АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/2366/2014
інстанції: Третьякова І.В.
Доповідач: Капітан І.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року серпня місяця 20 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Капітан
І.А.Суддів:Колісниченка А.Г.
Вадзінського П.О.При секретарі: З
участю адвоката:Грицак А.М. ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_6 на рішення Голопристанського
районного суду Херсонської області від
27 червня 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про відшкодування
коштів в порядку регресу,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2014 року ОСОБА_6 звернулася до
суду з вищезазначеним позовом. В
обґрунтування своїх вимог позивач
посилалася на те, що 20 червня 2008 року
між нею та Відкритим акціонерним
товариством «Банк «Фінанси та кредит»
(далі - Банк) був укладений договір
іпотеки, відповідно до якого вона
надала в іпотеку Банку нерухоме
майно, а саме трикімнатну квартиру, що
належить їй на праві приватної
власності як забезпечення повернення
кредитних коштів виданих позичальнику
ОСОБА_7 за кредитним договором
№04-51-kis-2008 від 20 червня 2008 року,
відповідно до якого Банк надав
позичальнику на умовах
забезпеченості, зворотності,
терміновості, платності кредитні
ресурси в сумі 48 000,00 доларів США, зі
сплатою відсотків за процентною
ставкою 17% річних. Крім того, 20 червня 2008
року між нею та Банком був укладений
Договір поруки, відповідно до умов
якого вона, як поручитель, відповідає
перед кредитором у тому ж обсязі що й
боржник, тобто відповідач, у тому числі
по основному боргу, сплаті щомісячних
процентів. У зв'язку з тим, що
відповідач свої зобов'язання по
погашенню кредиту за кредитним
договором не виконує, вона, як
поручитель, за період з 07 червня 2012 року
по 09 січня 2014 року сплатила в рахунок
погашення кредитної заборгованості
10 156,00 доларів США. Посилаючись на те, що
вона неодноразово зверталася до
відповідача з вимогою про повернення
сплачених нею коштів і останній
відмовлявся добровільно повернути їй
зазначену суму грошей., ОСОБА_6, на
підставі ст.556 ЦК України, просила суд
стягнути з ОСОБА_7 на її користь в
порядку регресу 10 156,00 доларів США, що на
час звернення з позовом еквівалентно 118
215,84 грн., а також сплачений нею судовий
збір.

Рішенням Голопристанського районного
суду Херсонської області від 27 червня
2014 року у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, вважаючи
рішення суду першої інстанції
незаконним, необґрунтованим та таким,
що ухвалено при неповному з'ясуванні
обставин, які мають значення для
справи, просить рішення суду скасувати
і ухвалити нове, яким задовольнити її
позовні вимоги у повному обсязі.

Письмових заперечень на скаргу до
апеляційного суду не надходило.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які з'явилися у судове засідання,
перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
наслідки, передбачені ст.556 ЦК України,
та умовами договору поруки, щодо
переходу всіх прав кредитора до
поручителя, внаслідок повного
виконання поручителем зобов'язання,
забезпеченого порукою, не настали і
тому у позивачки, як у поручителя, не
виникло право пред'явити зворотню
вимогу до боржника (відповідача).

Проте такого висновку суд дійшов з
порушенням норм матеріального і
процесуального права, що відповідно до
п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для
скасування рішення і ухвалення по
справі нового рішення.

Судом встановлено, що 20 червня 2008 року
між Банком та ОСОБА_7 було укладено
кредитний договір №04-51-kis-2008,
відповідно до умов якого Банк надав
позичальнику на умовах забезпеченості,
зворотності, терміновості, платності
кредитні ресурси в сумі 48 000,00 доларів
США, зі сплатою відсотків за процентною
ставкою 17% річних, строком до 19 червня
2023 року (а.с.13-17).

В забезпечення повернення кредитних
коштів, виданих позичальнику ОСОБА_7 за
кредитним договором №04-51-kis-2008 від 20
червня 2008 року, 20 червня 2008 року між
Банком та ОСОБА_6 було укладено договір
іпотеки, відповідно до умов якого
позивачка надала в іпотеку Банку
належне їй на праві приватної
власності нерухоме майно, а саме:
трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 (а.с.11-12).

Також 20 червня 2008 року між Банком та
позивачем укладено договір поруки, за
яким ОСОБА_6 зобов'язується перед
кредитором відповідати у повному
обсязі за своєчасне та повне
виконання зобов'язань за кредитним
договором №04-51-kis-2008 від 20 червня 2008
року, укладеним між Банком та
відповідачем у справі (а.с.9-10).

На виконання зобов'язання за кредитним
договором №04-51-kis-2008 від 20 червня 2008
року ОСОБА_6, яка є фінансовим та
майновим поручителем, у період з червня
2012 року по квітень 2014 року сплатила 10 156,
доларів США, що підтверджується
відповідними квитанціями (а.с.18-29).

Відповідно до ст.ст.553, 554 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Відповідно до ст.556 ЦК України після
виконання поручителем зобов'язання,
забезпеченого порукою, кредитор
повинен вручити йому документи, які
підтверджують цей обов'язок боржника.
До поручителя, який виконав
зобов'язання, забезпечене порукою,
переходять усі права кредитора у цьому
зобов'язанні, в тому числі й ті, що
забезпечували його виконання.

Відповідно до ст.599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.512 ЦК України
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок
виконання обов'язку боржника
поручителем або заставодавцем
(майновим поручителем).

Визначення поняття зобов'язання
міститься у частині першій статті 509 ЦК
України.

Відповідно до цієї норми зобов'язання -
це правовідношення, в якому одна
сторона (боржник) зобов'язана вчинити
на користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно з нормою статті 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: зміна
умов зобов'язання; сплата неустойки;
відшкодування збитків та моральної
шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання)
(стаття 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є
прострочення - невиконання
зобов'язання в обумовлений сторонами
строк.

При цьому в законодавстві визначаються
різні поняття як "строк дії договору",
так і "строк (термін) виконання
зобов'язання" (статті 530,631 ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню в цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи,
сторони кредитного договору
встановили як строк його дії - до
повного погашення позичальником
кредитних коштів з кінцевим строком
повернення кредиту - до 19 червня 2023
року, так і строки виконання
зобов'язань зі щомісячним погашенням
платежів - щомісяця з 01 по 10 число
кожного місяця включно (пункт 3.2
Кредитного договору) (а.с.13). Також
сторони узгодили графік погашення
заборгованості шляхом здійснення
відповідних щомісячних платежів
(а.с.16-17).

Відповідно до 1.1 Договору поруки
поручитель зобов'язується перед
Кредитором відповідати у повному
обсязі за своєчасне та повне виконання
Боржником зобов'язань за Кредитним
договором (а.с.9).

Відповідно до п.п.2.2, 2.3, 2.4, 2.6 Договору
поруки поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що й
боржник. У випадку непогашення
боржником заборгованості за кредитним
договором протягом 1-го календарного
дня з моменту настання строку сплати
процентів, основного боргу або
комісійної винагороди, передбачених
кредитним договором, у кредитора
виникає повне право вимоги сплати
боргу в повному обсязі до поручителя.
Поручитель, що повністю виконав
зобов'язання боржника, набуває усі
права кредитора за кредитним
договором. Після повного виконання
поручителем зобов'язань за боржника,
кредитор зобов'язується передати
поручителеві документи, що свідчать
про дійсність вимоги до боржника,
протягом 3-х днів, з моменту виконання
зобов'язань (а.с.9).

Згідно п.4.3 Договору поруки часткове
виконання зобов'язань поручителем не
звільняє останнього від виконання
зобов'язань в подальшому.

Враховуючи, що поряд з установленням
строку дії кредитного договору сторони
встановили й строки виконання
боржником окремих зобов'язань
(внесення щомісячних платежів), що
входять до змісту зобов'язання, яке
виникло на основі договору, та
зважаючи, що за договором поруки
поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі що і боржник,
можна зробити висновок про
забезпечення договором поруки як
повного виконання зобов'язання, так і
сплати щомісячних платежів.

На підставі наведеного, враховуючи, що
на виконання зобов'язання за кредитним
договором №04-51-kis-2008 від 20 червня 2008
року у вигляді сплати щомісячних
платежів ОСОБА_6, як фінансовим та
майновим поручителем, у період з червня
2012 року по квітень 2014 року було
сплачено 10 156, доларів США, на
підтвердження чого останньою надано
відповідні квитанції, тобто документи,
які підтверджують обов'язок боржника
по виконанню зобов'язань у розумінні
ст.556 ЦК України, колегія суддів
приходить до висновку про наявність
підстав для стягнення з боржника на
користь поручителя, який виконав
зобов'язання, передбачені кредитним
договором, грошових коштів, сплачених
останнім.

Згідно курсу НБУ станом на 20 серпня 2014
року еквівалент 100 доларам США складає 1
295,2576 грн.

Відповідно до ст.88 ЦПК України колегія
суддів вважає за необхідне стягнути з
відповідача на користь ОСОБА_6 1 773,25 грн.
судових витрат, понесених нею при
сплаті судового збору (а.с.1,62).

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Голопристанського районного
суду Херсонської області від 27 червня
2014 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов
ОСОБА_6 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6
грошові кошти в розмірі 10 156,00 доларів
США, що згідно курсу НБУ еквівалентно 131
546,36 грн.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6
судові витрати в сумі 1 773,25 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і з цього
часу може бути оскаржено в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий

Судді