21 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:
Євтушенко О.І., Горелкіної Н.А.,
розглянувши в попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, треті особи: орган опіки та
піклування виконкому Краматорської
міської ради, прокурор м. Краматорська,
ОСОБА_8, про звернення стягнення на
предмет іпотеки та виселення
за касаційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» на рішення
Краматорського міського суду
Донецької області від
2 грудня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Донецької області від 23 січня 2014
в с т а н о в и л а:
У липні 2013 року Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг
Україна») до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, треті особи: орган опіки та
піклування виконкому Краматорської
міської ради, прокурор м. Краматорська,
ОСОБА_8, про звернення стягнення на
предмет іпотеки та виселення.
В обґрунтування позовних вимог
зазначало, що 1 квітня 2008 року між ЗАТ
«ОТП Банк», правонаступником якого є
ОСОБА_4 укладено кредитний договір №
МL-103/452/2008, відповідно до якого банком
було надано кредит у розмірі 124 845 грн з
датою остаточного повернення кредиту 2
квітня 2018 року. З метою забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором від 1 квітня 2008 року між
сторонами укладено договір іпотеки №
РМL-103/452/2008 від 1 квітня 2008 року,
відповідно до якого відповідачі
передали в іпотеку трьохкімнатну
квартиру АДРЕСА_1. 12 листопада 2010 року
між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» укладено договір
купівлі-продажу кредитного портфелю та
договір про відступлення права вимоги,
відповідно до яких до позивача
переходять усі права банку за спірним
кредитним договором та договором
забезпечення. Просить звернути
стягнення на нерухоме майно, що є
предметом договору іпотеки, та
примусово виселити осіб які мешкають
за адресою: АДРЕСА_1.
Рішенням Краматорського міського суду
Донецької області від 2 грудня

2013 року позовні вимоги ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» задоволено
частково. Звернуто стягнення на
нерухоме майно, яке є власністю ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та є предметом
іпотеки згідно договору іпотеки

№ РМL-103/452/2008 від 1 квітня 2008 року, а саме:
трьохкімнатну квартиру, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 68,80
кв.м, житловою площею 38,20 кв.м, що
зареєстрована в Краматорському БТІ

15 березня 2002 року за номером запису:
40735-П в книзі 159, з метою її подальшого
продажу на прилюдних торгах в межах
процедури виконавчого провадження та
задоволення вимог ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» в розмірі 666 6145 грн 51 коп, з
яких 120 683 грн 48 коп - заборгованість по
кредиту; 22 573 грн 62 коп - проценти; 522 888
грн 41 коп - пеня за період з 15 липня 2012
року по 15 липня 2013 року, встановивши
початкову ціну на рівні, не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності незалежним
експертом на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій.
Вирішено питання розподілу судових
витрат. В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 23 січня 2014 року рішення
Краматорського міського суду
Донецької області від 2 грудня 2013 року
залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ТОВ
«ОТП Факторинг Україна» -

Полосухина І.В. просить скасувати
оскаржувані судові рішення в частині
відмови у задоволенні позовних вимог
про примусове виселення осіб, що
зареєстровані у предметі іпотеки та
направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції, мотивуючи свої
вимоги порушенням судом норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції в межах
касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Відповідно до п. 43 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 (Із
змінами, внесеними згідно з Постановою
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 07.02.2014 № 7) «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» при розгляді
позову іпотекодержателя про виселення
мешканців із житлового будинку чи
житлового приміщення в разі
задоволення вимог про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд має
враховувати таке. Згідно з частиною
четвертою статті 9, статті 109 Житлового
кодексу України, статей 39-40 Закону
України «Про іпотеку» виселення
мешканців із житлового будинку чи
житлового приміщення, яке є предметом
іпотеки, проводиться в порядку,
встановленому законом. При цьому суд за
заявою іпотекодержателя одночасно з
рішенням про звернення стягнення на
предмет іпотеки за наявності підстав,
передбачених законом, ухвалює рішення
про виселення мешканців цього
житлового будинку чи житлового
приміщення. При цьому примусове
виселення здійснюється на підставі
рішення суду тільки за певних умов:
якщо мешканці добровільно не звільнили
житловий будинок чи житлове
приміщення, на яке звернуто стягнення
як на предмет іпотеки, протягом одного
місяця з дня отримання письмової
вимоги іпотекодержателя або нового
власника або в інший погоджений
сторонами строк.

Оскільки, відповідачі належним чином
не були повідомленні про звільнення
спірного приміщення, тому суд першої
інстанції з яким погодився суд
апеляційної інстанції дійшов вірного
висновку відмовивши ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» в задоволенні позовних вимог
в частині виселення відповідачів із
житлового приміщення, яке є предметом
іпотеки.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
суд касаційної інстанції дійшов до
висновку про відхилення касаційної
скарги та залишення без змін рішення
Краматорського міського суду
Донецької області від 2 грудня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 23 січня 2014 року, тому що
судові рішення законні та
обґрунтовані.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» відхилити.

Рішення Краматорського міського суду
Донецької області від 2 грудня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 23 січня 2014 року в справі за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, треті особи: орган опіки та
піклування виконкому Краматорської
міської ради, прокурор

м. Краматорська, ОСОБА_8, про звернення
стягнення на предмет іпотеки та
виселення, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко Н.А. Горелкіна
В.І. Журавель