Єдиний унікальний номер: 378/589/13-ц
Провадження № 2/378/1/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2014 р.
Ставищенський районний суд Київської
області в складі:

головуючого - судді:
Гуртовенко Р. В.

за участю секретаря:
Шевченко Т. А.,

представника позивача:
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Ставище
Київської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ
майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернулась
ОСОБА_2 посилаючись на те, що з 14 червня
2003 року вона перебувала в шлюбі з
відповідачем. Починаючи з вересня 2010
року вони з відповідачем проживають
окремо, шлюбних стосунків не
підтримують, спільним побутом та
взаємними правами та обов'язками не
пов'язані, спільного бюджету не мають.
Рішенням Ставищенського районного
суду Київської області від 28 лютого 2011
року по справі №2-25/11, яке набрало
чинності 11 березня 2011 року, шлюб між
ними розірвано. Від цього шлюбу мають
малолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1,
який проживає з нею в будинку її
батьків в селі Касилівка
Ставищенського району Київської
області, навчається в Ставищенському
навчально-виховному комплексі
«Загальноосвітня шкода І-ІІІ ступенів -
педагогічний ліцей» №1 Ставищенської
районної ради Київської області. На
утримання сина відповідач сплачує
аліменти за виконавчим листом виданим
21 листопада 2011 року №2-353 Ставищенським
районним судом Київської області, який
знаходиться на виконанні у відділі ДВС
Ставищенського районного управління
юстиції Київської області. В період
шлюбу, 07 квітня 2004 року, вона та
відповідач були включені в члени
селянського (фермерського)
господарства «Фортуна» села
Красилівка Ставищенського району
Київської області. Воно створене 26
грудня 2001 року і при вступі в його члени
в квітні 2004 року ні вона, ні відповідач
жодних внесків за рахунок спільного
майна подружжя або ж особистого майна в
майно фермерського господарства
(складений капітал) не робили. З 03
листопада 2006 року відповідач став
працювати на посаді державного
службовця - замісником начальника
Управління Держкомзему в
Ставищенському районі Київської
області і з того часу припинив будь-яку,
в тому числі трудову, участь в
діяльності СФГ «Фортуна», оскільки це
суперечило Закону України «Про
державну службу». В період шлюбу 20
березня 2008 року рішенням №607
Ставищенської селищної ради ОСОБА_3
передана у власність земельна ділянка
площею 0,1500 га, розташована по АДРЕСА_1
для будівництва та обслуговування
житлового будинку. 25 червня 2008 року
рішенням виконавчого комітету
Ставищенської селищної ради №75 «Про
дозвіл на будівництво індивідуальних
житлових будинків, господарських
будівель і споруд» ОСОБА_3 надано
дозвіл на будівництво індивідуального
житлового будинку, господарських
будівель та споруд на земельній
ділянці розміром 0,15 га в АДРЕСА_1. 29
липня 2008 року Ставищенською селищною
радою на підставі рішення №607 від 20
березня 2008 року був виданий державний
акт на право власності на земельну
ділянку на бланку серії ЯЖ №667799, на ім'я
ОСОБА_3, на земельну ділянку
кадастровий номер :01:028:0015, площею
0,1500 га розташовану по АДРЕСА_1, цільове
призначення - для будівництва та
обслуговування житлового будинку, який
зареєстрований в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за №89. Був
виготовлений будівельний паспорт на
ім'я ОСОБА_3 як забудовника. Будівництво
здійснювалося за рахунок отриманих в
2004-2010 роках прибутків від діяльності
СФГ «Фортуна», спільних коштів
подружжя, коштів наданих її батьком. 03
листопада 2009 року, між відповідачем та
державою в особі державної організації
«Київський обласний фонд підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі» укладено кредитний договір
№1162 ( будівництво) на отримання кредиту
для будівництва житлового будинку і
надвірних споруд по АДРЕСА_1. 10
листопада 2009 року зазначений фонд
виплатив позичальнику 25000 (двадцять
п'ять тисяч) гривень. В 2009 році будинок
був зведений, підведене
електропостачання (договір №200833891 від
08 травня 2009 року), виготовлений проект
газопостачання будинку (14.09.2009 року), до
будинку підведений газ,
водопостачання, встановлене опалення.
Восени 2009 року будівництво будинку
було закінчене, залишились лише
оздоблювальні внутрішні роботи.
Навесні та влітку 2010 року
здійснювалися оздоблювальні внутрішні
роботи (фарбування стін, поклейка
шпалер). У вересні 2010 року вони сім'єю
вселилися в будинок, проте через
поведінку відповідача припинили
шлюбні стосунки і проживали в будинку
окремо. Як видно з технічного паспорта
на садибний (індивідуальний ) житловий
будинок, виготовленого станом на 16
листопада 2010 року КП КОР
«Білоцерківське МБТІ», на земельній
ділянці, розташованій за адресою:
АДРЕСА_1 знаходилися: завершений
будівництвом житловий будинок «А»
загальною площею 163 кв. метри, житловою
площею 72,5 кв. метри; підвал під частиною
будівлі «А/п», мансарда житлова «Амс»,
ганок «а», вхід до підвалів «а1»,
огорожа №1, ворота №2, інвентаризаційна
вартість будинку (без ПДВ) становила
423458 гривень. Тобто, на час припинення
шлюбних стосунків житловий будинок був
закінчений будівництвом, підключений
до електромережі та газопостачання,
проте не прийнятий в експлуатацію.
Оскільки житловий будинок побудований
площею 163 квадратні метри з відхиленням
від проекту, 16 березня 2011 року
виконавчим комітетом Ставищенської
селищної ради прийняте рішення №31 «Про
легалізацію самочинного будівництва
житлових будинків по АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_2», яким легалізовано
відповідачу самовільно побудований
житловий будинок розміром 9,05х11,05 м в
АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,15
га, яка знаходиться у його власності. 10
листопада 2011 року інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області
притягнуто її до адміністративної
відповідальності за порушення,
допущені при будівництві житлового
будинку АДРЕСА_1 і накладено штраф у
розмірі 850 гривень, який вона сплатила.
Як вона дізналася 07 серпня 2012 року,
після припинення шлюбних стосунків і
закінчення будівельних робіт, в
державній організації «Київський
обласний фонд підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі» відповідач отримав 18.10.2010 року
- 10000 гривень; 22.12.2010 року - 10000 гривень;
20.07.2011 року -10000 гривень; 27.10.2011 року - 5000
гривень; 07.12.2011 року -10000 гривень; 03.07.2012
року - 15000 гривень; 12.07.2012 року - 15000
гривень, а всього 75000 гривень. Проте, на
час припинення шлюбних стосунків у
вересні 2010 року, перед зазначеним
фондом боргові зобов'язання їх сім'ї
становили 25000 гривень, що
підтверджується рішенням
Ставищенського районного суду
Київської області №2-25/11 від 28 лютого 2011
року та довідкою №185 від 07.08.2012 року
виданою державною організацією
«Київський обласний фонд підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі». Окрім не зданого в
експлуатацію житлового будинку, під
час спільного проживання ними
придбані: пральна машина марки «Bosh» (
автомат) вартістю 2500 гривень, телевізор
марки «LG»вартістю 1900,00 гривень;
мікрохвильова піч марки «Samsung»
вартістю 950,00 гривень. В будинку
залишилися подаровані їй батьками, її
особисті речі: електром'ясорубка марки
«Bosh» вартістю 650,00 гривень; газовий
котел з бойлером вартістю 14700,00 гривень;
газова плита вартістю - 2000,00 гривень;
кухонний стіл вартістю 300,00 гривень;
стільці 8 штук вартістю 300,00 гривень на
суму 2400,00 гривень; крісла 2 штуки
вартістю 500,00 гривень на суму 1000,00
гривень; дивани 2 штуки вартістю 2500,00
гривень на суму 5000,00 гривень; кухонний
гарнітур вартістю 2500,00 гривень; килими
для підлоги 2 штуки вартістю 750,00
гривень на суму 1300,00 гривень; стіл з
лози вартістю 300 гривень; шафи 3 штуки
вартістю 500 гривень на суму 1500,00
гривень; стіл вартістю 1500,00 гривень.
Відповідач не бажає подавати
декларацію про прийняття будинку в
експлуатацію та здійснювати державну
реєстрацію права власності з
отриманням свідоцтва про права
власності на будинок і добровільно
його розділити, вважає, що
недобудований будинок являється
повністю його власністю, оспорюючи
таким чином її права на даний будинок.
Вважає, що 25000 гривень отримані в кредит
в період спільного проживання та
використані в інтересах сім'ї та
відповідні відсотки за користування
кредитом є спільним боргом сторін, як
подружжя. 75000 гривень, отримані в кредит
особисто відповідачем після
припинення шлюбних стосунків та
розірвання шлюбу, враховуючи
завершення на той час будівництва
будинку, мають бути визнані особистим
боргом відповідача.

Син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, страждає на
вроджену ваду розвитку головного
мозку, гіпоплазію мозкового тіла,
симптоматичну епілепсію та є
дитиною-інвалідом. Середньомісячний
розмір аліментів, сплачених на сина в
2012 році становить 724,58 гривень, що не
можна вважати достатнім для
забезпечення фізичного, духовного
розвитку дитини. За період з 01 січня 2013
року по 27 травня 2013 року відповідач
аліменти взагалі не сплачував.
Оскільки відповідач чинить перешкоди у
користуванні їх спільним будинком
(замінив замки), вона змушена щоденно
протягом навчального року нести
витрати по доставці дитини з села
Красилівка до смт. Ставище Київської
області. Окрім того син навчається в
Ставищенськиій дитячій школі мистецтв,
плата за навчання в якій становить 45
грн. на місяць. В зв'язку з хворобою, син
потребує щоденного прийому
протисудомних препаратів: «топамакс» в
кількості 100 mg х 2р. день, вартість якого
на день становить 81,83 грн., а на місяць -
2454, 90 грн. В період з 29 квітня 2012 року
вона несла і продовжує нести витрати на
лікування дитини з приводу
стоматологічних захворювань на
загальну суму 6700 гривень, без
врахування транспортних витрат.

За наявності обставин проживання
дитини з нею, яку вона має від шлюбу з
відповідачем, стану здоров'я сина,
практично одноособового несення
витрат на лікування, навчання та
розвиток здібностей останнього, розмір
аліментів на його утримання не можна
вважати достатнім для забезпечення
його фізичного, духовного розвитку та
лікування, вона не забезпечена житлом,
відповідач чинить їй перешкоди в
користуванні майном, тому вважає, що
частка майна з врахуванням інтересів
неповнолітньої дитини має бути
збільшена до 2/3 частин спільного майна
подружжя.

Позивач з урахуванням уточнених
позовних вимог просить суд провести
розділ незакінченого будівництвом
житлового будинку АДРЕСА_1 між
співвласниками даного будинку за
третім варіантом висновку
№8067/13-43/8224/14-43 судової
будівельно-технічної експертизи,
виділивши їй у власність - 2/3 частини
вказаного житлового будинку у вигляді
приміщень: коридор 1-1 площею 11,8 м2 ,
житлову кімнату 1-2 площею 20,5 м2 , житлову
кімнату 1-3 площею 12,1 м2, ванну 1-4 площею
5,4 м2, туалет 1-5 площею 1,5 м2, кухню 1-6
площею 10,4 м2, житлову кімнату 1-7 площею
13,0 м2, 1-І підвал площею 40 м2, ганок «а»,
вхід до підвалу «а1», огорожу (2/3) «№1»,
ворота «№2», загальною площею 74,7 м2,
житловою площею 45,6 м2, загальною
вартістю 315934 гривні; відповідачу - 1/3
частини даного житлового будинку у
вигляді приміщень: прихожу 1-8 площею 17,1
м2 , житлову кімнату 1-9 площею 16,1 м2,
ванну кімнату 1-10 площею 4,7 м2, житлову
кімнату 1-11 площею 10,8 м2 та огорожу (1/3)
«№1», загальною площею 48,7 кв. метри,
житловою площею 26,9 м2, загальною
вартістю 75491 гривень; зобов'язати
відповідача до тильної сторони
житлового будинку влаштувати
прибудову (площею 9,4 м2 ) з вхідною
групою та сходовою клітиною для
доступу до приміщень на мансардний
поверх (площею 48,7 м2 ), між приміщеннями
1-11 (площею 10,8 м2) та прибудовою за
сходовою клітиною для доступу до
приміщень на мансардний поверх (площею
48,7 м2) влаштувати проріз та встановити
дверний блок; зобов'язати сторони у
виділених їм приміщеннях улаштувати
чистову підлогу, двері в приміщеннях
де вони відсутні, сходи, виконати
чистове оздоблення як внутрішнє так і
зовнішнє будинку та ганку, улаштувати
систему водопостачання; визнати за нею
право власності на 2/3 частини земельної
ділянки кадастровий №:01:028:0015,
площею 0,1500 га розташовану по АДРЕСА_1,
цільове призначення - для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
яка належить відповідачу на підставі
державного акта на право власності на
земельну ділянку серії ЯЖ №667799,
виданого 29 липня 2008 року на підставі
рішення Ставищенської селищної ради
від 20 березня 2008 року №607; стягнути з
неї на користь відповідача 12500 грн. на
погашення кредиту отриманого по
кредитному договору №1162 ( будівництво)
для будівництва житлового будинку і
надвірних споруд по АДРЕСА_1,
укладеного 03 листопада 2009 року між
відповідачем та державою в особі
державної організації «Київський
обласний фонд підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі»; визнати заборгованість по
зазначеному кредитному договору №1162 (
будівництво) особистим боргом
відповідача; стягнути з неї на користь
відповідача 54971 грн. за перевищення
вартості отриманої нею частини
житлового будинку; стягнути з
відповідача на її користь понесені нею
судові витрати по сплаті судового
збору та проведення судової
будівельно-технічної експертизи.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не
з'явилась, належним чином повідомлена
про час та місце розгляду справи,
причини своєї неявки суду не
повідомила.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому
засіданні уточнені позовні вимоги
позивача підтримала, підтвердила
обставини, на які посилається позивач в
своїх позовних вимогах.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явився, належним чином
повідомлений про місце та час розгляду
справи, причини своєї неявки суду не
повідомив.

Представник третьої особи: державної
організації «Київський обласний фонд
підтримки індивідуального житлового
будівництва на селі» в судове
засідання не з'явився, третя особа
належним чином повідомлена про місце
та час розгляду справи, причини неявки
свого представника до суду не
повідомила.

Від третьої особи по справі до суду
надійшли копії довідок про те, що
відповідач знаходиться на військовій
службі (а. с. 183, 193). Оригінали даних
довідок суду надані не були, від
відповідача до суду такі довідки не
надсилались.

Суд, розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача ОСОБА_1, дослідивши письмові
докази, вважає, що позовні вимоги
обґрунтовані і підлягають задоволенню,
виходячи із наступного.

Судом встановлено слідуючі факти та
відповідні їм правовідносини.

Рішенням Ставищенського районного
суду Київської області від 28 лютого 2011
року шлюб між сторонами розірвано. У
вказаному рішенні суду встановлено, що
сторони не підтримують шлюбних
стосунків з вересня місяця 2010 року Від
цього шлюбу вони мають малолітнього
сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає
з позивачем в будинку її батьків в селі
Касилівка Ставищенського району
Київської області, навчається в
Ставищенському навчально-виховному
комплексі «Загальноосвітня шкода І-ІІІ
ступенів - педагогічний ліцей» №1
Ставищенської районної ради Київської
області. Крім того, ОСОБА_4 навчається в
Ставищенськиій дитячій школі мистецтв.
(а. с. 10-11, 44, 45-46, 52).

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, хворіє та є
інвалідом дитинства, тобто потребує
стороннього догляду, постійного
лікування (а. с. 49 - 51, 211). Відповідач
зобов'язаний сплачувати аліменти
позивачу на утримання сина ОСОБА_4 (а. с.
47-48, 209-210, 212), проте сплачує їх не
регулярно.

03 листопада 2009 року, між відповідачем
та державою в особі державної
організації «Київський обласний фонд
підтримки індивідуального житлового
будівництва на селі» укладено
кредитний договір №1162 ( будівництво) на
отримання кредиту в розмірі 100000 грн.
для будівництва житлового будинку і
надвірних споруд по АДРЕСА_1. 10
листопада 2009 року зазначений фонд
виплатив позичальнику 25000 грн. (а. с. 36-43,
173-180). Як зазначено вище, після
припинення сторонами шлюбних
стосунків, відповідач без відому
позивача отримав ще у даному фонді
18.10.2010 року - 10000 гривень; 22.12.2010 року - 10000
гривень; 20.07.2011 року -10000 гривень; 27.10.2011
року - 5000 гривень; 07.12.2011 року -10000
гривень; 03.07.2012 року - 15000 гривень; 12.07.2012
року - 15000 гривень, а всього 75000 гривень
(а. с. 43).

20 березня 2008 року рішенням №607
Ставищенської селищної ради ОСОБА_3
передана у власність земельна ділянка
площею 0,1500 га, розташована по АДРЕСА_1
для будівництва та обслуговування
житлового будинку. 25 червня 2008 року
рішенням виконавчого комітету
Ставищенської селищної ради №75 «Про
дозвіл на будівництво індивідуальних
житлових будинків, господарських
будівель і споруд» ОСОБА_3 надано
дозвіл на будівництво індивідуального
житлового будинку, господарських
будівель та споруд на земельній
ділянці розміром 0,15 га в АДРЕСА_1. 29
липня 2008 року Ставищенською селищною
радою на підставі рішення №607 від 20
березня 2008 року був виданий державний
акт на право власності на земельну
ділянку на бланку серії ЯЖ №667799, на ім'я
ОСОБА_3, на земельну ділянку
кадастровий номер :01:028:0015, площею
0,1500 га розташовану по АДРЕСА_1, цільове
призначення - для будівництва та
обслуговування житлового будинку, який
зареєстрований в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за №89 (а. с.
16, 19).

В 2009 році на зазначеній земельній
ділянці сторонами збудовано будинок.
До нього підведене електропостачання
(договір №200833891 від 08 травня 2009 року),
виготовлений проект газопостачання
будинку (14.09.2009 року) (а. с. 18, 20-24, 27-35).
План розміщення житлового будинку,
господарських споруд погоджено
органом місцевого самоврядування та з
відповідними службами (а. с. 24). 16
листопада 2010 року КП КОР
«Білоцерківське МБТІ» виготовлено
технічний паспорт на даний садибний
(індивідуальний ) житловий будинок в
АДРЕСА_1 загальною вартістю 508149 грн. (а.
с. 12-15).

На даний час житловий будинок в АДРЕСА_1
є незакінчений будівництвом, не
прийнятий в експлуатацію, його
будівництво здійснювалось з
відхиленнями від проекту будівництва.
10 листопада 2011 року інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області
притягнуто позивача до
адміністративної відповідальності за
порушення, допущені при будівництві
вказаного житлового будинку і
накладено штраф у розмірі 850 гривень (а.
с. 25-26).

16 березня 2011 року рішенням виконавчого
комітету Ставищенської селищної ради
№31 «Про легалізацію самочинного
будівництва житлових будинків по
АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2», - легалізовано
відповідачу самовільно побудований
житловий будинок розміром 9,05 х 11,05 м в
АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,15
га, яка знаходиться у його власності (а.
с. 17).

02 липня 2013 року за клопотанням позивача
судом по справі призначено судову
будівельно-технічну експертизу (а. с. 78).

Згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи від
31.07.2014 року №8067/13-43/8224/14-43 встановлено
п'ять можливих варіантів поділу
спірного житлового будинку в АДРЕСА_1
(а. с. 118-148).

Згідно із ч. 1 ст. 356 ЦК України власність
двох чи більше осіб із визначенням
часток кожного з них у праві власності
є спільною частковою власністю.

Відповідно до статті 358 ЦК України
право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Згідно частини 3 статті 358 ЦК
України, кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння і
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності.

Як вбачається із ч. 1 статті 364 ЦК
України співвласник має право на виділ
в натурі частки із спільного майна, що є
у спільній частковій власності.

Згідно із ч. 1 ст. 60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя може бути будь-яке
майно, за винятком виключеного з
цивільного обороту.

Згідно із ч.3 ст.61 СК України, якщо одним
із подружжя укладено договір в
інтересах сім'ї, то майно одержане за
цим договором є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 4 ст. 65 СК України
визначено, що при поділі майна
враховуються також борги подружжя та
правовідносини за зобов'язаннями, що
виникли в інтересах сім'ї.

Частиною першою статті 69 СК України
передбачено, що дружина і чоловік мають
право на поділ майна, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно із ч. 1 ст. 70 СК України у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України майно,
що є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі. Якщо дружина та чоловік не
домовилися про порядок поділу майна,
спір може бути вирішений судом. При
цьому, суд бере до уваги інтереси
дружини, чоловіка, дітей та інші
обставини, що мають істотне значення.

В пункті 6 Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про практику
застосування судами законодавства, що
регулює право приватної власності
громадян на жилий будинок" від 04.10.1991
року №7 із змінами та доповненнями,
зазначено, що при вирішенні справ про
виділ в натурі часток жилого будинку,
що є спільною частковою власністю,
судам належить мати на увазі, що це
можливо, якщо кожній із сторін може
бути виділено відокремлену частину
будинку з самостійним виходом
(квартиру). Виділ також може мати місце
при наявності технічної можливості
переобладнати приміщення в ізольовані
квартири. В п. 9 даної постанови вказано,
що право власності на жилий будинок
виникає лише з моменту прийняття його в
експлуатацію та державної реєстрації.
За позовом дружини, членів сім'ї
забудовника, які спільно будували
будинок, а також спадкоємців суд має
право провести поділ незакінченого
будівництвом будинку, якщо, ураховуючи
ступінь його готовності, можна
визначити окремі частини, що
підлягають виділу, та технічно можливо
довести до кінця будівництво
зазначеними особами. В іншому випадку
за цими особами може бути визнано право
власності на будівельні матеріали і
конструктивні елементи будинку або з
урахуванням конкретних обставин
справи залишити його одній з сторін, а
іншій присудити грошову компенсацію.
Земельна ділянка, одержана
громадянином у приватну власність для
будівництва та обслуговування жилого
будинку й господарських будівель,
ведення особистого підсобного
господарства, садівництва, дачного і
гаражного будівництва, є його
власністю, а не спільною власністю
подружжя, оскільки йдеться не про
майно, нажите подружжям у шлюбі, а про
одержану громадянином частку із
земельного фонду. Однак, якщо на такій
земельній ділянці знаходиться будинок,
будівля, споруда, що є спільною
сумісною власністю подружжя, то у разі
поділу будинку, будівлі, споруди між
подружжям та виділу конкретної частини
будинку, будівлі, споруди до особи, яка
не мала права власності чи
користування земельною ділянкою
переходить це право у розмірі частки
права власності у спільному майні
будинку, будівлі, споруди у
відповідності до статей 120 ЗК України,
377 ЦК України.

Відповідно до вимог частин 1, 4 статті 120
Земельного Кодексу України у разі
набуття права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, що
перебувають у власності, користуванні
іншої особи, припиняється право
власності, право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані ці об'єкти. До особи, яка
набула право власності на жилий
будинок, будівлю або споруду,
розміщені на земельній ділянці, що
перебуває у власності іншої особи,
переходить право власності на земельну
ділянку або її частину, на якій вони
розміщені, без зміни її цільового
призначення. У разі набуття права
власності на жилий будинок, будівлю
або споруду кількома особами право
на земельну ділянку визначається
пропорційно до часток осіб у праві
власності жилого будинку, будівлі або
споруди.

Статтею 377 ЦК України передбачено, що до
особи, яка набула право власності на
житловий будинок (крім
багатоквартирного), будівлю або
споруду, переходить право власності,
право користування на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення в
обсязі та на умовах, встановлених для
попереднього землевласника
(землекористувача).

Відповідно до статті 152 ЖК України
переобладнання і перепланування
жилого будинку (квартири), що належить
громадянинові на праві приватної
власності, провадяться з дозволу
виконавчого комітету місцевої Ради
народних депутатів.

Враховуючи вищевикладене, та той факт,
що позивач має на утриманні хвору
малолітню дитину-інваліда, що потребує
стороннього догляду, а також
можливість виділення відокремленої
частини спірного житлового будинку з
самостійним виходом, суд вважає за
доцільне задовольнити позовні вимоги і
провести поділ спірного житлового
будинку за третім варіантом поділу,
передбаченого у висновку судової
будівельно-технічної експертизи від
31.07.2014 року №8067/13-43/8224/14-43 (а. с. 139). При
цьому, у власність позивачу слід
виділити: 2/3 частини вказаного
житлового будинку у вигляді наступних
приміщень: коридор 1-1 площею 11,8 м2 ,
житлову кімнату 1-2 площею 20,5 м2 , житлову
кімнату 1-3 площею 12,1 м2, ванну 1-4 площею
5,4 м2, туалет 1-5 площею 1,5 м2, кухню 1-6
площею 10,4 м2, житлову кімнату 1-7 площею
13,0 м2, 1-І підвал площею 40 м2, ганок «а»,
вхід до підвалу «а1», огорожу (2/3) «№1»,
ворота «№2», загальною площею 74,7 м2,
житловою площею 45,6 м2, загальною
вартістю 315934 гривні. У власність
відповідачу слід виділити: 1/3 частини
вказаного житлового будинку у вигляді
наступних приміщень: прихожу 1-8 площею
17,1 м2 , житлову кімнату 1-9 площею 16,1 м2,
ванну кімнату 1-10 площею 4,7 м2, житлову
кімнату 1-11 площею 10,8 м2 та огорожу (1/3)
«№1», загальною площею 48,7 кв. метри,
житловою площею 26,9 м2, загальною
вартістю 75491 гривень.

З метою переобладнання спірного
житлового будинку з одноквартирного в
двоквартирний та забезпечення
ізольованого користування
приміщеннями зобов'язати відповідача
до тильної сторони житлового будинку
влаштувати прибудову (площею 9,4 м2 ) з
вхідною групою та сходовою клітиною
для доступу до приміщень на мансардний
поверх (площею 48,7 м2 ), між приміщеннями
1-11 (площею 10,8 м2) та прибудовою за
сходовою клітиною для доступу до
приміщень на мансардний поверх (площею
48,7 м2) влаштувати проріз та встановити
дверний блок.

Зобов'язати сторони у виділених їм
приміщеннях: улаштувати чистову
підлогу, улаштувати двері в
приміщеннях де вони відсутні,
улаштувати сходи, виконати чистове
оздоблення як внутрішнє так і зовнішнє
будинку та ганку, улаштувати систему
водопостачання.

Беручи до уваги, що позивачу відходить
2/3 частини спірного домоволодіння, з
нього слід стягнути на користь
відповідача 54971 гривню за перевищення
вартості отриманої позивачем частини
житлового будинку.

Враховуючи поділ домоволодіння в
АДРЕСА_1 за третім варіантом поділу, суд
вважає за необхідне визнати за
позивачем право власності на 2/3 (дві
третіх) частини земельної ділянки
кадастровий №:01:028:0015, площею 0,1500
га розташовану по АДРЕСА_1, цільове
призначення - для будівництва та
обслуговування житлового будинку, яка
належить відповідачу на підставі
державного акта на право власності на
земельну ділянку серії ЯЖ №667799,
виданого 29 липня 2008 року на підставі
рішення Ставищенської селищної ради
від 20 березня 2008 року №607.

Відповідно до укладеного 03 листопада
2009 року між відповідачем та державою в
особі державної організації
«Київський обласний фонд підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі» кредитного договору №1162 (
будівництво) на отримання кредиту в
розмірі 100000 грн. для будівництва
житлового будинку і надвірних споруд
по АДРЕСА_1, сторони 10 листопада 2009 року
отримали 25000 грн. Після припинення
сторонами шлюбних стосунків з вересня
місяця 2010 року, відповідач без відому
позивача отримав ще у даному фонді 75000
гривень. З огляду на такі обставини суд
вважає, що із позивача на користь
відповідача слід стягнути 12500 грн. на
погашення кредиту по вказаному
кредитному договору, а решту суми
заборгованості слід визнати особистим
боргом відповідача.

Згідно із ст. 88 ЦПК України та виходячи
із принципу справедливості, із
відповідача на користь позивача слід
стягнути по ? частині розміру
понесених останнім судових витрат по
сплаті судового збору в сумі 364 грн. 70
коп. та за проведення судової
будівельно-технічної експертизи в
розмірі 5140 грн. 80 коп. (а. с. 1-2, 73, 92).

Керуючись ст. ст. 358, 356, 364 ЦК України, ст.
ст. 60, 61, 69, 70, 71 СК України, ст. 120 ЗК
України, 152 ЖК України, п. 6 постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
практику застосування судами
законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок» від 04.10.1991 року №7 із змінами
та доповненнями, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209 ч. 3,
212 - 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Провести розділ незакінченого
будівництвом житлового будинку
АДРЕСА_1 між співвласниками даного
будинку за третім варіантом висновку
№8067/13-43/8224/14-43 судової
будівельно-технічної експертизи
проведеної 31 липня 2014 року експертами
Київського науково-дослідного
інституту судових експертиз, виділивши
при цьому у власність:

- позивачу ОСОБА_2 - 2/3 (дві третіх)
частини вказаного житлового будинку у
вигляді наступних приміщень: коридор 1-1
площею 11,8 м2 , житлову кімнату 1-2 площею
20,5 м2 , житлову кімнату 1-3 площею 12,1 м2,
ванну 1-4 площею 5,4 м2, туалет 1-5 площею 1,5
м2, кухню 1-6 площею 10,4 м2, житлову кімнату
1-7 площею 13,0 м2, 1-І підвал площею 40 м2,
ганок «а», вхід до підвалу «а1», огорожу
(2/3) «№1», ворота «№2», загальною площею
74,7 м2, житловою площею 45,6 м2, загальною
вартістю 315934 гривні.

- відповідачу ОСОБА_3 - 1/3 (одну третю)
частини вказаного житлового будинку у
вигляді наступних приміщень: прихожу 1-8
площею 17,1 м2 , житлову кімнату 1-9 площею
16,1 м2, ванну кімнату 1-10 площею 4,7 м2,
житлову кімнату 1-11 площею 10,8 м2 та
огорожу (1/3) «№1», загальною площею 48,7
кв. метри, житловою площею 26,9 м2,
загальною вартістю 75491 гривень.

З метою переобладнання вказаного
житлового будинку з одноквартирного в
двоквартирний, з метою забезпечення
ізольованого користування
приміщеннями зобов'язати відповідача
ОСОБА_3: до тильної сторони житлового
будинку влаштувати прибудову (площею 9,4
м2 ) з вхідною групою та сходовою
клітиною для доступу до приміщень на
мансардний поверх (площею 48,7 м2 ), між
приміщеннями 1-11 (площею 10,8 м2) та
прибудовою за сходовою клітиною для
доступу до приміщень на мансардний
поверх (площею 48,7 м2) влаштувати проріз
та встановити дверний блок.

Зобов'язати сторони у виділених їм
приміщеннях: улаштувати чистову
підлогу, улаштувати двері в
приміщеннях де вони відсутні,
улаштувати сходи, виконати чистове
оздоблення як внутрішнє так і зовнішнє
будинку та ганку, улаштувати систему
водопостачання.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 2/3
(дві третіх) частини земельної ділянки
кадастровий №:01:028:0015, площею 0,1500
га розташовану по АДРЕСА_1, цільове
призначення - для будівництва та
обслуговування житлового будинку, яка
належить ОСОБА_3 на підставі державного
акта на право власності на земельну
ділянку серії ЯЖ №667799, виданого 29 липня
2008 року на підставі рішення
Ставищенської селищної ради від 20
березня 2008 року №607.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 12500
(дванадцять тисяч п'ятсот) гривень на
погашення кредиту по кредитному
договору №1162 ( будівництво) на
отримання кредиту для будівництва
житлового будинку і надвірних споруд
по АДРЕСА_1 укладеному 03 листопада 2009
року між ОСОБА_3 та державою в особі
державної організації «Київський
обласний фонд підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі».

Визнати заборгованість по кредитному
договору №1162 ( будівництво) на
отримання кредиту для будівництва
житлового будинку і надвірних споруд
по АДРЕСА_1 укладеному 03 листопада 2009
року між ОСОБА_3 та державою в особі
державної організації «Київський
обласний фонд підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі» особистим боргом ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
54971 (п'ятдесят чотири тисячі дев'ятсот
сімдесят одну) гривню за перевищення
вартості отриманої нею частини
житлового будинку.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
понесені нею судові витрати на сплату
судового збору в сумі 364 (триста
шістдесят чотири) гривні 70 копійок та
за проведення судової
будівельно-технічної експертизи в
розмірі 5140 (п'ять тисяч сто сорок)
гривень 80 копійок.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного суду
Київської області через Ставищенський
районний суд Київської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення рішення, протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано у строк,
встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Суддя
Р. В. Гуртовенко