Справа № 186/936/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2014 р. Першотравенський
міський суд Дніпропетровської області

в складі: головуючої судді Янжули С. А.

при секретарі Лиман Н.П.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідачки - адвоката
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Першотравенську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В :

10 червня 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до
відповідачки ОСОБА_3 про стягнення
боргу.

В обґрунтування позову зазначив, що на
прохання їх спільного з відповідачкою
знайомого він надав їй гроші в борг для
задоволення власних потреб, а саме: 20
серпня 2006 року в сумі 3 000 гривень, 27
вересня 2006 року в сумі 3 000 гривень з
установленим процентом, 14 лютого 2008
року в сумі 3 000 гривень під 5% річних, в
травні 2010 року в сумі 8 000 гривень.
Кожного разу, після отримання коштів,
відповідачка писала власноруч
розписки із зобов'язаннями повернути
борг за першою вимогою позивача.

На початку 2014 року він звернувся до
відповідачки з проханням повернути
борг, але отримав відповідь, що грошей в
неї на даний час немає. До теперішнього
часу суму боргу йому не повернуто.

Питання стосовно стягнення індексу
інфляції, неустойки (штрафу,пені) та
інше (проценти) буде розглядатися в
окремому провадженню, після повернення
позики.

Просить суд стягти з відповідачки на
його користь суму боргу в розмірі 17 000
гривень та судові витрати по справі.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав у повному обсязі,
просить позов задовільнити.

Представник відповідачки в судовому
засіданні позов не визнав, надав суду
заперечення проти позову, в яких
зазначив, що дійсно, в серпні 2006 року
відповідачка позичала у позивача гроші
в сумі 3 000 гривень. Згідно умов договору
кошти вона повинна була віддавати
через його особисту скриньку №75, яка
відкрита на його імя у поштовому
відділенні м. Першотравенська.
Переважну суму боргу вона віддавала
через зазначену скриньку, а частину
віддавала власно позивачу. Таким чином,
вона сплатила позивачу борг у повному
обсязі. В зв'язку з давністю її боргових
відносин з позивачем вона не пам'ятає,
чому він не повернув їй її розписку. На
протязі 8 років позивач не пред'являв.

У 2009 році відповідачка вийшла заміж за
ОСОБА_3 і тому в неї вже не було потреби
брати в борг у позивача гроші в 2008 році
та в 2010 році.

Просить в задоволенні позову
відмовити, застосувавши до позовних
вимог строк позовної давності.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши
матеріали справи, вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню.

Дійсно, судом встановлено, що
відповідачка ОСОБА_3 20 серпня 2006 року
отримала від позивача грошові кошти в
сумі 3000 гривень в борг, при цьому дала
зобов'язання повернути вказану суму
боргу за першою вимогою позивача.

27 вересня 2006 року вона отримала від
позивача в борг гроші в сумі 3 000
гривень, зобов'язавшись повернути їх за
першою вимогою позивача.

14 лютого 2008 року вона отримала від
позивача грошові кошти в борг в сумі 3 000
гривень під 5% річних. Зазначену суму
зобов'язалася повернути за першою
вимогою позивача. Несплачену суму
відсотків в розмірі 2 000 гривень
зобов'язалася повернути разом з боргом.

Також, відповідачка отримала від
позивача грошові кошти в борг в розмірі
8 000 гривень, які зобов'язалася
повернути за його першою вимогою.

Факт отримання відповідачкою ОСОБА_3
вказаної суми грошей від позивача
підтверджується її розписками,
оригінали яких було досліджено в
судовому засіданні, а копії долучені до
матеріалів справи.

Копією свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 від 20
червня 2009 року підтверджується, що 20
червня 2009 року ОСОБА_3 зареєструвала
шлюб з ОСОБА_5, змінивши прізвище після
реєстрації шлюбу на ОСОБА_3.

Розписок позивача, або інших доказів
про отримання ним від відповідачки
грошових коштів в рахунок повернення
суми позики, відповідачкою суду не
надано.

У відповідність ст. 509 ЦК України -
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно ч.1 ст.614 ЦК України особа, яка
порушила зобов`язання, несе
відповідальність за наявності її вини
(умислу або необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.

У відповідність ст.625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ст. 1046 цього ж Кодексу - за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.

У відповідність ч.2 ст.1047 ЦК України на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Згідно ст. 1049 ЦК України - позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент
передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок.

Відповідно ст. 259 ЦК України
позовна давність, встановлена законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін. Договір про збільшення
позовної давності укладається у
письмовій формі.

ч.5 ст.261 ЦК України передбачає, що
за зобов'язаннями, строк виконання яких
не визначений або визначений моментом
вимоги, перебіг позовної давності
починається від дня, коли у кредитора
виникає право пред'явити вимогу про
виконання зобов'язання. Якщо
боржникові надається пільговий строк
для виконання такої вимоги, перебіг
позовної давності починається зі
спливом цього строку.

Тому посилання представника
відповідача на сплив строку позовної
давності безпідставний, так як у
розписках, наданих відповідачкою
зазначено, що вона зобовязується
повернути борг позивачу за першою його
вимогою.

Тому, суд вважає за можливе стягти з
відповідачки ОСОБА_3 на користь
позивача ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 17
000 гривень та 365,40 гривень судового
збору, сплаченого позивачем при
пред'явленні позову до суду та за
пред'явлення ним заяви про
забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212 ЦПК України,
ст.ст.509, ч.1 ст.614, ст.625, ст.1046, ч.2 ст.1048,
ст.1049 ЦК України, - суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовільнити.

Стягти з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму
боргу в розмірі 17 000 (сімнадцять
тисяч)гривень 00 копійок та в рахунок
повернення судових витрат у справі - 365
(триста шістдесят п'ять) гривень 40
копійок, а всього стягти 17 365
(сімнадцять тисяч триста шістдесят
п'ять) гривень 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Першотравенський міський суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Особи ,які брали участь у справі,але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового
рішення,можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Першотравенський міський суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Особи ,які брали участь у справі,але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового
рішення,можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя: С. А. Янжула