Справа № 404/3789/14-ц
Номер провадження 2/404/1806/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

10 вересня 2014 року Кіровський районний
суд м. Кіровограда в складі:

Головуючого судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Гуйван О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 як
законного представника ОСОБА_3, третя
особа Управління державної
міграційної служби в Кіровоградській
області про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 як законного представника
ОСОБА_3, Відділу громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб
Кіровського ВМ УМВС України в
Кіровоградській області, по якому
просив позбавити ОСОБА_3 права
користування житловим приміщенням в
АДРЕСА_1 та зобов»язати відділ
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб Кіровського ВМ УМВС
України в Кіровоградській області
зняти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з
реєстраційного обліку за адресою:
АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що перебував з ОСОБА_2 у
зареєстрованому шлюбі, який було
розірвано 01.08.2007 року. Від спільного
проживання мають малолітню доньку -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована
в квартирі позивача, проте з 13.07.2006 року
у вказаній квартирі не проживає.

Ухвалою Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 12 серпня 2014 року
позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє
в інтересах ОСОБА_3, Відділу
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб Кіровського ВМ УМВС
України в Кіровоградській області про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням та
про зняття з реєстраційного обліку в
квартирі у частині позовних вимог до
Відділу громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб Кіровського
ВМ УМВС України в Кіровоградській
області про зняття ОСОБА_3 з
реєстраційного обліку в квартирі
залишено без розгляду.

Ухвалою Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 12 серпня 2014 року до
участі у справі залучено в якості
третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
Управління Державної Міграційної
служби України в Кіровоградській
області.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав у повному обсязі,
посилаючись на обставини, викладені у
позовній заяві, не заперечив проти
винесення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не
з'явилася, про час та дату судового
засідання повідомлялася судом
належним чином, причини неявки суду не
повідомила, заяви про перенесення
розгляду справи суду не надіслала,
заяви про розгляд справи у її
відсутність до суду не надходило.

Представник третьої особи Управління
державної міграційної служби в
Кіровоградській області в судове
засідання не з»явився, повідомлений
про час та місце розгляду справи
належним чином.

Суд вирішує справу слухати за даної
явки і наявних матеріалів у справі,
визнавши за можливе постановити заочне
рішення суду відповідно до ст. 224 ЦПК
України, про що позивач не заперечив.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
допитавши свідка, дослідивши матеріли
справи, приходить до висновку щодо
задоволення позовних вимог виходячи з
наступного.

Згідно статті 15 ЦПК України, суди
розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів , що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин.

Судом встановлено, що позивач є
власником квартири АДРЕСА_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
право власності та довідкою про
належність нерухомого майна № 18813 від
20.08.2007 року /а.с. 6-7/.

З 25 червня 2005 року ОСОБА_1 перебував з
ОСОБА_2 у зареєстрованому Кіровським
відділом реєстрації актів цивільного
стану Кіровоградського міського
управління юстиції шлюбі, актовий
запис № 363.

Шлюб між ними було розірвано 01 серпня
2007 року, про що свідчить копія
свідоцтва про розірвання шлюбу /а.с. 9/.

Від спільного проживання мають
малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
/а.с. 10/.

Згідно довідки про склад сім»ї №
9070 від 10 квітня 2014 року, виданої
комунальним ремонтно-експлуатаційним
підприємством № 3, вбачається, що у
вказаній квартирі крім власника
зареєстрована також його донька
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 8/.

Відповідно до акту складеного 05 травня
2014 року, ОСОБА_3 з 13 липня 2006 року по
теперішній час не проживає за адресою:
АДРЕСА_1. Акт підписаний сусідами
ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_9, та завідуючим
будинком ОСОБА_5, підпис завідуючого
будинку засвідчена працівником КРЕП №
3 ОСОБА_6 /а.с. 13/.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_7 пояснила, що біля п'яти років
мешкає за адресою АДРЕСА_1 разом з
ОСОБА_1 ОСОБА_2 з донькою в квартирі не
мешкають, повернутися до житла не
намагалися.

Конституція України
встановила основні засади права
власності.

Статтею 41 Конституції
України визначено, що кожен має право
володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю. Ніхто
не може бути протиправно позбавлений
права власності. Право власності є
непорушним, складається з права
володіння, права користування і права
розпорядження.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК
України член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

А отже у разі будь-яких обмежень у
здійсненні права користування та
розпорядження своїм майном, власник
має право вимагати усунення
відповідних перешкод, у тому числі
шляхом визнання особи такою, що
втратила право на користування житлом,
оскільки відповідно до ст. 7 Закону
України від 11 грудня 2003 року "Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні" визнання
особи такою, що втратила право на
користування житлом є підставою для
зняття особи з реєстраційного обліку.

Зважаючи, що ОСОБА_3 не проживає у
спірній квартирі, фактично проживає
разом з матір»ю, реєстрація ОСОБА_3 може
перешкоджати позивачу, як власнику
житла вільно розпорядитися своїм
майном, його права підлягають захисту
шляхом визнання особи такою, що
втратила право на користування житлом.

Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем
проживання фізичної особи, яка не
досягла десяти років, є місце
проживання її батьків (усиновлювачів)
або одного з них, з ким вона проживає.

За вказаного, позовні вимоги
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України
судові витрати позивача підлягають
відшкодуванню за рахунок відповідача.

На підставі ст. ст. 16, 321, 391 ЦК України,
керуючись ст.ст. 10,11, 60, 88, 213-215, 224-226 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И
В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 як
законного представника ОСОБА_3, третя
особа Управління державної
міграційної служби в Кіровоградській
області про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою,
що втратила право користування
житловим приміщенням, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір у розмірі 243 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення суду може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Суддя Кіровського
Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда