Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №280/268/14-ц
Головуючий у 1-й інст. Василенко
Доповідач Зарицька Г. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючої - судді
Зарицької Г.В.

суддів:
Коломієць О.С., Якухно О.М.

секретаря
Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу за
позовом ОСОБА_1 до товариства з
обмеженою відповідальністю
«АПБ-Цегла» (далі ТОВ «АПБ-Цегла») про
стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні та
відшкодування моральної шкоди

за апеляційною скаргою ТОВ
«АПБ-Цегла» на рішення
Коростишівського районного суду
Житомирської області від 18 квітня 2014
року

встановила:

У лютому 2014 року ОСОБА_1 звернувся з
позовом до ТОВ «АПБ-Цегла» та просив
стягнути з відповідача на його користь
заборгованість по заробітній платі в
розмірі 7322,21 грн, компенсацію за
невикористану відпустку в розмірі 3585,77
грн, 8559,58 грн середнього заробітку за
час затримки розрахунку при звільненні
та 2000 грн у відшкодування моральної
шкоди. В обґрунтування вимог зазначав,
що з 05.06.2013 року працював водієм в ТОВ
«АПБ-Цегла». 04.11.2013 року його було
звільнено з роботи за угодою сторін.
Проте, в день звільнення розрахунок з
ним, в порушення вимог ст.116 КЗпП,
відповідач не провів. У зв'язку з
порушенням його прав на отримання всіх
сум, що належать йому від товариства в
день звільнення, йому заподіяна
моральна шкода. Крім того, він має право
на виплату середнього заробітку за час
затримки розрахунку. Враховуючи
наведене, просив задовольнити позов.

У березні 2014 року ОСОБА_1 подав заяву
про зменшення розміру позовних вимог
та просив стягнути з відповідача на
його користь 8559,58 грн середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні та 2000 грн у
відшкодування моральної шкоди.
Зазначав, що під час розгляду справи в
суді 05.03.2014 року відповідач провів з ним
розрахунок та виплатив заборгованість
по заробітній платі та компенсацію за
невикористану відпустку.

Рішенням Коростишівського районного
суду Житомирської області від 18 квітня
2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ТОВ «АПБ-Цегла» на користь
ОСОБА_1 середній заробіток за час
затримки розрахунку в розмірі 8 559,58 грн,
2000 грн у відшкодування моральної
шкодиу та в дохід держави 487,20 грн
судового збору.

В апеляційній скарзі ТОВ «АПБ-Цегла»
просить рішення скасувати та ухвалити
нове про відмову у задоволенні позову.
Апелянт посилається на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, порушення судом
норм матеріального права.

В судове засідання представник
відповідача не з'явився, хоча належним
чином був повідомлений про час і місце
розгляду справи, про що свідчить
рекомендоване повідомлення про
вручення поштового відправлення
(а.с.112).

Позивач та його представник проти
доводів апеляційної скарги
заперечували, вважали їх
необґрунтованими.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги та позовних вимог,
заявлених до суду першої інстанції,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення в цих межах,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Відповідно до ст.116 КЗпП України при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум.

В разі спору про розмір сум, належних
працівникові при звільненні, власник
або уповноважений ним орган в усякому
випадку повинен в зазначений у цій
статті строк виплатити не оспорювану
ним суму.

З матеріалів справи видно, що з 05.06.2013 р.
ОСОБА_1 працював в ТОВ «АПБ-Цегла»
водієм.

04.11.2013 р. звільнений з роботи за угодою
сторін (а.с.5).

У день звільнення відповідач, в
порушення вимог ст.116 КЗпП України,
розрахунок з ОСОБА_1 не провів.

Як видно з заяви про зменшення розміру
позовних вимог, такий розрахунок
відповідач провів лише 05.03.2013 р.

З пояснень позивача слідує, що
відповідачем виплачено йому
заборгованість по заробітній платі та
компенсації за невикористану
відпустку в розмірі 7184 грн.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
правильно виходив з вимог ст.ст. 116, 117
КЗпП України та обґрунтовано стягнув з
відповідача на користь ОСОБА_1 середній
заробіток за час затримки розрахунку
при звільненні в розмірі 8559 грн. 58 коп.

Згідно з положеннями ст.237-1 КЗпП
України відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Зважаючи на те, що на день звільнення
позивач мав право на отримання від
товариства заробітну плату за два
місяці та компенсацію за невикористану
відпустку, всього в розмірі 7184 грн,
висновок суду про те, що таке порушення
прав позивача призвело до моральних
страждань та вимагає від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя є обґрунтованим.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначено судом з
врахуванням характеру правопорушення,
його тривалості та з врахуванням вимог
розумності і справедливості.

Доводи апеляційної скарги про те, що
при визначенні розміру середнього
заробітку за час затримки розрахунку
судом не взято до уваги, що відбулися
зміни графіку роботи товариства,
колегія суддів до уваги не бере,
оскільки належних доказів на
підтвердження своїх доводів, в
порушення вимог ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК
України, апелянт суду не надав.

Судом апеляційної інстанції двічі
робився запит про надання відомостей
щодо графіку роботи товариства за
вересень-жовтень 2013 р., табелів обліку
робочого часу за вказаний період,
проте, будь-яких документів чи
відповіді від відповідача до суду не
надійшло.

Посилання апелянта на виплату позивачу
допомоги по безробіттю, висновків суду
щодо відшкодування моральної шкоди не
спростовують.

Рішення суду ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, підстав для його скасування
немає.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«АПБ-Цегла» відхилити.

Рішення Коростишівського
районного суду Житомирської області
від 18 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і з цього ж
часу може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуюча
Судді: