АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/2589/2014
інстанції: Рябцева М.С.
Доповідач: Вербицька Л.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року серпня місяця 28 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Вербицької
Л.І.Суддів:Радченка С.В. Слюсаренко О.В.
При секретарі:Сікорі О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_6, на
ухвалу Суворовського районного суду м.
Херсона від 01 серпня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про знесення
самочинного будівництва, зобов'язання
вчинити певні дії та відшкодування
моральної шкоди ,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2013 року ОСОБА_6 звернулася до
суду з вищезазначеним позовом.

Просила суд зобов'язати ОСОБА_7 знести
самоправно встановлений паркан із
шиферу, відновити самоправно знесений
попередній паркан із штахетнику,
звільнити спільну земельну ділянку від
будівельних матеріалів, будівельного
сміття та інших речей, які належать
ОСОБА_7, та знести самочинно збудовану
мансарду над будинком, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1 та
відшкодувати моральну шкоду в сумі 30 000
грн., пов'язану з порушенням звичайного
способу життя, моральних страждань,
пов'язаних з неможливістю
користуватися своєю власністю
внаслідок постійного засмічення
земельної ділянки, самочинного
будівництва, яке загрожує життю та
здоров'ю, постійним перебуванням у
стресовому стані через неправомірні
дії відповідача, внаслідок яких,
вважає, вона втратила здоров'я та
працездатність.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 28 лютого 2014 року позов
задоволено частково. Зобов'язано
ОСОБА_7 знести самочинно встановлений
ним паркан з шиферу на спільній
земельній ділянці по АДРЕСА_1.
Зобов'язано ОСОБА_7 звільнити спільну
земельну ділянку по АДРЕСА_1 від
будівельних матеріалів, будівельного
сміття. В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Херсонської області від 19 травня 2014
року рішення Суворовського районного
суду м. Херсона від 28 лютого 2014 року в
частині знесення самочинного
будівництва і відшкодування моральної
шкоди скасовано, ухвалено нове. Позовні
вимоги ОСОБА_6 про знесення самочинного
будівництва задоволено. Зобов'язано
ОСОБА_7 знести самочинне будівництво -
мансарду зовнішнім розміром 2,10м х 2,25м
та 8,6м х 5,5м над житловим будинком літ.
«Б», який розташовано за адресою:
АДРЕСА_1. Позовну вимогу ОСОБА_6 про
відшкодування моральної шкоди в сумі 30
000 грн., задоволено частково: стягнуто з
ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 2 000,00 грн., в
задоволенні іншої частини цих вимог
відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_7 у доход
держави судовий збір в сумі 487,20 грн.

У липні 2014 року ОСОБА_5, який діє в
інтересах ОСОБА_6, звернувся до
Суворовського районного суду м.
Херсона з заявою про ухвалення
додаткового рішення. В обґрунтування
вимог заяви заявник посилався на те, що
під час розгляду справи судом першої
інстанції по справі було проведено
судову будівельно-технічну експертизу.
У відповідності до вимог ч.2 ст.86 ЦК
України, кошти за проведення даної
експертизи у розмірі 2 998,80 грн. були
сплачені ОСОБА_6 Оскільки після
розгляду судами першої та апеляційної
інстанції позовні вимоги ОСОБА_6
стосовно самочинного будівництва були
задоволенні у повному обсязі, заявник
просив суд, у відповідності до вимог
ст.ст.79, 86, 88 ЦПК України, ухвалити по
справі додаткове рішення про стягнення
з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 2 998,80 грн. в
якості компенсації судових витрат,
пов'язаних з оплатою проведення
судової будівельно-технічної
експертизи. В якості доказів, на
підтвердження понесених нею витрат на
проведення експертизи, заявником
додано до заяви кошторис вартості
робіт.

Ухвалою Суворовського районного суду
м. Херсона від 01 серпня 2014 року у
задоволенні заяви ОСОБА_5, який діє в
інтересах ОСОБА_6, про ухвалення
додаткового рішення по справі за
позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про знесення
самочинного будівництва, зобов'язання
вчинити певні дії та відшкодування
моральної шкоди залишено без
задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, який діє в
інтересах ОСОБА_6, посилаючись на
незаконність ухвали, а також вважаючи
її такою, що постановлена з порушенням
норм процесуального права, просить
ухвалу суду скасувати та постановити
нову, якою заяву про ухвалення
додаткового рішення задовольнити в
повному обсязі.

Письмових заперечень на скаргу до
апеляційного суду не надходило.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які з'явилися в судове засідання,
перевіривши законність та
обгрунтованість ухвали суду, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд
першої інстанції виходив з того, що
оскільки остаточне рішення по даній
справі прийнято апеляційним судом
Херсонської області, суд першої
інстанції не має правових підстав
ухвалювати додаткове рішення. Воно
може бути ухвалене лише судом, який
постановив остаточне рішення.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
відмову у задоволенні заяви про
ухвалення додаткового рішення
виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.220 ЦПК України суд,
що ухвалив рішення, може за заявою осіб,
які беруть участь у справі, чи з власної
ініціативи ухвалити додаткове рішення,
якщо: стосовно якої-небудь позовної
вимоги, з приводу якої сторони подавали
докази і давали пояснення, не ухвалено
рішення; суд, вирішивши питання про
право, не зазначив точної суми грошових
коштів, які підлягають стягненню,
майно, яке підлягає передачі, або які
дії треба виконати; суд не допустив
негайного виконання рішення у
випадках, встановлених ст.367 цього
Кодексу; судом не вирішено питання про
судові витрати.

У пункті 20 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 18 грудня 2009
року №14 "Про судове рішення у цивільній
справі" роз'яснено, що додаткове
рішення може бути ухвалено лише у
випадах і за умов, передбачених статтею
220 ЦПК України; воно не може змінити
суті основного рішення або містити в
собі висновки про права та обов'язки
осіб, які не брали участі у справі, чи
вирішувати вимоги, не дослідженні в
судовому засіданні.

В іншому разі особа має право
звернутися до суду з тими ж вимогами на
загальних підставах.

При порушення питання про ухвалення
додаткового рішення з інших підстав
суд ухвалою відмовляє у задоволенні
заяви.

Витрати, пов'язані із проведенням
судових експертиз, у відповідності до
п.4 ч.3 ст.79 ЦПК України, віднесені до
судових витрат і якщо судом під час
задоволення позовних вимог не вирішено
питання про їх стягнення, суд може
ухвалити додаткове рішення.

Зважаючи на те, що позивачем під час
розгляду справи судами першої та
апеляційної інстанцій вимоги про
стягнення витрат на проведення
експертизи не заявлялися і вирішення
цього питання судами не
досліджувалося, а докази на
підтвердження зазначених судових
витрат апелянт надав лише після
розгляду справи по суті (а.с.220-224),
колегія суддів приходить до висновку
про відсутність підстав для
задоволення заяви про ухвалення
додаткового рішення, що не позбавляє
права звернення з позовом до суду з
такою вимогою на загальних підставах.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5,
який діє в інтересах ОСОБА_6, колегією
суддів до уваги не приймаються як такі,
що не ґрунтуються на вимогах
цивільного процесуального закону.

Ухвала суду відповідає вимогам ЦПК
України і підстав для її скасування
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 312 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, який діє в
інтересах ОСОБА_6, відхилити.

Ухвалу Суворовського районного суду м.
Херсона від 01 серпня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і касаційному
оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді