Справа № 761/1652/14-ц
Провадження №2-п/761/92/2014
У Х В А Л А

іменем України

14 липня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді:
Фролової І.В.,

при секретарі:
Вітріщаку Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві в приміщенні суду
заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного
рішення від 26 березня 2012 року в справі
за позовом Державного
житлово-комунального підприємства
«НАН України» до ОСОБА_1 про виселення з
жилого приміщення гуртожитку без
надання іншого приміщення, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 26 березня 2012 року
позовну заяву Державного
житлово-комунального підприємства
«НАН України» до ОСОБА_1 про виселення з
жилого приміщення гуртожитку без
надання іншого приміщення було
задоволено та виселено ОСОБА_1 з жилого
приміщення гуртожитку, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, без надання іншого
жилого приміщення.

В своїй заяві про перегляд заочного
рішення заявник просить скасувати
вказане рішення, в зв'язку з тим, що не
був належним чином повідомленим про
час та місце слухання справи та
внаслідок розгляду справи без його
участі був позбавлений права надати
суду докази, які, на його думку, мають
суттєве значення для вирішення справи
по суті, а саме вказує, що проживає у
гуртожитку, за адресою: АДРЕСА_1, з
дозволу адміністрації, профспілкового
комітету і комітету комсомолу
підприємства та з письмової згоди
дружини - ОСОБА_2, яка працювала у ДЖКП
«НАН України» на посаді двірника з 24
жовтня 1994 року до 28 лютого 2011 року, та
мала спеціальний ордер на вселення.

Заявник у судове засідання не з'явився,
про час та місце слухання справи
повідомлений належним чином, що не є
перешкодою для вирішення питання про
перегляд заочного рішення у
відповідності до ч. 1 ст. 231 ЦПК України.

Представник позивача у судовому
засіданні проти заяви заперечував та
просив відмовити у її задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали
зазначеної цивільної справи, вважає, що
заява задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

У відповідності з ч. 1 ст. 232 ЦПК України
підставами для скасування заочного
рішення є сукупність таких обставин:
поважність причин неявки в судове
засідання і неповідомлення їх суду, і
докази про це; посилання на докази,
якими відповідач обґрунтовує свої
заперечення проти вимог позивача.

Так, заявник вказує, що не був
повідомлений судом належним чином про
час та місце слухання справи, зважаючи
на ту обставину, що позивачем було
зазначено не повну адресу відповідача,
а тому він не міг отримати судову
повістку.

Однак, в матеріалах справи міститься
зворотнє повідомлення про вручення
ОСОБА_1 ухвали про відкриття
провадження по справі з викликом на
судове засідання 06 лютого 2012 року, за
яку відповідач розписався особисто 16
січня 2012 року. За таких обставин, суд
вважає, що відповідач був належним
чином повідомлений про час та місце
слухання справи, проте, у судове
засідання не з'явився.

У якості доказів, якими відповідач
обґрунтовує свої заперечення проти
вимог позивача, відповідач посилається
на наступне.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що
ОСОБА_1 проживає у гуртожитку, за
адресою: АДРЕСА_1, без відповідних на те
правових підстав, а саме не маючи
спеціального ордеру на вселення.

У відповідності до ст. 129 Житлового
кодексу України на підставі рішення
про надання жилої площі в гуртожитку
адміністрація підприємства, установи,
організації видає громадянинові
спеціальний ордер, який є єдиною
підставою для вселення на надану жилу
площу.

Позивач зазначає, що такий ордер ОСОБА_1
не видавався, у зв'язку з чим просив
виселити відповідача з займаного ним
жилого приміщення.

ОСОБА_1 у заяві про перегляд заочного
рішення посилається на п. 17 Примірного
положення про гуртожитки,
затвердженого постановою Ради
Міністрів Української РСР від 03 червня
1986 року № 208, у відповідності до якого
громадяни, які проживають у
приміщеннях, що перебувають у їх
відособленому користуванні, вправі
вселити в займані приміщення своїх
неповнолітніх дітей. Вселення інших
членів сім`ї в указані приміщення
допускається лише з дозволу
адміністрації, профспілкового
комітету і комітету комсомолу
підприємства, установи, організації та
письмової згоди членів сім`ї
громадянина, які проживають разом з
ним.

Заявник вказує, що підставою вселення
його у гуртожиток був спеціальний
ордер, який був виданий його дружині -
ОСОБА_2, яка працювала у позивача на
посаді двірника з 24 жовтня 1994 року
згідно наказу № 63 від 21 жовтня 1994 року.

На підтвердження вказаного факту
заявник надає витяг з трудової книжки
ОСОБА_2, з якої вбачається, що остання
працювала у ДЖКП «НАН України» на
посаді двірника з 24 жовтня 1994 року по 28
лютого 2001 року, а також копію паспорту
ОСОБА_2, в якому є відмітка про
реєстрацію шлюбу 23 листопада 1991 року з
ОСОБА_3

Проте, вказуючи, що проживає у
гуртожитку з дозволу адміністрації,
профспілкового комітету і комітету
комсомолу підприємства, установи,
організації та письмової згоди
дружини, ОСОБА_1 на підтвердження
зазначеного не надає жодного доказу.
Таким чином, суд позбавлений
можливості встановити, чи дійсно
ОСОБА_1 проживає у гуртожитку, маючи на
те відповідну правову підставу.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК України у разі
відсутності зазначених у ч. 1 ст. 232 ЦПК
України підстав у їх сукупності, суд
може своєю ухвалою залишити заяву про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Враховуючи, що заявником не доведено,
що він не явився у судове засідання 06
лютого 2012 року з поважних причин, не
надано суду доказів, що мають суттєве
значення для вирішення справи по суті,
відсутня сукупність підстав,
необхідних для скасування заочного
рішення.

При винесенні заочного рішення судом
досліджувались та приймались до уваги
всі матеріали справи, тому прохання про
скасування заочного рішення є
необґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 76, 210, 230, 231, 293, 294 ЦПК
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного
рішення від 23 квітня 2014 року в справі за
позовом Державного
житлово-комунального підприємства
«НАН України» до ОСОБА_1 про виселення з
жилого приміщення гуртожитку без
надання іншого приміщення - залишити
без задоволення.

Ухвала апеляційному оскарженню не
підлягає. Відповідач вправі оскаржити
заочне рішення суду в апеляційному
порядку до Апеляційного суду м. Києва
через суд першої інстанції протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засідання під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення. У цьому разі строк
на апеляційне оскарження рішення
починає відраховуватися з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Суддя: