АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/5941/14 Справа: №
646/3528/14-ц Категорія: «трудові»
Головуючий 1 інстанції: Чудовський
Д.О Доповідач: Піддубний
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року
м.
Харків

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

головуючого: судді
Піддубного Р.М.,

суддів: Малінської
С.М., Бровченка І.О.,

при секретарі:
Новокщоновій І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 02 липня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до
Українського державного
науково-дослідного інституту проблем
водопостачання, водовідведення та
охорони навколишнього природного
середовища «Укрводгео» про стягнення
заборгованості по заробітній платі,
вихідної допомоги, витрат на
відрядження, середнього заробітку за
час затримки розрахунку при
звільненні, компенсації втрати
частини заробітної плати у зв'язку з
порушенням строків її виплати,
відшкодування моральної шкоди -

встановила:

У квітні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом, в обґрунтування якого
зазначила, що з 24 серпня 2008 року
працювала на посадах завідуючого
сектору та наукового співробітника в
Українському державному
науково-дослідному інституті проблем
водопостачання, водовідведення та
охорони навколишнього природного
середовища «Укрводгео» (УДНДІ
«Укрводгео»). Наказом № 17 від 11 березня
2014 року її було звільнено з роботи на
підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України за
власним бажанням у зв'язку з
невиконанням роботодавцем
законодавства про працю. Посилаючись
на те, що в день звільнення остаточний
розрахунок з нею проведено не було,
ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача
заборгованість по заробітній платі за
період з квітня 2013 року по 11 березня 2014
року, вихідну допомогу та витрати на
відрядження в сумі 24 657 грн. 94 коп.,
компенсацію втрати частини заробітної
плати у зв'язку з порушенням строків її
виплати в сумі 4 565 грн. 10 коп., середній
заробіток за час затримки розрахунку
при звільненні за період з 13 березня 2014
року по 07 квітня 2014 року в розмірі 1 993
грн. 51 коп., а також 9 500 грн. на
відшкодування завданої їй моральної
шкоди.

Представник УДНДІ «Укрводгео» позов
визнав частково, не заперечував проти
стягнення на користь позивачки
заборгованості по заробітній платі,
вихідної допомоги, витрат на
відрядження, середнього заробітку за
час затримки розрахунку при
звільненні. В іншій частині просив у
задоволенні позову відмовити.

Рішенням Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 02 липня 2014 року
позов задоволено частково. Стягнуто з
УДНДІ «Укрводгео» на користь ОСОБА_1
заборгованість із заробітної плати за
період з квітня 2013 року по березень 2014
року в розмірі 15 188 грн. 07 коп., вихідну
допомогу в сумі 7 173 грн. 62 коп., витрати
на відрядження у розмірі 2 293 грн. 25 коп.,
середній заробіток за час затримки
розрахунку при звільненні за період з
13.03.2014 року по 07.04.2014 року в розмірі 1 610
грн. 28 коп. та 2 612 грн. 25 коп. судових
витрат. В іншій частині у задоволенні
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просила рішення
змінити, стягнути з відповідача на її
користь 9 500 грн. на відшкодування
моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, що з'явилися, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку про наявність підстав для
часткового задоволення апеляційної
скарги.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог про відшкодування моральної
шкоди, суд першої інстанції виходив з
того, що позивачкою не надано належних
та допустимих доказів на підтвердження
завдання їй порушенням трудових прав
моральної шкоди.

Проте погодитись з такими висновками
не можна з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що з 24
серпня 2008 року до 11 березня 2014 року
ОСОБА_1 перебувала у трудових
відносинах з УДНДІ «Укрводгео».

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, проводиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок.

Про нараховані суми, належні
працівникові при звільненні, власник
або уповноважений ним орган повинен
письмово повідомити працівника перед
виплатою зазначених сум.

У разі спору про розмір сум, належних
працівникові при звільненні, власник
або уповноважений ним орган в усякому
випадку повинен в зазначений у цій
статті строк виплатити не оспорювану
ним суму.

Згідно зі ст. 117 КЗпП України в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

При наявності спору про розміри
належних звільненому працівникові сум
власник або уповноважений ним орган
повинен сплатити зазначене в цій
статті відшкодування в тому разі, коли
спір вирішено на користь працівника.
Якщо спір вирішено на користь
працівника частково, то розмір
відшкодування за час затримки визначає
орган, який виносить рішення по суті
спору.

Встановлено та не заперечується
сторонами, що в день звільнення
остаточного розрахунку з позивачкою
проведено не було, правовими
наслідками чого стало стягнення з
УДНДІ «Укрводгео» заборгованості по
заробітній платі та середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Порядок відшкодування моральної шкоди
визначається законодавством.

Зазначена норма закону містить перелік
юридичних фактів, що складають
підставу виникнення правовідносин
щодо відшкодування власником або
уповноваженим ним органом завданої
працівнику моральної шкоди.

За змістом вказаного положення закону
передумовою для відшкодування
працівнику моральної шкоди на підставі
ст. 237-1 КЗпП України є наявність
порушення прав працівника у сфері
трудових відносин, з урахуванням
специфіки об'єкту яких, завдана
моральна шкода може бути відшкодована
працівнику у вигляді одноразової
грошової виплати або в іншій
матеріальній формі.

Встановивши наявність порушення прав
позивачки у сфері трудових відносин,
суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку про відсутність
підстав для покладення на відповідача
відповідальності за завдану
працівникові моральну шкоду.

Враховуючи характер та обсяг моральних
страждань, які зазнала позивачка у
зв'язку з порушенням її трудових прав,
ступінь вини відповідача, а також
вимоги розумності та справедливості,
колегія суддів дійшла висновку, що
відшкодування шкоди слід встановити в
розмірі 2 000 грн.

З огляду на викладене, апеляційна
скарга ОСОБА_1 підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції в частині відмови у
задоволенні позовних вимог про
відшкодування моральної шкоди -
скасуванню, з ухваленням в цій частині
нового рішення про стягнення з УДНДІ
«Укрводгео» на користь ОСОБА_1 2 000 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 02 липня 2014 року в
частині відмови у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 про відшкодування
моральної шкоди скасувати, ухвалити в
цій частині нове рішення.

Стягнути з Українського державного
науково-дослідного інституту проблем
водопостачання, водовідведення та
охорони навколишнього природного
середовища «Укрводгео» на користь
ОСОБА_1 на відшкодування моральної
шкоди дві тисячі гривень.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення, але може бути оскаржене в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді