АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/2711/2014
інстанції: Корецький Д.Б.
Доповідач: Капітан І.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року вересня місяця 10 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Капітан
І.А.Суддів:Колісниченка А.Г. Радченка
С.В.при секретарі: з участю
адвоката:Грицак А.М. ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_7, на
ухвалу Суворовського районного суду м.
Херсона від 15 серпня 2014 року в справі за
скаргою ОСОБА_7 на дії старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Суворовського районного управління
юстиції у м. Херсоні Пасікової Х.П.,
заінтересована особа: ОСОБА_9,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року ОСОБА_7 звернувся до
суду із скаргою на дії старшого
державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Суворовського районного управління
юстиції у м. Херсоні Пасікової Х.П. (далі
- державний виконавець).

Посилаючись на те, що постановою
державного виконавця від 5 лютого 2013
року було накладено арешт на все
належне йому майно, вартість якого
значно перевищує розмір
заборгованості по сплаті аліментів, а
його скаргу на адресу ВДВС було
залишено без задоволення, заявник
просив суд визнати причини пропуску
строку на оскарження постанови від 5
лютого 2013 року поважними, поновити цей
строк, визнати дії державного
виконавця неправомірними та скасувати
вказану постанову.

Ухвалою Суворовського районного суду
м. Херсона від 15 серпня 2014 року скаргу
залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 в
інтересах ОСОБА_7, посилаючись на
порушення норм матеріального і
процесуального права, просить ухвалу
суду скасувати і постановити нову
ухвалу, якою вимоги заявника
задовольнити.

В письмових запереченнях ВДВС,
посилаючись на безпідставність
доводів апеляційної скарги та
законність ухвали, просить скаргу
відхилити, а ухвалу суду залишити без
змін.

В письмових запереченнях ОСОБА_9, також
посилаючись на безпідставність
доводів апеляційної скарги та
законність ухвали, просить скаргу
відхилити, а ухвалу суду залишити без
змін.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які з'явились в судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість оскарженої ухвали,
колегія суддів вважає, що скарга
підлягає частковому задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд
першої інстанції виходив з того, що
постанову від 5 лютого 2013 року
державним виконавцем винесено в межах
Закону України «Про виконавче
провадження» і підстави для визнання
неправомірними дій державного
виконавця відсутні.

Проте такого висновку суд дійшов з
порушенням порядку, встановленого
розділом VII України щодо розгляду скарг
на рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця, що відповідно до
п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України є підставою для
скасування оскарженої ухвали і
направлення справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Статтею 383 ЦПК України встановлено, що
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією чи
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

У силу вимог ч.1 ст.384 ЦПК України скаргу
може бути подано до суду безпосередньо
або після оскарження рішення, дії або
бездіяльності державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби до начальника
відповідного відділу державної
виконавчої служби.

Згідно ст.385 ЦПК України, роз'яснень, які
містяться в п.16 постанови №6 Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 07 лютого 2014 року «Про
практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах», скаргу на
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби може бути подано до суду у
десятиденний строк, а при оскарженні
постанови про відкладення провадження
виконавчих дій - у триденний строк, які
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод.

Такі строки є процесуальними, можуть
бути поновлені за наявності поважних
для цього причин за заявою заявника,
яка подається одночасно зі скаргою або
викладається в скарзі у вигляді
клопотання. При вирішенні питання про
поновлення строку на подання скарги на
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби суд має виходити з того, що у
відповідному законодавстві не
міститься перелік таких поважних
причин, їх з'ясовують у кожному
конкретному випадку залежно від
обставин справи.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.82 Закону України
«Про виконавче провадження» рішення,
дії або бездіяльність державного
виконавця та інших посадових осіб
державної виконавчої служби можуть
бути оскаржені стягувачем та іншими
учасниками виконавчого провадження
(крім боржника) до начальника відділу,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або до керівника
відповідного органу державної
виконавчої служби вищого рівня чи до
суду.

Боржник має право оскаржувати рішення,
дії або бездіяльність державного
виконавця та інших посадових осіб
державної виконавчої служби виключно в
судовому порядку.

Відповідно до ст.72 ЦПК України право на
вчинення процесуальної дії
втрачається із закінченням строку,
встановленого законом або судом.
Документи, подані після закінчення
процесуальних строків, залишаються без
розгляду, якщо суд за клопотанням
особи, що їх подала, не знайде підстав
для поновлення або продовження строку.

Відповідно до вимог ст. 73 ЦПК України
суд поновлює або продовжує строк,
встановлений відповідно законом або
судом, за клопотанням сторони або іншої
особи у разі його пропущення з поважних
причин. Питання про поновлення чи
продовження пропущеного строку
вирішує суд, у якому належало вчинити
процесуальну дію або до якого потрібно
було подати документ чи доказ. Про
місце і час розгляду цього питання
повідомляються особи, які беруть
участь у справі. Присутність цих осіб
не є обов'язковою. Одночасно з
клопотанням про поновлення чи
продовження строку належить вчинити ту
дію або подати той документ чи доказ,
стосовно якого заявлено клопотання.

Як свідчать матеріали справи,
постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
винесено державним виконавцем 5 лютого
2013 року /а.с. 10/.

До суду із скаргою на дії державного
виконавця ОСОБА_7 звернувся 30 липня 2014
року, тобто з пропуском строку,
встановленого ст. 385 ЦПК України /а.с. 1-5/.
Одночасно із проханням про визнання
неправомірними дій державного
виконавця та скасування постанови від 5
лютого 2013 року, ОСОБА_7, який є боржником
за виконавчим документом, просив суд
визнати причини пропуску строку на
оскарження поважними та поновити цей
строк, посилаючись при цьому на право
сторони виконавчого провадження
оскаржувати дії державного виконавця
як у відповідному органі ВДВС, так і
безпосередньо в суді.

При розгляді скарги суд першої
інстанції залишив не розглянутим
клопотання ОСОБА_7 про визнання
поважними причин пропуску строку на
оскарження дій державного виконавця та
поновлення цього строку, не з'ясував ці
причини, не дослідив докази, на які
посилався ОСОБА_7 на підтвердження
поважності причин пропуску такого
строку, та не дав цим доказам належної
оцінки.

За таких обставин ухвала суду підлягає
скасуванню з направленням справи на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303,307,312 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 в інтересах
ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Суворовського районного суду м.
Херсона від 15 серпня 2014 року скасувати.

Справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді