пр. № 2-н/759/853/14
У Х В А Л А ун. №
759/14986/14-ц

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2014 року суддя Святошинського
районного суду м. Києва Миколаєць І.Ю.,
ознайомившись із заявою Об»єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Либідь Плюс» про видачу
судового наказу щодо солідарного
стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 суми
боргу за житлово-комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В:

03.09.2014 року ОСББ «Либідь Плюс»
звернулося до суду із заявою про видачу
судового наказу про солідарне
стягнення із ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
суми боргу за житлово-комунальні
послуги з урахуванням 3 % річних та
інфляції за період з 01.05.2008 року по
01.08.2014 року в розмірі 51866,84 грн., а також
судові витрати та витрати на правову
допомогу.

Відповідно до Постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику розгляду судами
заяв у порядку наказного провадження»
№ 14 від 23.12.2011 року, наявність спору про
право, яке є підставою для відмови у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу, вирішується суддею у кожному
конкретному випадку, виходячи із
характеру та обґрунтованості
заявленої матеріально-правової вимоги
і документів, доданих до заяви.
Наявність спору можна встановити
відсутністю документів, що
підтверджують наявність суб»єктивного
права у заявника; документів, що
підтверджують порушення суб»єктивного
права або документів, що підтверджують
виникнення права вимоги. Крім того,
мають ураховуватися обставини, якщо із
доданих документів вбачається, що
боржник заперечує, не визнає або
оспорює свій обов»язок перед заявником
(кредитором); із доданих документів
вбачається пропуск позовної давності.

З матеріалів заяви вбачається, що
заявник просить стягнути з боржників
заборгованість за спожиті комунальні
послуги за період з 01.05.2008 року по 01.08.2014
року, що є вимогою з пропуском строку
позовної давності у період з 01.05.2008 року
по 01.08.2011 року.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України, суддя
відмовляє у прийнятті заяви про видачу
судового наказу у разі якщо із заяви і
поданих документів вбачається спір про
право.

Згідно ч. 5 ст. 100 ЦПК України, у разі якщо
в заяві про видачу судового наказу
містяться вимоги, частина з яких не
підлягає розгляду в порядку наказного
провадження, суд постановляє ухвалу
про відмову у прийнятті заяви про
видачу судового наказу лише в частині
цих вимог.

Отже суддя відмовляє у прийнятті заяви
про видачу судового наказу в частині
стягнення з боржників заборгованості
за спожиті комунальні послуги за
травень-липень 2011 року.

На підставі викладеного, керуючись п. 2
ч. 3 ст. 100 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті заяви Об»єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Либідь Плюс» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про видачу судового
наказу в частині солідарного стягнення
суми боргу за житлово-комунальні
послуги з 01.05.2008 року по 01.08.2011 року.

Відповідно ч. 2 ст. 101 ЦПК України,
відмова у прийнятті заяви унеможливлює
повторне звернення з такою самою
заявою. Заявник у цьому випадку має
право звернутися з тими самими
вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги у п'ятиденний строк з дня
отримання копії ухвали.

Суддя: