АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
номер провадження 22-ц/791/241/14
у 1 інстанції Сіденко С.І.
доповідач Слюсаренко О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Херсонської області
у складі:

головуючого : Радченка С.В.

суддів: Вербицької Л.І.

Слюсаренко О.В.

при секретарі Грицак А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну справу
за заявою ОСОБА_2 про ухвалення
додаткового рішення про стягнення
судових витрат у справі за позовом
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про поділ майна ,-

В С Т А Н О В И Л А:

28 серпня 2014 року Цюрупинський районний
суд Херсонській області ухвалив у
зазначеній вище справі рішення, на яке
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали апеляційні
скарги.

Рішенням апеляційного суду
Херсонської області від 11 квітня 2014
року рішення Цюрупинського районного
суду Херсонської області від 28 серпня
2013 року в частині визнання за ОСОБА_3
права власності на пральну машину
"Малютка" , велосипед "Україна",
магнітофон "Маяк", диван - ліжко,
килимове покриття 2х3 м, килимову
доріжку 0, 7х 3,8 м., конструкції теплиці
саморобної розміром 10х5, та 8х4 м. , в
частині визнання за ОСОБА_2 права
власності на металеву ємність
розміром 0, 85х0, 62х0, 24 м., металеву
ємність з листа металу товщиною 8мм,
металеву ємність з листів металу
розміром 1, 50х1, 10 , металеву ємність для
зберігання ПММ, конструкція теплиці
саморобної розміром 10х5, та 8х4 м. ,
станіни циркулярні, циркулярку у
зборі скасовано.

Зазначене рішення суду в частині
визнання за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 права
власності на 1/2 частину автомобіля
ГАЗ 24 державний реєстраційний номер
НОМЕР_1, в частині визнання за ОСОБА_3
права власності на мікрохвильову піч
"Шарп" та в частині відмови у
задоволенні зустрічних позовних вимог
ОСОБА_2 про визначення порядку
користування земельною ділянкою
залишене без змін.

Зазначене рішення суду в частині
визнання за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 права
власності на ? ідеальну частку
житлового будинку з відповідною
частиною господарських та побутових
споруд по АДРЕСА_1 та в частині
відмови у поділі причепа КРАЗ 8138
державний реєстраційний номер НОМЕР_2
скасовано, ухвалено в цій частині нове
рішення.

Виділено із спільного майна подружжя у
власність ОСОБА_3 в житловому будинку
під літ "А" приміщення 1-1 площею 4, 8
кв.м., приміщеня 1-2 площею 15, 7 кв.м.,
приміщення 1-3 площею 6,9 кв.м. вартістю
27361 грн.; в літ "а" прибудова- частину
приміщення 1 розміром 2,3х2,32 м. площею 5, 3
кв.м. вартістю 3091 грн.; літ "Б" літня
кухня вартістю 11990 грн., літ "В" погріб зі
входом вартістю 2513 грн., літ "З" навіс
вартістю1128 грн., літ "І" літній душ
вартістю 533 грн., 48 метрів огорожі № 1
вартістю 1777 грн., ворота № 3 вартістю 1202
грн., хвіртку № 2 вартістю 664 грн. ,
колодязь( колонку) № 4 вартістю 6152 грн,
що становить 46/100 частин домоволодіння
АДРЕСА_1 відповідно до висновку судової
будівельно- технічної експертизи №
68/2013 від 08 січня 2014 року ;

Виділено із спільного майна подружжя у
власність ОСОБА_2 в житловому будинку
літ. "А" приміщення 1-4 площею 8, 7 кв.м.,
приміщення 1-5 площею 10,8 кв.м., вартістю
19472 грн., в літ. "а" прибудова - частину
приміщення 1 розміром 2,3х1, 7 м площею 3,9
кв.м. вартістю 2275 грн., літ. "Г" літня
кухня вартістю 26560 грн., літ "г"
прибудова вартістю 4959 грн., літ. "Д"
гараж - вартістю 7995 грн., літ "Е" сарай
вартістю 2799 грн., літ. "Ж" вбиральня
вартістю 1056 грн., 62 м огорожі вартістю
2262 грн., що становить 54/100 частин
домоволодіння АДРЕСА_1 відповідно до
висновку судової будівельно- технічної
експертизи № 68/2013 від 08 січня 2014 року.

Зобов'язано ОСОБА_2 виплатити ОСОБА_3
за перевищення ідеальної долі
компенсацію у розмірі 5483, 5 грн.

Зобов'язано ОСОБА_2 за власний рахунок
звести перегородку у приміщенні
сіней 1 , закласти дверний пройом між
приміщеннями 1-1 та 1-5, облаштувати
дверний пройом в існуючого віконного у
приміщення сіней 1, облаштувати дверний
пройом з приміщення сіней 1 до
приміщення 1-5, облаштувати виділену
йому частину домоволодіння воротами,
хвірткою, водорозбірною колонкою,
звести до своєї частини прибудову
площею забудови не менше 10 кв.м. ,
виконати теплоізоляцію стіни в
приміщенні 1-3 відповідно до висновку
судової будівельно- технічної
експертизи № 68/2013 від 08 січня 2014
року.

Зобов'язано ОСОБА_3 за власні кошти
облаштувати виділену їй частину
домоволодіння вбиральнею
відповідно до висновку судової
будівельно- технічної експертизи №
68/2013 від 08 січня 2014 року.

Визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право
спільної часткової власності на
причеп КРАЗ 8138 державний
реєстраційний номер НОМЕР_2 по 1/2
частині за кожним.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
на відшкодування витрат з проведення
судової будівельно- технічної
експертизи 1840 грн.

25 квітня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
апеляційного суду з заявою про
ухвалення додаткового рішення у
справі, посилаючись на те, що при
ухвалені свого рішення судом
апеляційної інстанції не вирішено
питання про стягнення з відповідача на
його користь судових витрат . Просить
стягнути з ОСОБА_3 на його користь
понесені витрати на сплату судового
збору у загальному розмірі 1007, 88 грн,
витрати на проведення судової
товарознавчої експертизи в сумі 2940 грн.
витрати на проведення судової
будівельно- технічної експертизи в
сумі 4000 грн.. витрати за проведення
експертної оцінки 1278, оплата правової
допомоги у розмірі 3500 грн., а всього
12725, 88 грн.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які з'явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає заява не підлягає
задоволенню.

Суд під час ухвалення рішення вирішує
зокрема питання про розподіл судових
витрат, про що зазначається в його
резолютивній частині .

У разі не вирішення судом питання про
судові витрати суду, що ухвалив
рішення, за заявою осіб, які беруть
участь у справі чи з власної ініціативи
надано можливість ухвалити додаткове
рішення (п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України).

Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові
витрати складаються із судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи і їх розподіл здійснюється
судом відповідно до вимог,
встановлених цим кодексом (ст.ст. 88, 89
ЦПК України).

Стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачів
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що
витрати по сплаті судового збору
сторони понесли пропорційно до
розміру задоволених первісних та
зустрічних позовних вимог, а підстав
для стягнення з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 всіх понесених ним витрат по
сплаті судового збору не вбачається.

Витрати понесені ОСОБА_2 на
розроблення проектної документації та
її експертної оцінки при вирішенні
питання щодо можливості
перепланування спірного житлового
будинку у розмірі 1278 грн., відповідно
до положень ст. 79 ЦПК України не
відносяться до витрат, пов'язаних із
розглядом справи , а тому вимоги щодо їх
розподілу є необґрунтованими.

На підтвердження понесених витрат на
правову допомогу ОСОБА_2 надав
квитанцію від 18 вересня 2012 року про
сплату ним 2500 грн. за ведення справи у
суді 1 інстанції Юридичній
консультації Суворовського району м.
Херсона. При цьому зазначена квитанція
не містить вказівку по якій справі
понесені ці витрати. Договір на
надання правової допомоги, що
міститься у матеріалах справи, ОСОБА_2
уклав з адвокатом ОСОБА_4 12 жовтня 2012
року. З огляду на викладене , квитанцію
від 18 вересня 2012 року, тобто до
укладення договору на правову допомогу
і без вказівки за участь адвоката у
якій справі ця сума сплачена, не можна
вважати належним доказом понесення
витрат на правову допомогу у
вищезазначеній справі.

Інша квитанція , надана ОСОБА_2 про
сплату 1000 грн. датована 18 вересня 2014
року, тобто датою, яка ще не настала, а
тому її також не можна визнати
належним доказом підтвердження
понесених витрат на правову допомогу .

Крім того колегія суддів зазначає, що
відповідних доказів на підтвердження
витрат на правову допомогу ОСОБА_2 при
розгляді справи не подавав, зазначене
питання ним не порушувалося і судом не
досліджувалось, так само як і судом
першої інстанції.

Питання щодо розподілу судових витрат
на проведення судової будвельно-
технічної експертизи у розмірі 4000 грн.
вирішене судом апеляційної інстанції
і з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
пропорційно задоволеним позовним
вимогам стягнуто 1840 грн. Підстави для
стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
всієї вартості експертизи відсутні.

Зважаючи на те, що позовні вимоги щодо
поділу майна для визначення вартості
якого судом була призначена
товарознавча експертиза , яку оплатив
ОСОБА_2 у сумі 2940 грн. сторонами не
заявлялися, і суд першої інстанції в
цій частині вийшов за межі заявлених
позовних вимог, колегія суддів не
вбачає підстав вирішувати питання про
розподіл цих витрат.

Враховуючи викладене, колегія вважає,
що відсутні підстави для ухвалення
додаткового рішення про стягнення
судових витрат з ОСОБА_3

Керуючись ст. 220 ЦПК України , колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про
ухвалення додаткового рішення
відмовити.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення і з цього часу протягом 20
днів може бути оскаржена у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ .

Головуючий:

Судді: