Номер провадження: 22-ц/785/5294/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Коротков В. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого Короткова В.Д.

суддів Калараш А.А., Комаровської Н.В.

з участю секретаря Швець В.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Одеської міської ради,
Малиновської районної адміністрації
Одеської міської ради про визнання
права власності на самочинне
будівництво, за апеляційною скаргою
заступника прокурора Малиновського
району м.Одеси на заочне рішення
Малиновського районного суду м.Одеси
від 12 травня 2008 року,

встановила:

В березні 2008 року позивачка звернулася
до суду з вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що вона є власником
715/1000 частин багатоповерхової будівлі
гуртожитку загальною площею 3222,8 кв.м.
АДРЕСА_1. В 2007 році позивачка здійснила
реконструкцію належної їй частини
гуртожитку, внаслідок чого загальна
площа збільшилася до 3708,2 кв.м.

Позивачка просила визнати за нею право
власності на 715/1000 частин гуртожитку
загальною площею 3708,2 кв.м.

Заочним рішенням Малиновського
районного суду м.Одеси від 12 травня 2008
року позов задоволений.

В апеляційній скарзі заступника
прокурора Малиновського району м.Одеси
ставиться питання про скасування
рішення суду та ухвалення нового
рішення про відмову в позові.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що за
позивачкою можливо визнати право
власності на реконструйовану будівлю
гуртожитку, оскільки самочинне
будівництво не порушує прав інших осіб.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду, оскільки він не
підтверджується матеріалами справи та
не ґрунтується на законі.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно договору дарування від 30.09.2004
року позивачка була власником
багатоповерхової будівлі гуртожитку
загальною площею 3222,8 кв.м. АДРЕСА_1. За
договорами купівлі-продажу позивачка
продала частину будівель гуртожитку,
залишивши собі 715/1000 частин гуртожитку.

В 2007 році позивачка здійснила
реконструкцію належної їй частини
гуртожитку, внаслідок чого загальна
площа збільшилася до 3708,2 кв.м.
Реконструкція здійснена шляхом
самочинного прибудування приміщень на
1-5 поверхах гуртожитку.

В справі відсутні відомості про
відведення земельної ділянки для
прибудов до гуртожитку, відсутній
дозвіл на будівництво, а також
документи, які підтверджують прийняття
об»єкту до експлуатації, чи отримання
декларації про завершення будівництва.

Відповідно до частин 1,2 статті 376 ЦК
України житловий будинок, будівля,
споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була виділена
для цієї мети, або без належного
дозволу чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил. Особа, що
здійснила або здійснює самочинне
будівництво нерухомого майна, не
набуває права власності на нього.

Відповідно до частини 7 цієї статті у
разі істотного відхилення від
проекту, що суперечить суспільним
інтересам або порушує права інших
осіб, істотного порушення будівельних
норм і правил суд за позовом
відповідного органу державної влади
або органу місцевого самоврядування
може постановити рішення, яким
зобов'язати особу, яка здійснила
(здійснює) будівництво, провести
відповідну перебудову. Якщо
проведення такої перебудови є
неможливим або особа, яка здійснила
(здійснює) будівництво, відмовляється
від її проведення, таке нерухоме майно
за рішенням суду підлягає знесенню за
рахунок особи, яка здійснила (здійснює)
будівництво. Особа, яка здійснила
(здійснює) самочинне будівництво,
зобов'язана відшкодувати витрати,
пов'язані з приведенням земельної
ділянки до попереднього стану.

Суд першої інстанції не застосував
зазначені норми матеріального права,
та безпідставно визнав за позивачкою
право власності на самочинне
будівництво.

Приймаючи до уваги те, що висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, судом не правильно
застосовані норми матеріального та
порушені норми процесуального права,
рішення суду на підставі п.п.3, 4 ч.1 ст.309
ЦПК України підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
в позові.

Судовий збір в сумі 1827 гривень за
подачу апеляційної скарги, від якого
апелянт звільнений, підлягає стягненню
з позивачки в дохід держави на підставі
ч.3 ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п.3, 4, 314
ч.2 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу заступника
прокурора Малиновського району м.Одеси
задовольнити.

Заочне рішення Малиновського
районного суду м.Одеси від 12 травня 2008
року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до
Одеської міської ради, Малиновської
районної адміністрації Одеської
міської ради про визнання права
власності на 715/1000 частин
багатоповерхової будівлі гуртожитку
загальною площею 3708,2 кв.м.,
розташованої АДРЕСА_1 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, в дохід держави судовий
збір в сумі 1827 гривень.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено у касаційному порядку
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів.

Судді апеляційного суду Одеської
області
В.Д.Коротков

А.А.Калараш

Н.В.Комаровська