Справа № 274/2539/14-ц Провадження №
Бердичівський міськрайонний суд
Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2014 р.м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного
суду Житомирської області Корбут В.В.,
за участю секретаря судового засідання
Жмурко В.І.,

розглянувши цивільну справу за
позовомВиконавчого комітету
Гальчинської сільської ради
Бердичівського району Житомирської
області, представником якого є
Андрійчук Володимир Олексійович,
доОСОБА_2,за участюпрокурора
Бердичівської міжрайонної прокуратури
Житомирської області Маліновської
О.М.,пропозбавлення батьківських прав
та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2014 р. Виконавчий комітет
Гальчинської сільської ради
Бердичівського району Житомирської
області (далі - Комітет) звернувся з
вказаним позовом, у якому просить
позбавити ОСОБА_2, який народився
ІНФОРМАЦІЯ_2 р., батьківських прав щодо
дитини - сина ОСОБА_4, який народився
ІНФОРМАЦІЯ_3 р., стягувати з ОСОБА_2
аліменти у розмірі 385,00 грн. щомісячно
на утримання сина - ОСОБА_4, який
народився ІНФОРМАЦІЯ_3 р., до повноліття
дитини, на рахунок дитини.

ОСОБА_2 проти позову не заперечив, про
що зазначив у нотаріально посвідченій
заяві від 15.05.2014 р., у якій також,
зокрема, вказав, що відмовляється від
виконання батьківських обов'язків з
виховання та утримання сина - ОСОБА_4 (а.
с. 11).

Дитина - ОСОБА_4, висловив думку про те,
що його батька - ОСОБА_2, необхідно
позбавити батьківських прав щодо
нього, оскільки батько протягом
тривалого часу ним взагалі не
опікувався.

Прокурор Бердичівської міжрайонної
прокуратури Житомирської області
висловив свою думку щодо позову під час
судових дебатів, пояснивши, що,
враховуючи думку дитини - ОСОБА_4, та
нотаріально посвідчену заяву ОСОБА_2
від 15.05.2014 р., не заперечує проти
задоволення позову.

Судом з'ясовано, що ОСОБА_2, який
народився ІНФОРМАЦІЯ_2 р., що
підтверджується його паспортом від
10.02.2004 р. серії НОМЕР_1 (а. с. 3), є батьком
дитини - сина ОСОБА_4, який народився
ІНФОРМАЦІЯ_3 р. (актовий запис № 5
складено 12.11.1998 р. Виконавчим комітетом
Гальчинської сільської ради
Бердичівського району Житомирської
області), що підтверджується виданим
повторно свідоцтвом про народження
серії НОМЕР_2від 21.03.2014 р. (а. с. 4).

Відповідно до висновку від 18.04.2014 р. № 114
Комітету про доцільність позбавлення
батьківських прав ОСОБА_2 останній
разом з сином - ОСОБА_4, не проживає з 2003
р., не займається його вихованням та
утриманням. Дитина проживала з матір'ю -
ОСОБА_6, та бабою - ОСОБА_7. ІНФОРМАЦІЯ_4 р.
ОСОБА_6 померла, ОСОБА_4 залишився
проживати разом з бабою - ОСОБА_7.
Комітет дійшов до висновку вважати
доцільним позбавлення ОСОБА_2
батьківських прав відносно сина -
ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 р.
(а. с. 8).

Згідно з довідкою - характеристикою від
25.04.2014 р. № 283 Виконавчого комітету
Скаківської сільської ради
Бердичівського району Житомирської
області ОСОБА_2 зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1, але за цією адресою не
проживає, житловий будинок за цією
адресою знаходиться в аварійному
стані. ОСОБА_2 участі у громадському
житті села не приймає, були випадки
зловживання ним спиртними напоями,
безвідповідально ставився до
виконання батьківських обов'язків (а. с.
6).

У характеристиці б/д № б/н ОСОБА_4,
виданій Гальчинською
загальноосвітньою школою І - ІІ
ступенів Бердичівської районної ради
Житомирської області зазначено, що,
зокрема, з батьком ОСОБА_4 класний
керівник не знайомий, батько ніколи не
відвідував школи, не цікавився
навчанням сина (а. с. 5).

Як вказувалось вище, ОСОБА_4 пояснив, що
його батько - батько ОСОБА_2, протягом
тривалого часу ним взагалі не
опікується.

Суд, оцінивши наведені вище докази та
пояснення (думку) ОСОБА_4, а також
нотаріально посвідчену заяву від 15.05.2014
р. ОСОБА_2, приходить до висновку, що
ОСОБА_2 протягом тривалого часу
ухиляється від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини - сина
ОСОБА_4, а саме - не піклується про його
здоров'я, фізичний, духовний та
моральний розвиток, не готує до
самостійного життя та праці, не створює
належних умов для розвитку його
природних здібностей, та відмовляється
виконувати ці обов'язки у подальшому.

Пунктом 2 частини першої статі 164
Сімейного кодексу України передбачено,
що мати, батько можуть бути позбавлені
судом батьківських прав, якщо вона, він
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Частинами першою - третьою статті 150
Сімейного кодексу України встановлено,
що батьки зобов'язані виховувати
дитину в дусі поваги до прав та свобод
інших людей, любові до своєї сім'ї та
родини, свого народу, своєї
Батьківщини. Батьки зобов'язані
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток. Батьки зобов'язані
забезпечити здобуття дитиною повної
загальної середньої освіти, готувати
її до самостійного життя.

Частинами першою та другою статті 12
Закону України "Про охорону дитинства"
визначено, що виховання в сім'ї є
першоосновою розвитку особистості
дитини. На кожного з батьків
покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини. Батьки або
особи, які їх замінюють, мають право і
зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров'я, фізичний,
духовний і моральний розвиток,
навчання, створювати належні умови для
розвитку її природних здібностей,
поважати гідність дитини, готувати її
до самостійного життя та праці.
Виховання дитини має спрямовуватися на
розвиток її особистості, поваги до
прав, свобод людини і громадянина, мови,
національних історичних і культурних
цінностей українського та інших
народів, підготовку дитини до
свідомого життя у суспільстві в дусі
взаєморозуміння, миру, милосердя,
забезпечення рівноправності всіх
членів суспільства, злагоди та дружби
між народами, етнічними, національними,
релігійними групами.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку про задоволення позову
Комітету в частині вимоги про
позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав
відносно дитини - сина ОСОБА_4.

Відповідно до статті 180 Сімейного
кодексу України батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Згідно з абзацом першим частини другої
статті 166 Сімейного кодексу України
особа, позбавлена батьківських прав, не
звільняється від обов'язку щодо
утримання дитини.

Таким чином, ОСОБА_2 зобов'язаний
утримувати свою дитину - сина ОСОБА_4, до
досягнення ним повноліття.

Частиною першою - третьою статті 181
Сімейного кодексу України передбачено,
що способи виконання батьками
обов'язку утримувати дитину
визначаються за домовленістю між ними.
За домовленістю між батьками дитини
той із них, хто проживає окремо від
дитини, може брати участь у її
утриманні в грошовій і (або)
натуральній формі. За рішенням суду
кошти на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Статтею 182 Сімейного кодексу України
встановлено, що при визначенні розміру
аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне
становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне
значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Частиною першою статті 184 Сімейного
кодексу України визначено, що якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

Обставини, які мають бути враховані при
визначенні розміру аліментів (з
посиланням на докази їх підтвердження),
окрім тієї, що ОСОБА_2 не працює, про що
зазначено у його заяві від 06.05.2014 р. (а. с.
10), суду не повідомлені.

Разом з тим, як вказувалось раніше, у
нотаріально посвідченій заяві від
15.05.2014 р. ОСОБА_2 проти позову не
заперечив.

Беручи до уваги наведене, суд вважає, що
аліменти, які має сплачувати ОСОБА_2 на
утримання сина - ОСОБА_4, може бути
визначено у твердій грошовій сумі - 385,00
грн.

Суд, зважаючи на частину восьму статті 8
Цивільного процесуального кодексу
України, застосовує частину третю
статті 193 Сімейного кодексу України,
яка регулює правовідносини стягнення
аліментів та інших коштів на дитину,
яка перебуває у закладі охорони
здоров'я, навчальному або іншому
закладі: за рішенням суду аліменти
можуть перераховуватися на особистий
рахунок дитини у відділенні Державного
ощадного банку України.

Таким чином, суд приходить до висновку
що позов Комітету в частині вимоги про
стягнення з ОСОБА_2 аліментів у розмірі
385,00 грн. щомісячно на утримання сина -
ОСОБА_4, до повноліття дитини, на
рахунок дитини, підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 191
Сімейного кодексу України аліменти на
дитину присуджуються за рішенням суду
від дня пред'явлення позову.

Згідно з пунктом 1 частини першої
статті 367 Цивільного кодексу України
суд допускає негайне виконання рішень
у справах про стягнення аліментів - у
межах суми платежу за один місяць.

Тобто аліменти мають бути присуджені з
21.05.2014 р., а рішення в частині їх
стягнення підлягає допущенню до
негайного виконання у межах суми
платежу за один місяць.

Частинами першою статті 79, частинами
першою та третьою статті 88 Цивільного
процесуального кодексу України
передбачено, що судові витрати
складаються з судового збору та витрат,
пов'язаних з розглядом справи. Стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено. Якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Беручи до уваги ці норми Цивільного
процесуального кодексу України, суд
стягує з ОСОБА_2 в дохід держави судовій
збір у розмірі 487,20 грн.

Керуючись статтями 1 - 4, 7, 8, 10, 11, 15, 18, 45, 57
- 61, 64, 79, 88, 208, 209, 212 - 215, 367 Цивільного
процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

Позов Виконавчого комітету
Гальчинської сільської ради
Бердичівського району Житомирської
області задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, який народився
ІНФОРМАЦІЯ_2 р., батьківських прав щодо
дитини - сина ОСОБА_4, який народився
ІНФОРМАЦІЯ_3 р. (актовий запис № 5
складено 12.11.1998 р. Виконавчим комітетом
Гальчинської сільської ради
Бердичівського району Житомирської
області).

Стягувати з ОСОБА_2 аліменти у розмірі
385,00 грн. щомісячно на утримання сина -
ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 р.,
починаючи з 21.05.2014 р. і до повноліття
дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5, на
особистий рахунок дитини у відділенні
Державного ощадного банку України.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави
судовій збір у розмірі 487,20 грн.

Допустити негайне виконання рішення в
частині стягнення аліментів в межах
суми платежу за один місяць.

Роз'яснити, що:

- рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано;

- у разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом;

- апеляційна скарга на рішення може
бути подана до Апеляційного суду
Житомирської області через
Бердичівський міськрайонний суд
Житомирської області протягом десяти
днів з дня його проголошення;

- особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя
В.В. Корбут