Справа № 478/233/14-ц пров. № 2/478/142/2014
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

06.03.2014 року
Казанківський районний суд
Миколаївської області

в складі: головуючої судді

Сябренко І.П.

за участю: секретаря

Поліщук С.П.

позивача

ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду смт.
Казанка цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до Олександрівської
сільської ради Казанківського району
Миколаївської області, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог: сьома
Криворізька державна нотаріальна
контора про визнання права власності
на земельну ділянку в порядку
спадкування за законом,

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в
якому посилаючись на своє право на
спадщину як спадкоємця за законом
після смерті спадкодавця ОСОБА_3, що
мала місце ІНФОРМАЦІЯ_3, та відмову
нотаріуса видати йому свідоцтва про
право на спадщину, просив визнати за
ним в порядку спадкування за законом
право власності на земельну ділянку
площею 9,91 га, розташованої в межах
території Олесандрівської сільської
ради Казанківського району
Миколаївської області, набуту у
власність матір'ю спадкодавця ОСОБА_4
згідно Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії МК
№007885, виданого 04.03.2004 року.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтримав заявлені вимоги і пояснив, що
ОСОБА_4, яка є матір'ю його сестри
ОСОБА_5, відповідно до Державного акту
серії МК №007885 від 04.03.2004 року набула
право власності на земельну ділянку,
площею 9,91 га для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташовану на території
Олександрівської сільської ради
Казанківського району. Після смерті
матері, що мала місце ІНФОРМАЦІЯ_4,
земельну ділянку успадкувала його
сестра ОСОБА_3 і 13.04.2011 року отримала
свідоцтво про право на спадщину за
законом, однак за життя, внаслідок
хвороби, не встигла зареєструвати
своє право власності на згадане
нерухоме майно і померла ІНФОРМАЦІЯ_3. У
встановлений законом строк він, як
спадкоємець за законом, 29.11.2011 року
звернувся до нотаріуса з відповідною
заявою про прийняття спадщини, однак
після спливу шестимісячного строку з
дня смерті сестри, нотаріус відмовив
йому у видачі свідоцтв про право на
спадщину з посиланням на те, що право
власності на успадковану земельну
ділянку у померлої ОСОБА_3 не виникло.
На сьогоднішній день зареєструвати
право сестри на земельну ділянку є
неможливим у зв'язку з її смертю, тому
просив задовольнити позов.

Відповідач Олександрівська сільська
рада Казанківського району явку свого
представника в судове засідання не
забезпечила, але надала заяву про
можливість розгляду справи за його
відсутністю.

Третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог, сьома Криворізька
державна нотаріальна контора явку
свого представника в судове засідання
не забезпечила, але надала заяву про
можливість розгляду справи за його
відсутністю.

Вислухавши пояснення, дослідивши
письмові докази, суд приходе такого
висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.3 ЦПК
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Згідно дог вимог ч.2 і ч.3 ст.1223 ЦК
України у разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі неохоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
ст. ст.1261-1265 ЦК України. Право на
спадкування виникає у день відкриття
спадщини.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1225 ЦК
України право власності на земельну
ділянку переходить до спадкоємців на
загальних підставах, із збереженням її
цільового призначення.

В силу ст.1299 ЦК України якщо в складі
спадщини, яку прийняв спадкоємець, є
нерухоме майно, спадкоємець
зобов'язаний зареєструвати право на
спадщину в органах, які здійснюють
державну реєстрацію нерухомого майна
(стаття 182 цього Кодексу). Право
власності на нерухоме майно виникає у
спадкоємця з моменту державної
реєстрації цього майна.

Згідно п. «а» ст.80 ЗК України
суб'єктами права власності на землю є
громадяни та юридичні особи - на землі
приватної власності.

Відповідно до п. «г» ч.1 ст.81 ЗК України
громадяни України набувають права
власності на земельні ділянки на
підставі прийняття спадщини.

Згідно приписів ст.125 ЗК України право
власності на земельну ділянку, а також
право постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

В силу приписів ч.1, п. «б» ч.2, ч.6 ст.126 ЗК
України право власності на земельну
ділянку посвідчується державним актом,
крім випадків, визначених частиною
другою цієї статті. Право власності на
земельну ділянку, набуту у власність із
земель приватної власності без зміни
їх цільового призначення
посвідчується свідоцтвом про право на
спадщину. При набутті права власності
на підставі документів, визначених
частиною другою цієї статті, державний
акт на право власності, що
відчужується, долучається до
документа, на підставі якого відбувся
перехід права власності на земельну
ділянку, в кожному такому випадку
відчуження земельної ділянки. На
державному акті про право власності на
земельну ділянку нотаріус, який
посвідчує (видає) документ, та орган,
який здійснює державну реєстрацію прав
на нерухоме майно та їх обмежень,
роблять відмітку про перехід права
власності на земельну ділянку із
зазначенням документа, на підставі
якого відбувся такий перехід. Орган,
який здійснює реєстрацію прав на
нерухоме майно та їх обмежень, робить
відмітку про реєстрацію прав на
земельну ділянку на підставі документа
про її відчуження, складеного та
посвідченого в порядку встановленому
законом, протягом 14 календарних днів з
дня подання до цього органу
зазначеного документа.

Аналіз наведених норм законодавства
свідчить про те, що право власності на
земельну ділянку та перехід права
власності на земельну ділянку в
порядку спадкування в особи може
виникнути за наявності таких юридичних
фактів у їх сукупності: 1) ухвалення
рішення компетентного органу про
передачу у власність земельної ділянки
спадкодавцю, укладення спадкодавцем
правочинів щодо набуття права
власності на земельні ділянки; 2)
виготовлення технічної документації
на земельні ділянки; 3) визначення меж
земельної ділянки в натурі; погодження
із суміжними землевласниками та
землекористувачами; 4) одержання у
встановленому порядку Державного акта
на землю; 5) реєстрація права власності
на земельну ділянку.

Згідно Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії МК
№007 від 09 березня 2004 року,
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право власності на
землю та на право постійного
користування землею, договорів оренди
землі за №307 в Казанківському
районному відділі земельних ресурсів,
громадянка ОСОБА_4 набула права
власності на земельну ділянку, площею
9,91 га для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташовану в межах території
Олександрівської сільської ради
Казанківського району Миколаївської
області, з кадастровими номерами
0:04:000:0011, 0:04:000:002.

За життя спадкодавець ОСОБА_4 не
залишила особистого розпорядження на
випадок своєї смерті і померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про смерть
серії НОМЕР_1 від 03.06.2011року).

На день відкриття спадщини, дочка
спадкодавця - ОСОБА_3 одержала право на
спадкування належної спадкодавцю на
праві власності земельної ділянки.

13.04.2011 року державним нотаріусом
Сьомої Криворізької державної
нотаріальної контори Гуц Ю.В. було
видано Свідоцтво про право на спадщину
за законом, зареєстрованого в реєстрі
за №1-538, згідно до якого посвідчено, що
на підставі ст.1261 ЦК України
спадкоємицею зазначеного у цьому
свідоцтві майна ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, є її дочка
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спадщина, на яку
видано це свідоцтво, складається з:
земельної ділянки площею 9,91 га, з
кадастровими номерами 0:04:000:0011,
0:04:000:002, розташованої в межах
території Олександрівської сільської
ради Казанківського району
Миколаївської області, переданої для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
яке належало померлій на підставі
Державного акту на право власності на
земельну ділянку, серії МК №007885,
виданого 09.03.2004 року Казанківською
районною державною адміністрацією, на
підставі розпорядження №598-р від 06.11.2003
року та зареєстрованого в Книзі
записів державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за №307,
(вартість 62555 грн. 70 коп.), яка має
обмеження.

При посвідченні вказаного Свідоцтва
державним нотаріусом Гуц Ю.В. на
Державному акті на право власності на
земельну ділянку на ім'я спадкодавця
ОСОБА_4 було зроблено відмітку про
перехід права власності до ОСОБА_3

Виходячи з того, що до складу
прийнятої ОСОБА_4 спадщини ввійшло
нерухоме майно, остання була
зобов'язана згідно до вимог ч.2 ст.1299 ЦК
України, зареєструвати право на
спадщину в органах, які здійснюють
державну реєстрацію нерухомого майна,
але остання після отримання Свідоцтва
про право на спадщину за законом і до
дня своєї смерті, що мала місце
ІНФОРМАЦІЯ_3, цей обов'язок не виконала.

Оскільки спадкодавцем ОСОБА_3 не було
дотримано вимог щодо реєстрації права
власності на земельну ділянку,
передбачених ч.2 ст.1299 ЦК України, ст.125,
ч.6 ст.126 ЗК України, це право власності
на вказану земельну ділянку у неї не
виникло і відповідно до ст.1216 ЦК
України не переходить до спадкоємця
ОСОБА_1, який є позивачем у справі, тому
його вимоги про визнання за ним в
порядку спадкування права власності на
земельну ділянку, зареєстровану за
ОСОБА_4, не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України
судові витрати, понесені позивачем по
сплаті судового збору, належить
віднести на його рахунок.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд

В и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Олександрівської сільської ради
Казанківського району Миколаївської
області, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог: Сьома Криворізька
державна нотаріальна контора, про
визнання права власності на земельну
ділянку в порядку спадкування за
законом, - відмовити.

Судові витрати, понесені позивачем у
зв'язку з розглядом справи, віднести на
його рахунок.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Миколаївської області через
Казанківський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
відповідач, який не був присутнім у
судовому засіданні, може подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя