Справа № 305/1644/14-ц
Провадження по справі 2/305/836/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е
Н Е М У К Р АЇ Н И

08.09.2014 року Рахівський районний суд
Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Тулик І.І.

при секретарі - Шемота М.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Рахів
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Рахівського
районного відділу ГУДМС України в
Закарпатській області про захист
житлових прав, визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням та зняття з реєстрації
місця проживання

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд з
позовом до ОСОБА_3, Рахівського РВ ГУДМС
України в Закарпатській області про
захист житлових прав, визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням та зняття з
реєстрації місця проживання,
посилаючись на те, що відповідно до
копії витягу про державну реєстрацію
прав, вони являються по 1/2 частині
власниками житлового будинку АДРЕСА_1.
В цьому житловому будинку, на даний час
прописана і відповідач ОСОБА_3, яка
являється колишньою дружиною їхнього
сина ОСОБА_4. Однак, відповідач вже
більше року не проживає за місцем своєї
реєстрації в будинку АДРЕСА_1.
Виписатися (знятися з реєстрації місця
проживання) відповідач ОСОБА_3, у
добровільному порядку відмовляється. У
зв'язку з реєстрацією вданий час
відповідачки, у житловому будинку,
належному на праві приватної власності
позивачам, порушується їх право
власності, як на саму власність, так і
на їх право вільного та
безперешкодного використання,
володіння та розпорядження за цільовим
призначенням, яке проявляється в
одержанні певних документів для
нарахування допомоги, отримання
соціальних пільг. Крім того,
відповідач ОСОБА_3. членом сім'ї
позивачів не являється, не проживає в
житловому будинку, спільного
господарства не веде. В липня 2014 року
позивачі в усній формі звернулися до
Рахівського РВ ГУДМС України в
Закарпатській області із вимогою
проведення адміністративної виписки
ОСОБА_3 із житлового будинку, однак у
проведенні таких дій їм було
відмовлено. На підставі наведеного
просили винести судове рішення, за яким
ОСОБА_3 визнати такою, що втратила право
користування житловим будинком
АДРЕСА_1, зняти з реєстрації місця її
прописки та зобов'язати РВ ГУДМС
України в Закарпатській області зняти
ОСОБА_3 з реєстрації за адресою:
АДРЕСА_1.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в
судовому засіданні присутні не були,
оскільки ними, кожен окремо, подано
заяви про розгляд справи в їх
відсутності, позовні вимоги просять
задовольнити.

Відповідач, ОСОБА_3, будучи
належним чином повідомлена про час та
місце розгляду справи в судове
засідання не з'явилася. Причини її
неявки суду невідомі.

Представник відповідача - ГУДМС
України в Закарпатській області в
особі Рахівського районного відділу
ГУДМС України в Закарпатській області,
в судове засідання не з'явився.
начальник управління Андрусяк Ф.Ф.
надав заяву про розгляд справи без
їхнього представника, проти
задоволення позову не заперечують.

Суд, дослідивши матеріали справи,
прийшов до наступного висновку.

Момент виникнення права на захист
у власників житла пов'язаний з моментом
виникнення права власності, оскільки
тільки власник повною мірою може
використати належні йому права на
захист. Правочини про відчуження чи
набуття у власність будинку підлягають
обов'язковій державній реєстрації, і,
відповідно, право власності на будинок
виникає саме з моменту державної
реєстрації документів, що встановлюють
це право.

З матеріалів справи слідує, що
відповідно до свідоцтва про право
власності на житловий будинок,
виданого виконкомом Лужанської
сільської ради серії САЕ №031229 від
19.04.2012 року, позивачі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2
являються власниками, кожний в 1/2
частині житлового будинку АДРЕСА_1.

Згідно ст. ст. 15, 16, 391 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути: визнання права;
припинення дії, яка порушує право;
припинення правовідношення та ін.
Власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійснені ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Згідно роз'яснень постанови
Пленуму Верховного Суду України № 2 від
12.04.1985 року (з останніми змінами від
25.05.1998 року) "Про деякі питання, що
виникли в практиці застосування
судами Житлового кодексу України"
вирішуючи спори про право користування
жилим приміщенням осіб, які
вселилися до наймача, суд повинен
з'ясувати, чи дотриманий встановлений
порядок при їх вселенні, зокрема: чи
була письмова згода на це всіх членів
сім'ї наймача, чи приписані вони в
даному жилому приміщенні, чи було це
приміщення постійним місцем їх
проживання, чи вели вони з
наймачем спільне господарство,
тривалість часу їх проживання, чи не
обумовлювався угодою між цими особами,
наймачем і членами сім'ї, що
проживають з ним, певний порядок
користування жилим приміщенням. При
цьому, як роз'яснив Пленум Верховного
Суду України в п.15 постанови від 1
листопада 1996 р. N 9 "Про застосування
Конституції України при здійсненні
правосуддя", наявність чи відсутність
прописки сама по собі не може бути
підставою для визнання права
користування жилим приміщенням за
особою, яка там проживала чи вселилась
туди як член сім'ї наймача (власника)
приміщення, або ж для відмови їй у
цьому. Однак відсутність письмової
згоди членів сім'ї наймача на
вселення сама по собі не свідчить про
те, що особи, які вселилися, не набули
права користування жилим
приміщенням, якщо за обставинами
справи безспірно встановлено, що вони
висловлювали таку згоду.

Так, наразі у житловому будинку
АДРЕСА_1 зареєстрована відповідач
ОСОБА_3, при цьому остання фактично не
проживає за місцем своєї реєстрації.

Таким чином з досліджених в
судовому засіданні письмових доказів
судом встановлено, що у відповідача
відсутні будь-які правові підстави для
проживання чи реєстрації у
вищезазначеному будинку, доказів про
вселення її у спірне житло у
визначеному законом порядку та
набуття права користування ним суду не
представлено.

При цьому, слід зазначити, що
довготривалість користування
самоправно зайнятим жилим приміщенням
не надає особі будь-яких прав на нього,
незалежно від того, що в окремих
випадках особи, які самовправно
вселилися на жилу площу фактично
вступають у договірні відносини,
відкривають особистий рахунок,
сплачують комунальні послуги тощо.

За змістом ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд і має право вчиняти щодо
свого майна будь-які дії, які не
суперечать закону. До порушень права
користування відносяться, наприклад,
випадки самоуправного заняття
приміщення в будинку власника, що
належить йому на праві приватної
власності.

За таких обставин, оцінивши
зібрані та досліджені в судовому
засіданні докази в їх сукупності,
враховуючи те, що реєстрацією
відповідача в житловому приміщенні
чиняться перешкоди у здійсненні
позивачами, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право
власності, розпорядження нерухомим
майном, то суд приходить до висновку,
що позов з наведених підстав слід
задовольнити.

Питання про стягнення судових
витрат на підставі ст. 88 ЦПК України,
позивачами не ставилося.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 88, 131, 209,
212-215, 218, 223, ЦПК суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою,
що втратила право користування
житловою площею будинку АДРЕСА_1.

Зняти ОСОБА_3 з реєстрації місця її
прописки, а саме із житлового будинку
АДРЕСА_1 без її згоди.

Зобов'язати Рахівський районний
відділ Головного управління Державної
міграційної служби в Закарпатській
області зняти ОСОБА_3 з реєстрації за
адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено у судову
палату з цивільних справ апеляційного
суду Закарпатської області через
Рахівський районний суд протягом 10
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: Тулик І.І.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду:
Тулик І.І.