ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2014 р. суддя Дарницького
районного суду міста Києва Дубас В.А.,
розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про визнання недійсними
іпотечних договорів, -

В С Т А Н О В И В:

До Дарницького районного суду м. Києва
надійшла зазначена позовна заява про
визнання недійсними іпотечних
договорів.

Дослідивши матеріали позову суд
вважає, що його необхідно повернути
виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з позовної заяви та
доданих до неї матеріалів, позивач
просить суд визнати недійсними
іпотечні договори від 23.08.2007 року та від
03.09.2007 року, що укладені між ВАТ
"Кредитпромбанк" та ОСОБА_2, предметом
іпотеки яких є земельні ділянки, що
знаходяться у Київській області у
Бориспільському районі, що
територіально не відноситься до
Дарницького району м.Києва.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України
позови до фізичної особи
пред'являються в суд за зареєстрованим
у встановленому законом порядку місцем
її проживання або за зареєстрованим у
встановленому законом порядку місцем
її перебування.

Частиною 1 статті 114 ЦПК України
визначено, що позови, що виникають з
приводу нерухомого майна,
пред'являються за місцезнаходженням
майна або основної його частини.

Пунктом 42 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01.03.2013 року №3 визначено, що
виключну підсудність встановлено для
позовів, що виникають із приводу
нерухомого майна (частина перша статті
114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181
ЦК до нерухомого майна належать:
земельні ділянки, а також об'єкти,
розташовані на них, переміщення яких є
неможливим без їх знецінення та зміни
їх призначення. Наприклад, це позови
про право власності на таке майно; про
право володіння і користування ним
(стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого
майна, що є у спільній частковій
власності та виділ частки із цього
майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ
нерухомого майна, що є у спільній
сумісній власності та виділ частки із
цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право
користування нерухомим майном
(визначення порядку користування ним);
про право, яке виникло із договору
найму жилого приміщення, оренди тощо;
про визнання правочину з нерухомістю
недійсним; про звернення стягнення на
нерухоме майно - предмет іпотеки чи
застави; розірвання договору оренди
землі; стягнення орендної плати, якщо
спір виник з приводу нерухомого майна;
про усунення від права на спадкування
та визначення додаткового строку для
прийняття спадщини.

Відповідно до ст.115 ЦПК України якщо
суддя, вирішуючи питання про відкриття
провадження у справі, встановить, що
справа не підсудна цьому суду, заява
повертається позивачеві для подання до
належного суду, про що постановляється
ухвала. Ухвала суду разом із заявою та
всіма додатками до неї надсилаються
позивачеві.

З огляду викладене, відповідно до вимог
п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України заява
повертається у випадку, коли справа не
підсудна цьому суду.

Згідно з ч.5 ст.121 ЦПК України,
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню із
заявою до суду, якщо перестануть
існувати обставини, що стали підставою
для повернення заяви.

Керуючись ст.ст. 114, 115, 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання недійсними іпотечних
договорів - повернути позивачеві для
подання до належного суду.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через Дарницький районний
суд м. Києва шляхом подачі апеляційної
скарги протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

СУДДЯ
В.А. ДУБАС