Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2014 р.

Суворовський районний суд м.
Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.

при секретарі - Стояновій І.О.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні, в залі суду №15, в м.
Одеса, цивільну справу за заявою
ОСОБА_1, за участю заінтересованої
особи Головного управління державної
міграційної служби ОМУ ГУМВС України в
Одеській області - про встановлення
факту, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою в
якій просить встановити факт, який має
юридичне значення, а саме, що вона за
національністю є німкеня. Заява
мотивована тим,що ОСОБА_1 на даний час
намагається виїхати на постійне місце
проживання до Німеччини. Проте, під час
оформлення документів в посольстві
Німеччини вона не змогла довести ту
обставину, що вона за національністю по
матері є німкеня, оскільки в жодному
документі, виданому на її ім'я відсутня
графа «національність». ОСОБА_1
стверджує, що її мати та бабуся за
національністю є німкенями. Дані
обставини стали підставою для
звернення до суду.

ОСОБА_1 направила до суду заяву
про підтримання вимог та розгляду
справи за її відсутності.

Представник ГУ ДМС ОМУ ГУМВС
України в Одеській області в судове
засіданні не з'явився без поважних на
те причин. Про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином.

Суд, вивчивши матеріали справи,
встановивши факти, прийшов до
наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК
України, у судовому порядку можуть бути
встановлені факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, якщо законом не визначено іншого
порядку їх встановлення.

Так, починаючи з 1992р., а саме з
прийняттям Постанови Верховною Радою
України від 26.06.1992р. «Про затвердження
положень про паспорт громадянина
України та свідоцтва про народження»
діючим законодавством України не
передбачено визначення національності
фізичної особи - громадянина України,
тобто з прийняттям вказаної Постанови
з паспорту громадянина України та
свідоцтва про народження була
виключена графапро національність.

Постановою Кабінету Міністрів
України №1367 від 12.09.2002р. «Про
затвердження зразків книг реєстрації
актів цивільного стану та описів
бланків свідоцтв, що видаються
державними органами реєстрації актів
цивільного стану», яка в наступному
втратила сила в зв'язку з прийняттям
постанови КМУ № 1025 від 10.11.2010р. в новій
редакції, не була виключена графа про
національність фізичної особи.

Тобто, на даний час нормативними
актами України не передбачено
можливість визначення персональної
національності громадян України у
документі який посвідчує таку особу.

Разом з тим, відповідно до ст. 3 Закону
України «Про національні меншини в
Україні», до національних меншин
належать групи громадян України, які не
є українцями за національністю,
виявляють почуття національного
самоусвідомлення та спільності між
собою.

Статтею 11 вказаного Закону, визначено,
що громадяни України мають право
вільно обирати та відновлювати
національність. Примушення громадян у
будь-якій формі до відмови від своєї
національності не допускається.

У відповідності до ст. 300 ЦК України
фізична особа має право на збереження
своєї національної, культурної,
релігійної, мовної самобутності, а
також право на вільний вибір форм та
способів прояву своєї
індивідуальності, якщо вони не
заборонені законом та не суперечать
моральним засадам суспільства.

Так, з матеріалів справи убачається, що
згідно свідоцтва про народження,
виданого на підставі а/з про народження
№1352 від 19.11.1989р. складеного м. ЗАГС м.
Жанатас, Казахської РСР, ОСОБА_1,
народилася ІНФОРМАЦІЯ_1.Батьками
народженої у свідоцтві були записані:
ОСОБА_2, національність «руський»,
ОСОБА_3 «німкеня». Відомості про
національність ОСОБА_1 у свідоцтві не
зазначені.

У свідоцтві про народження ОСОБА_3 -
мати ОСОБА_1, яка народилася
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а/з про народження № 270 від
02.08.1958р. складеного Сир-Дорченською
селищною радою Ташкентської області),
її мати ОСОБА_1 за національністю
зазначена як «німкеня».

Отже, зважаючи на викладене, оцінюючі
зібрані по справі докази в їх
сукупності, приймаючи до уваги
неможливість документального
підтвердження національності
заявниці, яка є громадянкою України,
слід дійти висновку, щоОСОБА_1 за
походженням по лінії матері за
національністю є німкеня.

Таким чином пред'явлена до суду заява є
обґрунтованою, доведеною, а відтак
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10,11,64,209,212,214,215,256,259ЦПК
України, -

ВИРІШИВ

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт у відповідність до
якого ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка
України по національності є німкеня.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-ти денний
строк з дня отримання копії рішення
суду.

Суддя -