Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2014 року

Рівненський міський суд Рівненської
області

в особі судді Долі В.А.,

при секретарі Глотовій П.В.,

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Рівне цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом, у якому просить розірвати шлюб
з ОСОБА_2 зареєстрований 05 жовтня 2007
року, після розірвання шлюбу доньку
залишити проживати з нею та стягнути з
відповідача судові витрати, а саме
витрати на правову допомогу та судовий
збір. У позові зазначає, що спільне
життя з відповідачем не склалось, через
відсутність взаєморозуміння,
внаслідок чого зникла гармонія
сімейних стосунків, кожен живе окремим
особистим життям. Тривалий час вони не
підтримують подружні стосунки, їх шлюб
має формальний характер, подальше їх
сімейне життя, примирення та
збереження шлюбу не можливе.

Позивач ОСОБА_1 у судовому
засіданні позовні вимоги підтримала
повністю просила їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому
засіданні позовні вимоги визнав
повністю.

Заслухавши пояснення сторін,
з'ясувавши фактичні взаємини подружжя
та дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновку, що позовні вимоги
підлягають до задоволення повністю.

Судом встановлено, що 05 жовтня 2007 року
між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відділом
реєстрації актів цивільного стану
Рівненського міського управління
юстиції зареєстровано шлюб, актовий
запис № 1910.

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України, якщо
суд встановить, що подальше спільне
життя подружжя і збереження сім'ї не
можливо, він приймає рішення про
розірвання шлюбу.

Сторони припинили подружні відносини,
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечить їх
інтересам. Шлюб існує формально і його
необхідно розірвати.

Спору стосовно визначення місця
проживання дитини після розірвання
шлюбу між сторонами не існує.

За змістом ст. 79 ЦПК України, судові
витрати складаються з судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи. До витрат, пов'язаних з
розглядом судової справи, належать,
зокрема витрати на правову допомогу.

Згідно квитанції до прибуткового
касового ордера № 233 від 15 серпня 2014
року, ОСОБА_1 сплачено за правову
допомогу, а саме складання позовної
заяви 300 грн.

Таким чином, відповідно до ст. 88 ЦПК
України, підлягають стягненню з
відповідача на користь позивача
сплачених нею 300 грн. витрат на правову
допомогу та 243,60 грн. судового збору.

На підставі викладеного ст.ст.110, 112 СК
України, керуючись ст. ст. 10,60,61, 88, 213-215
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
зареєстрований 05 жовтня 2007 року
відділом реєстрації актів цивільного
стану Рівненського міського
управління юстиції, актовий запис № 1910
- розірвати.

Після розірвання шлюбу, неповнолітню
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати
з матір'ю ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний код НОМЕР_1, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2, судові
витрати, а саме 300 (триста) гривень
витрат на правову допомогу та 243 (двісті
сорок три) гривні 60 копійок судового
збору.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Рівненської області через суд
першої інстанції. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Доля В.А.