АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/5975/14
Справа 646/3862/14-ц
Категорія - договірні
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого - судді:
Пилипчук Н.П.,

суддів:
Кірсанової Л.І.,

Трішкової І.Ю.,

при секретарі -
Черепаха С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Червонозаводського
районного суду м. Харкова від 24 липня
2014 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ
«Укрсоцбанк» про визнання недійсними
договору про надання відновлювальної
кредитної лінії, договору іпотеки,
договору поруки та додаткових угод,
зобов'язання вчинити дії та
відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

"

Рішенням Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 24 липня 2014 року
відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалити нове рішення, яким
задовольнити її позовні вимоги в
повному обсязі. Посилається на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи. Звертає увагу, що банк
неналежним чином провів
переддоговірну роботу з позичальником,
не повідомив її у письмовій формі про
наявні форми кредитування з коротким
описом відмінностей між ними, в тому
числі між зобов'язаннями споживача; тип
відсоткової ставки; варіанти
повернення кредиту, включаючи
кількість платежів, їх частоту та
обсяги; можливість дострокового
повернення кредиту та його умови;
необхідність здійснення оцінки майна
та ким вона здійснюється; переваги та
недоліки пропонованих схем
кредитування, а це призвело до того, що
вона зробила вибір щодо суми, валюти та
схеми кредитування, невірно розуміючи
валютні ризики, реальну відсоткову
ставку, недоліки схеми кредитування.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, судова колегія вважає за
необхідне в її задоволенні відмовити з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд
апеляційної інстанції відхиляє
апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд
першої інстанції постановив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Судом встановлено, що 13.09.2007р. між
ОСОБА_2 та АТ «Укрсоцбанк» укладено
договір про надання відновлювальної
кредитної лінії № 831/3/27/31/7-196, за умовами
якого банк зобов'язався надати
позивачу транші в межах максимального
ліміту заборгованості 60000 доларів США
на споживчі цілі з кінцевим терміном
повернення 05.09.2022 р. (а.с. 4-7). В цей же
день між банком та ОСОБА_2 укладено
іпотечний договір № 831/4/27/31/7-214,
посвідчений приватним нотаріусом ХМНО
ОСОБА_4 за реєстровим № 1378, за умовами
якого іпотекодавець передав банку в
іпотеку квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 8-11), та
договір поруки № 831/4/27/31/7-215 (а.с. 12-14).

Матеріали справи містять попередній
розпис сукупної вартості кредиту,
значення реальної процентної ставки та
абсолютне подорожчання кредиту, який
містить розмір сукупної вартості
кредиту відповідно до вимог Постанови
Правління НБУ №168 від 10.05.2007 року. Із
зазначеним розрахунком позивач
ознайомлена, що підтверджується її
підписом та спростовує твердження
позивача про те, що вона не була
повністю проінформована про істотні
умови кредитування, їй не було надано
детальною розрахунку по договору.

Суд першої інстанції правильно надав
оцінку обставинам справи, вірно
застосував норми матеріального права,
а саме ст. ст. 2, 5 Декрету Кабінету
Міністрів України від 19.02.1993 року № 15-93
"Пре систему валютного регулювання і
валютного контролю", п. 1.5 Положення про
порядок видачі Національним банком
України індивідуальних ліцензій на
використання іноземної валюти на
території України як засобу платежу,
затвердженого постановою НБУ від
14.11.2004р. №483, ч. 3 ст. 533 ЦК України, ст.47
Закону України "Про банки і банківську
діяльність", п.3.6 Постанови НБУ №168 від
10.05.2007 року

Згідно п.11 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №5 від 30.03.2012 року "Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають з
кредитних правовідносин" надання та
одержання кредиту в іноземній валюті,
сплата процентів за таким кредитом не
потребують наявності індивідуальної
ліцензії на використання іноземної
валюти на території України як засобу
платежу у жодної зі сторін кредитного
договору.

Пунктом. 1.1.1 Кредитного договору
передбачено надання коштів у доларах
США, зі сплатою процентів та комісій, в
розмірі та порядку визначеному
Договором, позивач з зазначеними
умовами договору погодилась,
підписавши договір, тому її посилання
на порядку публічного договору
необґрунтовані.

Згідно норм ч. 1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності угоди є
недотримання у момент її укладення
сторонами вимог, встановлених ч. 1-3, 5, 6
ст. 203 ЦК України.

ОСОБА_2 не надано належних та
допустимих доказів того, що на час
укладення оспорюваних договорів
сторонами були недотримані вимоги,
передбачені ст.203 ЦК України.

ОСОБА_2 вказує, що банк в порушення
вимог закону в односторонньому порядку
підвищив процентну ставку з 13,5% до 15%
без дотримання процедури передбаченої
п.2.13 кредитного договору, однак на час
укладення договору діюче
законодавство не передбачало обмежень
щодо включення таких умов до договору.
ОСОБА_2 зазначає, що не отримувала 2000
доларів США, в той час, як банк включає
зазначену суму до розрахунків за
договором. Однак зазначені обставини
не можуть прийматися судом як підстава
для визнав договору недійсним.
Зазначене свідчить про те, що між
сторонами фактично виник спір щодо
виконання умов договору.

За таких обставин підстав для визнання
кредитного та іпотечного договорів
недійсними не вбачається і висновок
суду про відмову в задоволенні
зустрічних позовних вимог ОСОБА_2
ґрунтується на законі.

Судом першої інстанції правильно
досліджені і оцінені обставини по
справі, надані сторонами докази, доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, 315,
317, 319 ЦПК України, судова колегія
судової палати,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 24 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий -

Судді -