільської ради та
державного акту у зв'язку з порушенням
вимог ч. 3 ст. 83 ЗК відсутні.

З врахуванням того, що на час
приватизації земельної ділянки ОСОБА_6
сусідня ділянка ОСОБА_9 належала до
комунальної власності,
землекористування якою в існуючих
межах не було підтверджено ОСОБА_9
належними документами, земельна
комісія Прибужанівської сільської
ради прийняла рішення, оформлене актом
від 03.03.2011р. дати згоду на виготовлення
технічної документації землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право власності на
земельні ділянки без згоди суміжних
землекористувачів, а саме ОСОБА_9 (а.с.
86). У такому випадку сільська рада як
землевласник вправі була сама погодити
межі.

З врахуванням наведеного і з цих
підстав оскаржувані рішення сесії
сільської ради та оспорюваний
державний акт не можуть бути визнані
недійсними і скасовані.

Враховуючи, що суд першої інстанції
вказаних обставин не врахував,
неправильно встановив фактичні
обставини справи та допустив порушення
норм процесуального і матеріального
права, рішення суду залишатись в силі
не може.

Керуючись п.2 ч.1 ст.307, п. 4 ч.1 ст. 309, ч.2 ст.
314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів

в и р і ш и
л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6
задовольнити.

Рішення Кам'янка-Бузького районного
суду Львівської області від 12
листопада 2013 року скасувати та
ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_9, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, в інтересах неповнолітньої
ОСОБА_4 - ОСОБА_9 до Прибужанівської
сільської ради Кам'янка-Бузького
району Львівської області, ОСОБА_6,
управління Держкомзему у
Кам'янка-Бузькому районі про визнання
дій неправомірними, скасування рішення
та усунення перешкод в користуванні
спільним заїздом - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом 20-ти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ з дня набрання рішенням
апеляційного суду законної сили.

Головуючий
Т.Г. Мусіна

Судді:
О.Ф. Павлишин

А.В. Ніткевич