РІШЕННЯ

іменем України

02 липня 2014 року

м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської
області в складі:

головуючого судді Овдієнка В.В.

з участю секретаря Іванової О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

22.05.2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовною заявою, в якій просила
розірвати шлюб між нею ОСОБА_1 та
відповідачем ОСОБА_2, який
зареєстрований 19 червня 1999 року
Комсомольською селищною радою
Зміївського району Харківської
області (актовий запис №35); витрати,
пов'язані зі сплатою нею судового збору
в розмірі 243 грн. 60 коп., покласти на
відповідача, після розірвання шлюбу її
прізвище не змінювати.

В обґрунтування позовної заяви ОСОБА_1
зазначила, що спільне життя з ОСОБА_2 не
склалося через різні погляди на життя,
несумісність характерів, відсутність
взаєморозуміння та ігнорування
відповідачем своїх обов'язків по
збереженню сім'ї, шлюбні відносини між
ними фактично припинені з 01.01.2014 року.

Спору про розділ майна немає.

Від цього шлюбу мають сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає разом з нею та
знаходиться на її утриманні.

Вважала, що збереження шлюбу є
неможливим, а подальше спільне життя і
збереження шлюбу буде суперечити їх
інтересам.

Сторони в судове засідання не
з'явилися.

Позивачка ОСОБА_1 подала заяву про
розгляд справи за її відсутністю,
наполягала на задоволені позову,
просила розірвати шлюб, після
розірвання шлюбу просила залишити
прізвище без змін.

Відповідач ОСОБА_2 подав заяву про
розгляд справи за його відсутністю.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть
участь у справі в судове засідання не
з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК
України фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

Оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок наявних у справі
доказів у їх сукупності, суд дійшов
наступного:

Згідно свідоцтв про шлюб та про
народження, копій паспортів сторони
перебувають в зареєстрованому шлюбі з
19.06.1999 року, мають повнолітнього сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а. с. 3-4, 5-6, 7, 8, 9, 27).

З поданих сторонами заяв
вбачається, що ними визнані та,
відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не
підлягають доказуванню ті обставини,
що фактично вони припинили шлюбні
стосунки, проживають окремо, спільне
господарство не ведуть, збереження
шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Спору про розділ майна та місце
проживання дитини між сторонами немає.

Згідно ч. 1 ст. 110 ЦК України позов про
розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.

У відповідністю зі ст. 112 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст. 51 Конституції України
шлюб ґрунтується на вільній згоді
жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має
рівні права і обов'язки у шлюбі та
сім'ї.

Відповідно до Протоколу № 7 до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод зі змінами,
внесеними Протоколом № 11 - стаття 5, про
рівноправність кожного з подружжя -
кожен із подружжя у відносинах між
собою і в їхніх відносинах зі своїми
дітьми користується рівними правами
та обов'язками цивільного характеру ,
що виникають зі вступу у шлюб,
перебування в шлюбі та у випадку його
розірвання. Ця стаття не перешкоджає
державам вживати таких заходів , що є
необхідними в інтересах дітей .

Враховуючи, що позивачка ОСОБА_1 у
заяві наполягала на розірванні шлюбу,
відповідач ОСОБА_2 подав заяву про
визнання позову, а подальше збереження
шлюбу є неможливим та суперечило б
інтересам сторін, позовна заява про
розірвання шлюбу є обґрунтованою і
підлягає задоволенню.

Оскільки питання щодо розірвання
шлюбу можливо вирішити лише в судовому
порядку, то судові витрати по розгляду
справи належить розподілити між
сторонами в рівних частках.

ОСОБА_2 сплатив судовий збір під
час подання первісного позову, який,
після подання зустрічного позову
ОСОБА_1, за його заявою був залишений
без розгляду.

Таким чином, сторонами понесені
судові витрати в рівних частках і не
підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 169, 174, ч. 2 ст.
197, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу
- задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
зареєстрований 19.06.1999 року (актовий
запис №35) Комсомольською селищною
радою Зміївського району Харківської
області - розірвати.

Прізвища сторін після розірвання
шлюбу залишити без змін.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні
заяви про відшкодування судових
витрат.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Зміївський районний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Головуючий: