Справа № 520/7492/14-ц
Провадження № 2-о/520/259/14
Рішення

іменем України

11 серпня 2014 року

Київський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого - судді
Прохорова П.А.

та народних засідателях:
Мурлаковій В.В.

Шевелевій Д.Б.

при секретарі -
Козловій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи -
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та Київська районна
адміністрація Одеської міської ради
про усиновлення,

ВСТАНОВИВ:

23.06.2014 року заявник звернувся до суду з
заявою, в якій просив суд постановити
рішення, яким здійснити усиновлення
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, заявником та
зобов'язати відділ ДРАЦС у Київському
районі реєстраційної служби Одеського
МУЮ внести відповідні зміни до
актового запису про народження
усиновлюваної дитини.

В обґрунтування заявлених вимог
заявник зазначив, що вони з матір'ю
дитини про усиновлення якої йдеться,
ОСОБА_3, перебувають у шлюбі з липня 2010
року, та від такого шлюбу мають спільну
дитину - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2. За час
сумісного проживання подружжя заявник
щиро полюбив ОСОБА_5 як дитину,
ставиться до нього як до рідного сина,
на що ОСОБА_5 відповіщає щирою
взаємністю та вважає заявника своїм
батьком.

Також заявник вказував на те, що
біологічний батько самоусунувся від
виконання своїх батьківських
обов'язків та склав про таке відповідну
заяву, що була посвідчена нотаріально,
натомість заявник згідно пройденого
ним медичного огляду, інших наданих
суду довідок про психологічний та
майновий стан вважає себе таким, що
може бути усиновлювачем дитини,
забезпечити її гідне утримання,
виховання та розвиток, а за такого
заявник просив суд задовольнити
заявлені вимоги.

Особи, що беруть участь у справі, про
час і місце судового розгляду
сповіщені належним чином у порядку
ст.74, 76, 77 ЦПК України.

В судовому засіданні заявник заяву
підтримав у повному обсязі, просив її
задовольнити, зазначаючи при цьому, що
він усвідомлює та приймає на себе
відповідальність за усиновлення
дитини та повністю розуміє значення
своїх дій та можливі наслідки, перешкод
для усиновлення він не має та
освідомлений про стан здоров'я дитини.

Представник заінтересованої особи
Київської районної адміністрації
Одеської міської ради у судовому
засіданні вважала заяву обґрунтованою
та проти її задоволення не
заперечувала.

Представник біологічного батька
дитини ОСОБА_4 заяву підтримала,
просила її задовольнити посилаючись на
згоду батька.

Правовідносини між сторонами
врегульовані Сімейним Кодексом
України, Міжнародною Конвенцією ООН
„Про права дитини", Законом України
„Про охорону дитинства".

Суд, вислухавши думку сторін,
дослідивши матеріали справи, доходить
до висновку про можливість задоволення
заяви, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають у
зареєстрованому шлюбі з 07.07.2010 року,
свідоцтво про шлюб НОМЕР_1, та від
вказаного шлюбу мають спільну дитину -
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, свідоцтво про
народження - НОМЕР_2.

Згідно витягу з реєстру №183-09092013/51999
Управління інформаційно - аналітичного
забезпечення ГУМВС України в Одеській
області на території України станом на
09.09.2013 року гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженець м. Одеси, Одеської області,
засудженим (за кримінальними справами)
не значиться та в розшуку не перебуває.

Відповідно до висновку про стан
здоров'я, виданого КУ «Міська лікарня
№8» від 16.09.2013 року, медичної довідки
№003245 від 09.09.2013 року, Медичної довідки
серії 10 ААГ №553906 від 29.08.2013 року та
відповіді КУ «Міський психіатричний
диспансер» на запит служби у справах
дітей КРА ОМР від 25.08.2013 року , ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_3 протипоказань до
усиновлення немає.

Заявник разом з ОСОБА_3, матір'ю дитини
про усиновлення якої йдеться, ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 проживають за адресою: АДРЕСА_1,
року та відповідно до акту обстеження
житлових умов від 13.06.2014 року вказана
квартира перебуває у доброму
технічному стані та в ній є всі належні
для проживання та розвитку дітей умови
(квартира належить матері заявниці).

Згідно довідки про доходи ОСОБА_2 №02/06
від 02.06.2014 року, суд доходить
переконання про достатність статків
усиновлювача для забезпечення потреб
дитини та її повноцінного розвитку.

ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, та
згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_3 від 10.04.2014 року (видане повторно)
його батьками є ОСОБА_4, який 24.12.2012 року
склав заяву про те, що він надає згоду
на усиновлення громадянином ОСОБА_2
малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
вказана заява була посвідчена
приватним нотаріусом ОМНО Таранською
А.М., та ОСОБА_3, яка 17.09.2013 року склала
заяву, відповідно до змісту якої надала
згоду на усиновлення ОСОБА_2
малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
вказана заява була посвідчена
приватним нотаріусом ОМНО Колодяжною
А.В. За змістом вказаних заяв
біологічним батьками дитини наслідки
усиновлення дитини відомі та
зрозумілі.

Відповідно до висновку про стан
здоров'я дитини від 29.08.2013 року,
виданого головним лікарем КУ «Дитяча
міська поліклініка №6, малолітній
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 здоровий,
протипоказань до усиновлення не має.

Заявник зі станом здоров'я дитини та
правовими наслідками усиновлення
ознайомлений та усвідомлює всю
відповідальність прийнятого ним
рішення про усиновлення дитини.

Згідно наданих суду пояснень у
громадянина ОСОБА_2 з малолітнім
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 склалися теплі
родинні відносини, дитина вважає його
рідним батьком та про процедуру
усиновлення не знає, що у відповідності
до вимог ч.4 ст. 218 СК України виключає
потребу запитувати згоду дитини на
усиновлення.

Відповідно до висновку Київської
районної адміністрації Одеської
міської ради № 27 ДСК-О від 25.06.2014 року
про доцільність усиновлення
малолітнього ОСОБА_5 заявником
вбачається, що усиновлення
малолітнього заявником є доцільним,
відповідає інтересам дитини та
проводиться на її користь.

Враховуючи пояснення сторін, висновки,
надані в матеріали справи, суд вважає
доцільним задовольнити вимоги
заявника та надати згоду на
усиновлення, малолітньої дитини.

При винесенні рішення суд бере до
уваги, що відповідно до Конституції
України ст. 52 діти рівні у своїх правах
незалежно від походження, а також від
того, народжені вони у шлюбі чи поза
ним. Будь-яке насильство над дитиною та
її експлуатація переслідуються за
законом. Утримання та виховання
дітей-сиріт і дітей, позбавлених
батьківського піклування,
покладається на державу. Держава
заохочує і підтримує благодійницьку
діяльність щодо дітей.

Відповідно до ст. 3 СК України, сім'я є
первинним та основним осередком
суспільства. Сім'ю складають особи, які
спільно проживають, пов'язані спільним
побутом, мають взаємні права та
обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і
тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку
з навчанням, роботою, лікуванням,
необхідністю догляду за батьками,
дітьми та з інших поважних причин не
проживають спільно. Дитина належить до
сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно
з ними не проживає. Сім'я створюється на
підставі шлюбу, кровного споріднення,
усиновлення, а також на інших
підставах, не заборонених законом і
таких, що не суперечать моральним
засадам суспільства.

Суд, при вирішення питання про
усиновлення враховує, вимоги ст. 12
Закону України „Про охорону
дитинства", за якою дитина, батьки або
особи, які їх замінюють, несуть
відповідальність за порушення прав і
обмеження законних інтересів дитини на
охорону здоров'я, фізичний і духовний
розвиток, навчання, невиконання та
ухилення від виконання батьківських
обов'язків відповідно до закону.
Сторони попереджені про
відповідальність за порушення прав та
законних інтересів дитини.

Суд враховує також той факт, що
усиновлення допускається виключно в
інтересах дитини України та відповідно
до закону.

Як передбачено ст. 3 Конвенціі «Про
права дитини» ( Конвенцію ратифіковано
Постановою ВР N 789-XII (789-12 ) від 27.02.91 )
підписання Україною: 21 лютого 1990 р.
набуття чинності для України: 27 вересня
1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно
від того, здійснюються вони державними
чи приватними установами, що
займаються питаннями соціального
забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється як найкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 18 вказаної Конвенції,
держави-учасниці докладають всіх
можливих зусиль до того, щоб
забезпечити визнання принципу
загальної та однакової
відповідальності обох батьків за
виховання і розвиток дитини. Батьки або
у відповідних випадках законні опікуни
несуть основну відповідальність за
виховання і розвиток дитини. Найкращі
інтереси дитини є предметом їх
основного піклування. 3 метою
гарантування і сприяння здійсненню
прав, викладених у цій Конвенції,
Держави-учасниці надають батькам і
законним опікунам належну допомогу у
виконанні ними своїх обов'язків по
вихованню дітей та забезпечують
розвиток мережі дитячих установ.

Суд, задовольняючи вимоги стосовно
усиновлення малолітньої дитини,
враховує перш за все той факт, що дитина
потребує спеціальної охорони і
піклування, включаючи належний
правовий захист. Суд виходить з
фактичних інтересів дитини та розумів
нормального виховання, а докази надані
заявниками підтверджують той факт, що
дитина буде виховуватися в гідній
родині, яка забезпечить їй нормальний
рівень життя, моральний та духовний
розвиток.

Статтями 207, 208 Сімейного Кодексу
України передбачено, що усиновленням є
прийняття усиновлювачем у свою сім'ю
особи на правах дочки чи сина, що
здійснене на підставі рішення суду,
крім випадку, передбаченого статтею 282
цього Кодексу. Усиновлення дитини
провадиться у її найвищих інтересах
для забезпечення стабільних та
гармонійних умов її життя. Особа, яка
може бути усиновленою, - це дитина
(стаття 6 цього Кодексу).

Згідно ст.211 Сімейного Кодексу України
усиновлювачем дитини може бути
дієздатна особа віком не молодша
двадцяти одного року, за винятком, коли
усиновлювач є родичем дитини.
Усиновлювачем може бути особа, що
старша за дитину, яку вона бажає
усиновити, не менш як на п'ятнадцять
років. Усиновлювачами можуть бути
подружжя, а також особи, зазначені у
частинах п'ятій та шостій цієї статті.

Відповідно до вимог ч.1 ст.229 СК України
особа, яка подала заяву про
усиновлення, може виявити бажання бути
записаною у Книзі реєстрації народжень
матір'ю, батьком дитини або
повнолітньої особи.

Статтями 230, 231 Сімейного Кодексу
України передбачено право
усиновлювача на зміну відомостей про
місце народження та дату народження
дитини, а також зміну прізвища, імені та
по батькові особи яка усиновлена.

Згідно ст. 233 вказаного Кодексу на
підставі рішення суду про усиновлення
в актовий запис про народження дитини
або повнолітньої особи, складений
органами державної реєстрації актів
цивільного стану України, орган
державної реєстрації актів цивільного
стану вносить відповідні зміни і видає
нове Свідоцтво про народження з
урахуванням цих змін.

Враховуючи наведене, а також інтереси
малолітньої дитини, суд вважає за
необхідне задовольнити вимоги
заявника та дозволити йому усиновити
малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Керуючись Сімейним кодексом України,
Конвенцією ООН „ Про права дитини" 1959
року, Законом України „ Про охорону
дитинства", ст.ст. 214, 214, 217, 218, ст.ст.
251,251,253,254 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву про усиновлення дитини -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, що
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1,
усиновлювачем дитини - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис про
народження №991 зроблений 13 липня 2005
року Відділом державної реєстрації
актів цивільного стану в Київському
районі реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції.

Зобов'язати відділ державної
реєстрації актів цивільного стану в
Київському районі реєстраційної
служби Одеського міського управління
юстиції, внести зміни до актового
запису про народження №991 від 13 липня
2005 року на ім'я ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
змінивши прізвище дитини з "ОСОБА_5" на
"ІНФОРМАЦІЯ_6", по-батькові вказати
"ІНФОРМАЦІЯ_6" замість "ОСОБА_5", ім'я,
дату та місце народження - залишити без
змін, в графі "відомості про батька"
записати: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5,
громадянин України, зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1.

У зв'язку з внесенням змін до актового
запису №991, що зроблено 13 липня 2005 року
Відділом державної реєстрації актів
цивільного стану в Київському районі
реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції, видати
нове свідоцтво про народження
усиновленого ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області шляхом подання
до Київського районного суду міста
Одеси апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя
Прохоров П. А.