Справа № 226/1286/14-ц
Справа № 2/226/589/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2014
року

м. Димитров

Димитровський міський суд Донецької
області у складі:

головуючого – судді Редько Ж.Є.,

при секретарі Мітюхіній О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Димитров Донецької
області справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 міської ради про встановлення
факту проживання та визнання права
власності за давністю володіння,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_2 міської
ради про визнання права власності на
нерухоме майно.

У судовому засіданні позивч ОСОБА_1 в
обґрунтування заявлених вимог вказала,
що 17.07.2011 року померла її тітка ОСОБА_3, з
якою вона постійно мешкала однією
сім’єю за адресою: Донецька область,
м.Димитров, пров.ВорошиловаАДРЕСА_1.
Після смерті тітки залишилось спадкове
майно, яке складається з ? частини
вказаної житлової квартири, яка
належала померлій на праві спільної
сумісної власності. Інша частина
вказаної квартири на праві спільної
сумісної власності належала ОСОБА_4,
який помер 10.01.2002 року і являвся
цивільним чоловіком ОСОБА_3 За життя
ОСОБА_3 склала на неї заповіт на ??
частину вищезазначеної квартири.
Після смерті ОСОБА_4Є, тобто з січня 2002
року, вона стала проживати разом з
тіткою, доглядала її, користувалася
зазначеною нерухомістю та подовжує там
проживати по теперішній час. Окрім неї
ніхто не виявляє наміру визнати ?
частину квартири померлого своїм
майном. Оскільки вона понад десяти
років відкрито та безперервно володіє
нерухомим майном, позивач просить суд
визнати за нею право власності на ?
частину квартири за адресою: Донецька
область, м.Димитров,
пров.ВорошиловаАДРЕСА_1, за набувальною
давністю та встановити факт її
проживання в зазначеній квартирі з
січня 2002 року.

Представник відповідача ОСОБА_2
міської ради до суду не з’явився,
письмово повідомив суд про розгляд
справи у його відсутність та про своє
незаперечення проти позову.

Заслухавши позивача, дослідивши
матеріали справи, допитавши свідків,
суд дійшов висновку, що позовна заява
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом установлено, що 17 липня 2011 року у
віці 85 років померла ОСОБА_3, про що у
книзі реєстрації смертей 18.07.2011 року
зроблений відповідний актовий запис за
№ 471 (а.с.6).

10.01.2002 року у віці 73 роки помер ОСОБА_4,
про що у книзі реєстрації смертей 11.01.2002
року зроблений відповідний актовий
запис за № 38 (а.с.5).

Відповідно до свідоцтва про право
власності на житло, виданого 11 травня
1995 року за № 3/7-238 виробничим
об,єднанням «Красноармійськвугілля»,
зареєстрованого в Бюро технічної
інвентаризації м.Димитров 03 липня 1995
року у реєстровій книзі № 20 за
реєстровим № 12, житлова квартира
загальною площею 38,7 кв.м, жилою – 23,6
кв.м, розташована за адресою: Донецька
область, м.Димитров,
пров.ВорошиловаАДРЕСА_1, належала на
праві приватної спільної сумісної
власності померлим ОСОБА_3 та ОСОБА_4
(а.с.10, 15, 19-20).

За рішенням Димитровського міського
суду Донецької області від 09.10.2013 року
визначені частки померлих ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 у їх праві спільної сумісної
власності на вказану квартиру, які
становлять по ? частині квартири
(а.с.12-13).

Позивач ОСОБА_1 на підставі заповіту,
посвідченого державним нотаріусом
Новогродівської державної
нотаріальної контори 18.12.1996 року за
реєстровим № 4128, успадкувала належну
ОСОБА_3 частину вказаної квартири, про
що свідчить свідоцтво про право на
спадщину за заповітом, посвідчене
державним нотаріусом ОСОБА_2 державної
нотаріальної контори 06.12.2013 року,
реєстровий номер 722 (а.с.8).

Померла ОСОБА_3 за життя
була зареєстрована і постійно мешкала
за адресою: Донецька область,
м.Димитров, пров.ВорошиловаАДРЕСА_1,
разом з нею з січня 2002 року до смерті
ОСОБА_3 проживала ОСОБА_1, яка продовжує
користуватися даним приміщенням і по
цей час, що підтверджується актом з
місця проживання від 28.01.2014 року,
технічним паспортом, показами свідків
(а.с.18, 19-20).

Так свідок ОСОБА_5 суду
прояснила, що вона мешкає по сусідству
з позивачем ОСОБА_1 на одній площадці у
будинку № 12 пров.Ворошилова в
м.Димитров: її квартира № 15, а у
позивача № 16. У свою квартиру вона
заселилася в 2008 році, на той час позивач
вже мешкала у вказаній квартирі разом з
бабусею ОСОБА_3, жінки проживали удвох.
Чоловік ОСОБА_3 на той час вже помер,
дітей у них не було. ОСОБА_1 приходилася
племінницею ОСОБА_3 Ховали бабусю
ОСОБА_1 та інші родичі. Після смерті
ОСОБА_3 квартирою опікується позивач,
яка оплачує усі комунальні послуги. Їй,
як члену ревізійної комісії ОСББ
«Калина», відомо про відсутність
заборгованості за комунальними
послугами по квартирі, у якій мешкає
позивач.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила,
що вона мешкає у квартирі № 17 будинку №
12 пров.Ворошилова в м.Димитров на
третьому поверсі будинку. На другому
поверсі у квартирі № 16 проживає ОСОБА_1
Ця квартира належала ОСОБА_3, яка
померла приблизно два роки тому і яку
ховала позивач. Бабуся ОСОБА_3 колись
проживала із своїм чоловіком дядьком
ОСОБА_4, якого також ховала ОСОБА_1 Після
смерті ОСОБА_4 ОСОБА_1 переїхала жити до
ОСОБА_3, так як та була вже стара і
хворіла. Більше ніхто в цій квартирі не
мешкав, дітей у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не
було, вона ніколи їх не бачила. Зараз
квартирою продовжує користуватися
позивач, яка постійно оплачує
комунальні послуги, оскільки там
проживає.

З 29.01.2014 року позивач ОСОБА_1
зареєструвалася за адресою: Донецька
область, м.Димитров,
пров.ВорошиловаАДРЕСА_1, що
підтверджується довідкою приватного
підприємства «Домінант-Сервіс» (а.с.11).

Відповідно до листів ОСОБА_2 державної
нотаріальної контори від 21.02.2012 року та
від 03.07.2013 року видати позивачу ОСОБА_1
свідоцтво про право на спадщину на
майно померлого 10.01.2002 року ОСОБА_4 не
має можливості, оскільки позивач не
надала жодних документів у
підтвердження родинних зв’язків із
померлим., заповіт або інші підстави
для закликання до спадкування (а.с.16, 17).

За інформацією ОСОБА_2 державної
нотаріальної контори від 22.05.2014 року на
майно, яке залишилося після смерті
ОСОБА_4, померлого 10.01.2002 року, згідно
даних Інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру від 22.05.2014 року
спадкова справа не відкривалася,
заповіти від імені ОСОБА_4 не
посвідчувалися.

Відповідно до листа ОСОБА_2 державної
нотаріальної контори від 22.05.2014 року на
майно, яке залишилося після смерті
ОСОБА_3, померлої 17.07.2011 року, згідно
даних Інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру від 22.05.2014 року
відкрита спадкова справа за заявою про
прийняття спадщини за заповітом від
імені ОСОБА_1, якій 06.12.2013 року видано
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом на ? частину квартири.
Заповіт від імені ОСОБА_3 посвідчено
державним нотаріусом Новогродівської
державної нотаріальної контори 18.12.1996
року за реєстровим № 4128.

Досліджені у суді докази в їх
сукупності дають судові підставу
вважати доведеним факт, що ОСОБА_1 з
січня 2002 року проживає у квартирі № 16
будинку № 12 пров.Ворошилова в
м.Димитров Донецької області.

Встановлення даного факту ОСОБА_1
необхідно для оформлення права
власності на спадкове майно, що
залишилося після смерті ОСОБА_4 –
цивільного чоловіка її тітки ОСОБА_7,
після смерті якої позивач успадкувала
частину спадкової квартири.

Спадкоємців за законом судом не
встановлено.

Згідно за ст.344 ЦК України особа, яка
добросовісно заволоділа чужим майном і
продовжує відкрито, безперервно
володіти нерухомим майном протягом
десяти років, набуває право власності
на це майно (набувальна давність), якщо
інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно із ст.8 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України правила
про набувальну давність можуть
поширюватися також на випадки, коли
володіння майном почалося за три роки
до набрання чинності цим Кодексом,
тобто відлік цього строку може
починатися з 1 січня 2001 року.

З огляду на ст.392 ЦК України, якщо право
власності оспорюється або не
визнається іншою особою, до суду може
бути подано позов про визнання цього
права.

Проаналізувавши досліджені у суді
письмові докази та пояснення свідків,
що підтверджують добросовісне
заволодіння позивачем майном і її
відкрите, постійне та безперервне
володіння спірною квартирою з січня
2002 року, тобто більше 10 років після
смерті ОСОБА_4, який був добросовісним
співвласником цього жилого приміщення,
та після смерті якого судом не
встановлено спадкоємців, суд вважає,
що є всі підстави для задоволення вимог
позивача щодо набуття нею права
власності на частину спірної квартири,
співвласником якої є також і вона, за
набувальною давністю.

Суд також при задоволенні вимог
позивача бере до уваги роз’яснення,
викладені у п.9 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 07.02.2014 року, згідно якого
не переривається набувальна давність,
якщо особа, яка заявляє про давність
володіння, є сингулярним чи
універсальним правонаступником,
оскільки в цьому разі вона може
приєднати до часу свого володіння
увесь час, протягом якого цим майном
володіла особа, чиїм спадкоємцем
(правонаступником) вона є (ч.2 ст.344 ЦК
України). Тобто ОСОБА_3 увесь час
володіла ? частиною квартири, яка
належала ОСОБА_4, позивач же,
успадкувавши її право володіння,
відповідно має право на приєднання до
часу свого володіння час, протягом
якого цією частиною володіла ОСОБА_3,
чиїм спадкоємцем є ОСОБА_1

На підставі ст.ст.344, 392, ст.8 Прикінцевих
та перехідних положень Цивільного
кодексу України, та керуючись ст.ст.10, 11,
57, 209, 213, 214, 215, 256-259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
міської ради про встановлення факту
проживання та визнання права
власності за давністю володіння
задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 у
квартирі, розташованій за адресою:
АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на на 1/2 (одну другу) частину
житлової квартири, розташованої за
адресою: Донецька область, м.Димитров,
вул.Ворошилова, будинок номер 12
(дванадцять), квартира номер 16
(шістнадцять), загальною площею 38,7 кв.м,
у тому числі житловою площею 23,6 кв.м,
яка належала ОСОБА_4 на підставі
свідоцтва про право власності на житло,
виданого 11 травня 1995 року за № 3/7-238
виробничим об’єднанням
«Красноармійськвугілля»,
зареєстрованого в Бюро технічної
інвентаризації м.Димитров 03 липня 1995
року у реєстровій книзі № 20 за
реєстровим № 12, за набувальною
давністю.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Донецької області через
Димитровський міський суд Донецької
області шляхом подачі апеляційної
скарги у десятиденний строк з дня його
оголошення. Особи, які брали участь, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати судову скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено
30.05.2014 року.

Суддя
Ж.Є.Редько