АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №686/6010/14-ц
Провадження №22-ц/792/1786/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2014 року
м.
Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого - судді
Заїки В.М.,

суддів:Грох Л.М., Пастощука М.М.,

при секретарі:
Кошельнику В.М.,

за участю:
представників сторін,

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою

ОСОБА_3 на рішення Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 27 червня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення
боргу за договором позики.

Заслухавши доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали справи, ознайомившись з
доводами апеляційної скарги, колегія
суддів

в с т а н о в и л а :

В березні 2014 року, представник
ОСОБА_4 ОСОБА_5, звертаючись до суду з
названим позовом в обґрунтування
заявлених вимог вказував, що 25
листопада 2010 року ОСОБА_3 позичив у
ОСОБА_4 10 000 дол. США та зобов'язався
повернути кошти до 25 листопада 2013 року.
Однак відповідач ОСОБА_3 взяті на себе
зобов'язання не виконав кошти не
повернув. Посилаючись на ст..625 ЦК
України позивач вказував, що станом на
25 березня 2014 року за відповідачем
утворилася заборгованість в сумі 12 820
дол. США, що еквівалентно 133 028 грн. 07
коп., з яких 10 000 дол. США (еквівалент 103 762
грн.) - тіло позики; 2456,9 дол. США
(еквівалент 25 493 грн. 28 коп.) - проценти за
користування позикою в період з 26
листопада 2010 року по 25 березня 2014 року;
213,60 дол. США (еквівалент 2216 грн.35 коп.) -
відсотки за прострочення повернення
позики в період з 26 листопада 2013 року по
25 березня 2014 року; 150 дол. США - (1556 грн.43
коп.) - інфляційні втрати внаслідок
прострочення повернення позики в
період з 26 листопада 2013 року по 25
березня 2014 року.

У зв'язку з вищевикладеним, позивач
просив стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_4 12 820 дол. США 50 центів., що
еквівалентно 133 028 грн. 07 коп. та
стягнути судові витрати.

________________________________________________________________________
______________________

Головуючий у першій інстанції:
Логінова Н.М.
Провадження № 22-ц/792/1786/14

Доповід ач: Заїка В.М.

Категорія: 19, 27

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду від 27 червня 2014 року позов
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 10 000
дол. США суми позики, що за курсом НБУ
еквівалентно 108 947 грн.82 коп., 30 273 грн. 77
коп. процентів від суми позики; 1 173 грн.
18 коп. трьох процентів річних від
простроченої суми, а всього 10 000 дол.
США, що за курсом НБУ еквівалентно 108 947
грн. 82 коп. та 31 446 грн.95 коп.

У решті позову відмовлено.

Вирішено питання судового збору.

Не погодившись з таким вирішенням
спору, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу,
в якій посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права
просить скасувати оскаржуване рішення
та прийняти нове, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог в повному
розмірі.

Апелянт вказує, що між ним та позивачем
ОСОБА_4 виникли правовідносини у 2007
році, коли він у останнього позичив
грошові кошти в розмірі 10 000 дол. США
безвідсотково. 25 листопада 2010 року
апелянт повернув суму боргу за
договором позики від 2007 року та у той
самий день між сторонами виникли
аналогічні правовідносини, оскільки
ОСОБА_4 повторно позичив ОСОБА_3 грошові
кошти в розмірі 10 000 дол. США у
безпроцентне користування до 23
листопада 2013 року. Крім того, апелянт
вказує на наявність у матеріалах
справи заяви ОСОБА_4 від 01 липня 2011 року,
зі змісту якого слідує, що останній не
має жодних грошових претензій до
відповідача, однак суд першої
інстанції не звернув увагу на означену
заяву. Крім того, апелянт вказує на
невірність оскаржуваного рішення в
частині стягнення інфляційних коштів,
посилаючись на ст..625 ЦК України
зазначає, що стягнення з боржника
інфляційних втрат може бути
застосовано лише в разі прострочення
грошового зобов'язання у гривні, а
предметом договору позики, укладеного
між сторонами, були грошові кошти в
іноземній валюті.

В судовому засіданні представник
апелянта підтримав апеляційну скаргу з
тих самих мотивів, просив її
задовольнити та скасувати оскаржуване
рішення.

Представник позивача заперечив проти
задоволення апеляційної скарги, просив
її відхилити та залишити оскаржуване
рішення без змін.

Заслухавши доповідача, учасників
процесу та перевіривши матеріали
справи, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Оскаржуване рішення
відповідає цим вимогам.

Так, суд першої інстанції частково
задовольняючи позовні вимоги вірно
визначився з характером правовідносин.

Судом встановлено, що 25 листопада 2010
року ОСОБА_3 позичив у ОСОБА_4 10 000 дол.
США і зобов'язався повернути кошти до
25листопада 2013 року, що підтверджується
розпискою, написаною відповідачем
власноручно.

Передачу ОСОБА_4 відповідачу грошових
коштів посвідчено розпискою
останнього.

Незважаючи на закінчення строку
повернення боргу 25 листопада 2013 року,
ОСОБА_3 не повернув позивачу позичені
кошти до цього часу.

Ст. 526 Цивільного кодексу України
визначає, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

За ст. 1047 Цивільного кодексу України
договір позики укладається у письмовій
формі, якщо його сума не менш як у
десять разів перевищує встановлений
законом розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян, а у
випадках, коли позикодавцем є юридична
особа, - незалежно від суми.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу
України за договором позики, одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів або таку ж кількість речей того
ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч. 2 ст. 1047 Цивільного кодексу
України на підтвердження укладення
договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей. Розписка,
підписана відповідачем, є саме таким
документом.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим кодексом.

Суд критично оцінює доводи апелянта
щодо заяви ОСОБА_4 від 01 липня 2011 року,
оскільки ним ще в суді першої інстанції
було пояснено, що вказана заява
відноситься до інших правовідносин.

Інші доводи апеляційної скарги на
законність рішення не впливають.

Рішення суду першої інстанції
постановлено з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
відповідає нормам діючого
законодавства і підстав для його
скасування в межах доводів апеляційної
скарги немає.

Керуючись ст.ст.307,308, 315, 319, ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 27 червня
2014 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий : /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
В.М.Заїка