РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2014 року Дзержинський
міський суд Донецької області у складі:

судді
Андреєва В.В.,

при секретарі Петровій
С.О.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Дзержинська
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Щербинівської селищної ради
м.Дзержинська Донецької області, про
визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

26.05.2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до Щербинівської
селищної ради м.Дзержинська Донецької
області, в якому ставить питання про
визнання дійсним договору
купівлі-продажу та визнання права
власності.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначив, що в листопаді 2012
року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали між собою
договір купівлі - продажу житлового
будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки
на якій зазначений будинок
розташований площею 1215 м.кв. Земельна
ділянка належала продавцю на підставі
договору купівлі - продажу земельної
ділянки від 08 квітня 2010 року
посвідченого державним нотаріусом
Дзержинської державної нотаріальної
контори Донецької області та
зареєстрованого у встановленому
порядку, що підтверджується як самим
договором так і довідками про правовий
статус земельної ділянки виданими
відділом держземагентства у м.
Дзержинську донецької області. Жилий
будинок належав ОСОБА_3 на підставі
договору купівлі - продажу будинку від
08 квітня 2010 року посвідченого
державним нотаріусом Дзержинської
державної нотаріальної контори
Донецької області та зареєстрованого у
встановленому порядку, що також
підтверджується зазначеним договором.

При укладенні договору купівлі -
продажу сторони досягли всіх істотних
його умов та домовились про ціну майна,
яку позивач сплатив продавцю у повному
обсязі 25 листопада 2012 року в сумі 50000
грн., про що свідчить відповідна
розписка видана ОСОБА_3, і в свою чергу
отримав від продавця документи, що
підтверджують його право власності на
відчужуване майно і ключі від будинку.
Крім того, на підтвердження своїх
намірів по відчуженню жилого будинку
позивачу ОСОБА_3 зареєструвала
останнього в будинку АДРЕСА_2. Однак,
звернутись до нотаріальної контори за
посвідченням укладеної угоди у
встановленому порядку продавець
відмовилась посилаючись на хворобу та
відсутність вільного часу, пообіцявши
при цьому виконати всі необхідні дії
щодо, передбаченого законодавством
України, нотаріального посвідчення
зазначеного договору після одужання.

В подальшому ОСОБА_3 передавши у
розпорядження позивача свій будинок
виїхала на постійне місце проживання
до м. Костянтинівка Донецької області і
з часом зв'язок з нею був втрачений, а
восени 2013 року ОСОБА_2 дізнався, що
ОСОБА_3 померла, але встановити її
останнє місце мешкання не вдалось.

Таким чином, на даний момент позивач не
набув у встановленому порядку права
власності на придбаний ним жилий
будинок та земельну ділянку на якій він
розташований, у зв'язку з чим просив
визнати дійсним зазначений договір та
визнати за ним право власності на
відчужуване майно.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, наполягав на їх
задоволенні.

Представник відповідача -
Щербинівської селищної ради
м.Дзержинська Донецької області, надав
суду заяву про розгляд справи за його
відсутності, не заперечував проти
задоволення позову, просив винести
рішення на розсуд суду.

Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи
та надані докази в їх сукупності, суд
вважає, що заявлений позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу.

В статті 202 ЦК України дано поняття
правочину, яким є дія особи, спрямована
на набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

В частині четвертій цієї статті
визначено, що дво - чи багатостороннім
правочином є погоджена дія двох або
більше сторін.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції
України однією із засад судочинства є
змагальність сторін та свобода в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості. Виходячи із цього
принципу, суд не може за власною
ініціативою збирати докази або робити
інші процесуальні дії, направлені на
збирання доказів, а лише оцінює докази
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що між позивачем та
ОСОБА_3 був укладений договір купівлі -
продажу житлового будинку АДРЕСА_1 та
земельної ділянки на якій зазначений
будинок розташований площею 1215 м.кв.
Земельна ділянка належала продавцю на
підставі договору купівлі - продажу
земельної ділянки від 08 квітня 2010 року
посвідченого державним нотаріусом
Дзержинської державної нотаріальної
контори Донецької області та
зареєстрованого у встановленому
порядку (а.с. 9-13).

При укладенні договору купівлі -
продажу сторони досягли всіх істотних
його умов та домовились про ціну майна,
яку позивач сплатив продавцю у повному
обсязі 25 листопада 2012 року в сумі 50000
грн., про що свідчить відповідна
розписка, видана ОСОБА_3, і в свою чергу
отримав від продавця документи, що
підтверджують його право власності на
відчужуване майно і ключі від будинку
(а.с. 19).

Судом встановлено, що звернутись до
нотаріальної контори за посвідченням
укладеної угоди у встановленому
порядку продавець відмовилась
посилаючись на хворобу та відсутність
вільного часу, пообіцявши при цьому
виконати всі необхідні дії щодо
нотаріального посвідчення зазначеного
договору після одужання. Проте, не
посвідчивши укладену угоду, ОСОБА_3
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідності до
Актового запису про смерть №1121 від 14
жовтня 2013 року.

Таким чином, суд вважає, що дії сторін
свідчать про укладення ними договору
купівлі - продажу житлового будинку
АДРЕСА_1 та земельної ділянки на якій
зазначений будинок розташований
площею 1215 м.кв., та підтверджують сплату
позивачем обумовленої сторонами суми
за продаж цього майна.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 220 ЦК України
якщо сторони домовилися щодо усіх
істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і
відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилася
від його нотаріального посвідчення,
суд визнає такий договір дійсним. У
цьому разі наступне нотаріальне
посвідчення договору не потрібне.

Згідно ч. 3 ст. 334 ЦК України право
власності на майно за договором, який
підлягає нотаріальному посвідченню,
виникає у набувача з моменту такого
посвідчення або з моменту набрання
законної сили рішення суду про
визнання договору, не посвідченого
нотаріально, дійсним.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги
повністю доведеними, тому позов ОСОБА_2
до Щербинівської селищної ради
м.Дзержинська Донецької області, про
визнання права власності слід
задовольнити.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212 ЦПК України, ч.2
ст.220 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Щербинівської селищної
ради м.Дзержинська Донецької області,
про визнання права власності,
задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі
продажу жилого будинку АДРЕСА_1 та
земельної ділянки площею 0,1215га
розташованої в АДРЕСА_1 кадастровий
номер :01:002:0882 з цільовим
призначенням для обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд, укладений 25 листопада 2012 року
між ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_2 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1) право власності на жилий
будинок АДРЕСА_1, визначений у
технічному паспорті літерами - «А-1»,
«а», п/г, кр., загальною площею - 50,3м.кв, в
тому числі жилою площею 25,0м.кв., зі
всіма надвірними та господарськими
спорудами, зокрема літня кухня - «Б»,
«б», гараж - «Л», гараж - «Ж», сараїв - «З»,
«Р», «О», «У», «К», «М», вбиральня - «Г»,
душу - «д», погріба - п/г, огорожі - N,
1/2 колодязя - к, придбаний у ОСОБА_3 25
листопада 2012 року за договором не
посвідченим нотаріально.

Визнати за ОСОБА_2 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1) право власності на земельну
ділянку площею 0,1215га розташовану в
АДРЕСА_1 кадастровий номер :01:002:0882
з цільовим призначенням для
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд,
придбану у ОСОБА_3 25 листопада 2012 року
за договором не посвідченим
нотаріально.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга в Апеляційний суд
Запорізької області через суд міста
Дзержинська протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особами, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: