У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючогоДьоміної О.О.,суддів:
Касьяна О.П., Коротуна В.М., Мостової Г.І.,
Штелик С.П., розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до виконавчого комітету
Черкаської міської ради, треті особи:
ОСОБА_3, реєстраційна служба
Черкаського міського управління
юстиції, про скасування свідоцтва про
право власності на нерухоме майно та
визнання права власності на майно в
порядку спадкування, за касаційною
скаргою представників ОСОБА_1, ОСОБА_2 -
ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення апеляційного
суду Черкаської області від 23 січня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
звернулися до суду з позовом до
виконавчого комітету Черкаської
міської ради про скасування свідоцтва
про право власності на нерухоме майно.

В обґрунтування вимог позивачі
посилалися на те, що відповідно до
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 18 серпня 1998 року та від 21
вересня 1999 року ОСОБА_1, ОСОБА_2. та
ОСОБА_3. є спадкоємцями померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 і кожний є
власником 1/3 спадкового майна, яке
складається з житлового будинку з
надвірними спорудами, що знаходиться
по АДРЕСА_1.

Право власності ОСОБА_3. на будинок літ.
«Ж-1» по АДРЕСА_2 виникло на підставі
свідоцтва про право власності на майно
від 06 серпня 1998 року НОМЕР_1, яке, в свою
чергу, було видане на підставі рішення
виконавчого комітету Черкаської
міської ради від 21 липня 1998 року № 629.
Вказаним рішенням виконавчого органу
було розділено домоволодіння та
земельну ділянку по АДРЕСА_1 за згодою
співвласників та закріплено за ОСОБА_1 1
553 м2, а за ОСОБА_3. - 1 301 м2, присвоєно
збудованому на цій земельній ділянці
житловому будинку (літ. «Ж-1») АДРЕСА_2.

Постановою Соснівського районного
суду м. Черкаси від 26 грудня 2012 року, за
адміністративним позовом ОСОБА_2.,
визнано незаконним та скасовано
рішення виконавчого комітету
Черкаської міської ради від 21 липня 1998
року № 629 «Про впорядкування
землекористування домоволодінь».

Позивачі вважали, що після скасування
незаконного рішення виконавчого
комітету фактично сторони повернуті у
первинний стан. А саме: земельна
ділянка площею 2 807 м2 - є об'єктом
спадкових прав сторін та два окремих
домоволодіння літ. «А-1» та «Ж-1» - також
є об'єктами спадкових прав спадкоємців
померлого ОСОБА_6 - ОСОБА_2., ОСОБА_1,
ОСОБА_3.

Посилаючись на вказані обставини,
позивачі просили суд скасувати
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно від 06 серпня 1998 року
НОМЕР_1, видане на ім'я ОСОБА_3., про
реєстрацію права власності на будинок,
який розміщений за адресою: АДРЕСА_2;
визнати за ОСОБА_2., ОСОБА_1 та ОСОБА_3., за
кожним окремо, право власності в
порядку спадкування на 1/3 частини
спадкового майна: домоволодіння літ.
«Ж-1» загальною площею 74,5 м2, надвірні
споруди літ. «В, в, Д, Е», огорожа № 1-3,
свердловина № 4, розташовані на
земельній ділянці 2 307 м2 по АДРЕСА_2;
поділити домоволодіння та існуючи
надвірні споруди по АДРЕСА_1 та по
АДРЕСА_2, що складаються з житлових
будинків літ. «А-1» та «Ж-1», надвірних
споруд літ. «Б, б, В, в, Г, г, Д, Е», огорожі
№ 1-3, № 4, в натурі відповідно до
ідеальних часток кожного із
співвласників та виділити частки у
натурі у власність трьом спадкоємцям;
встановити порядок користування
земельною ділянкою площею 2 807 м2
відповідно до часток домоволодіння з
урахуванням фактичного розподілу.

Ухвалою Соснівського районного суду м.
Черкаси від 28 листопада 2013 року
виділено в окреме провадження позовні
вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2. до виконавчого
комітету Черкаської міської ради,
треті особи: ОСОБА_3., реєстраційна
служба Черкаського міського
управління юстиції, про поділ
домоволодіння та встановлення порядку
користування земельною ділянкою за
адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2.

Рішенням Соснівського районного суду
м. Черкаси від 28 листопада 2013 року
позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2.
задоволено частково.

Скасовано свідоцтво про право
власності, видане на підставі рішення
Черкаського міськвиконкому від 06
серпня 1998 року НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_3.
про реєстрацію права власності на
будинок, який розташований за адресою:
АДРЕСА_2. В іншій частині позовних
вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Черкаської
області від 23 січня 2014 року рішення
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 28 листопада 2013 року скасовано та
ухвалено нове рішення, яким у
задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
відмовлено.

У касаційній скарзі представники
ОСОБА_1, ОСОБА_2. - ОСОБА_4, ОСОБА_5
порушують питання про скасування
рішення суду апеляційної інстанції із
залишенням у силі рішення суду першої
інстанції, мотивуючи свою вимогу
порушенням судом норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_6 згідно зі
свідоцтвом про право на спадщину,
виданим Першою черкаською державною
нотаріальною конторою 15 листопада 1986
року за № 2-6954, був власником
домоволодіння по АДРЕСА_1, яке
розташоване на земельній ділянці
загальною площею 2 807 м2.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер.

Спадкоємцями померлого є ОСОБА_2.,
ОСОБА_1, ОСОБА_3. в рівних частинах, тобто
по 1/3 частини спадкового майна.

21 липня 1998 року виконавчим комітетом
Черкаської міської ради прийнято
рішення № 629 про впорядкування
землекористування домоволодінь, яким
вирішено розділити землекористування
по АДРЕСА_1 таким чином: надано право
користування земельними ділянками:
ОСОБА_3. - земельну ділянку площею 1 387,3
м2, з них: 500 м2 в постійне користування
для обслуговування жилого будинку
літери «Ж-1», господарських будівель і
споруд; 887 м2 в тимчасове
короткострокове користування на 3 роки
під город без права забудови без
відшкодування понесених затрат і
збитків, збудованому жилому будинку
літери - «Ж», привласнено АДРЕСА_2.

ОСОБА_3. на підставі рішення
виконавчого комітету Черкаської
міської ради від 21 липня 1998 року № 629
видано свідоцтво про право власності
на домоволодіння по АДРЕСА_2 НОМЕР_2 від
06 серпня 1998 року, державний акт на землю
не отримано.

18 серпня 1998 року ОСОБА_3. та ОСОБА_1
отримано свідоцтва про право на
спадщину, згідно з якими кожна з них має
право на 1/3 частки у спадковому майні,
що складається з житлового будинку з
надвірними спорудами, який
розташований по АДРЕСА_1.

20 липня 1999 року виконавчим комітетом
Черкаської міської ради винесено
рішення № 606, відповідно до якого
домоволодіння та земельну ділянку по
АДРЕСА_1 розділено та закріплено за
громадянами - ОСОБА_1 - загальна площа 1
553 м2, з них 1000 м2 у постійне користування
та 553 м2 в тимчасове користування ;
ОСОБА_3. - загальна площа 1301 м2, з них 1000 м2
у постійне користування та 301 м2 в
тимчасове користування з присвоєнням
житловому будинку АДРЕСА_2. Також п. 2
вказаного рішення визнано таким, що
втратило чинність, рішення
міськвиконкому від 21 липня 1998 року № 629
«Про впорядкування землекористування
домоволодіння».

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 04 червня 2013
року по справі № 2а-369/12 рішення
виконавчого комітету Черкаської
міської ради від 21 липня 1998 року № 629
«Про впорядкування землекористування
домоволодінь» та рішення виконавчого
комітету Черкаської міської ради від 20
липня 1999 року № 606 «Про впорядкування
землекористування домоволодінь ОСОБА_1
та ОСОБА_3.» скасовані.

Задовольняючи позовні вимоги частково,
суд першої інстанції виходив з того, що
свідоцтво про право власності, видане
на підставі рішення виконавчого
комітету Черкаської міської ради від 06
серпня 1998 року НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_3.
про реєстрацію права власності на
будинок, підлягає скасуванню, оскільки
постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 04 червня 2013
року по справі № 2а-369/12 скасовано
рішення про передачу земельних
ділянок.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог про визнання права власності на
спадкове майно, суд першої інстанції
виходив з того, що позивачі та інші
спадкоємці отримали свідоцтва про
право на спадщину за законом, тому у них
відсутні правові підстави для вимог
про визнання права власності на
спадкове майно.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції в частині скасування
свідоцтва про право власності на
домоволодіння по АДРЕСА_2, виданого
ОСОБА_3., суд апеляційної інстанції
виходив з того, що позивачами
пред'явлено позов до виконавчого
комітету Черкаської міської ради про
скасування свідоцтва про право
власності на нерухоме майно, при цьому
свідоцтво видане на ім'я ОСОБА_3., яка
залучена до участі у справі в якості
третьої особи, тому вважав, що у такому
випадку вона була обмежена в правах
сторони спору, які передбачені ст. ст. 27,
31 ЦПК України.

Проте повністю з такими висновками
погодитися не можна.

Частиною першою статті 182 <nau://ukr/435-15|st182/>
ЦК <nau://ukr/435-15/> встановлено, що право
власності та інші речові права на
нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.
Порядок проведення державної
реєстрації прав на нерухомість та
підстави відмови в ній встановлюються
законом (частина четверта статті 182
<nau://ukr/435-15|st182/> ЦК <nau://ukr/435-15/>, стаття
<nau://ukr/1952-17|st4/> Закону України від 01
липня 2004 року № 1952-IV <nau://ukr/1952-15/> «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»).
Зазначений Закон діє в новій редакції,
з 01 січня 2013 року державна реєстрація
прав проводитися державним
реєстратором прав на нерухоме майно
органу державної реєстрації прав,
нотаріусом як спеціальним суб'єктом, на
якого покладено функції державного
реєстратора.

Згідно з пунктом 6.1 Тимчасового
положення про порядок державної
реєстрації права власності та інших
речових прав на нерухоме майно,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 07 лютого 2002 року №
7/5 <nau://ukr/z0157-02/> (в редакції на момент
виникнення спірних правовідносин),
оформлення права власності на об'єкти
нерухомого майна проводиться з видачею
свідоцтва про право власності
місцевими органами виконавчої влади,
органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні» рада
в межах своїх повноважень приймає
ненормативні та інші акти у формі
рішень.

Акт державного чи іншого органу - це
юридична форма рішень цих органів,
тобто офіційний документ, який
породжує певні правові наслідки,
спрямований на регулювання тих чи
інших суспільних відносин і має
обов'язковий характер для суб'єктів цих
відносин.

Свідоцтво про право власності на майно
не має характеристик акта нормативного
характеру, однак його скасування
призведе до порушення прав та
охоронюваних законом інтересів
третьої особи ОСОБА_7

За змістом ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд
сприяє всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджує про наслідки
вчинення або невчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.

Порядок заміни неналежного
відповідача, залучення
співвідповідача визначений ст. 33 ЦПК
України.

Суд першої інстанції на вказані норми
матеріального та процесуального права
уваги не звернув, не виконав обов'язків,
покладених на нього цивільним
процесуальним кодексом України, не
врахував, що свідоцтво про право
власності на майно є актом
ненормативного характеру, однак
стосується прав та законних інтересів
третьої особи, яка не була залучена до
участі у справі в якості відповідача,
як наслідок дійшов передчасних
висновків про задоволення позову.

Враховуючи, що суд апеляційної
інстанції за змістом глави 1 розділу V
ЦПК України позбавлений можливості
вирішувати питання про заміну
неналежного відповідача, залучення
співвідповідача, тому колегія суддів
вважає, що рішення суду першої та
апеляційної інстанцій в частині
позовних вимог про скасування
свідоцтва про право власності на майно
підлягають скасуванню із передачею
справи в цій частині на новий розгляд
до суду першої інстанції.

В іншій частині правильність рішення
суду першої та апеляційної інстанцій
не перевіряється, оскільки сторонами
не оскаржувалося.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представників ОСОБА_1,
ОСОБА_2 - ОСОБА_4, ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Рішення Соснівського районного суду м.
Черкаси від 28 листопада 2013 року та
рішення апеляційного суду Черкаської
області від 23 січня 2014 року в частині
позовних вимог про скасування
свідоцтва про право власності
скасувати, справу в цій частині
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

В іншій частині рішення апеляційного
суду Черкаської області від 23 січня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: О.О. Дьоміна О.П.
Касьян В.М. Коротун Г.І. Мостова С.П.
Штелик