Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/2183/14
Головуючий у 1 інстанції: Ушатий І.Г.
Суддя-доповідач Спас О.В.
У Х В А Л А

Іменем України

21 травня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Запорізької області у складі:

головуючого Спас О.В.,

суддів: Полякова О.З.,

Бабак А.М.,

при секретарі Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Токмацького районного суду
Запорізької області від 02 квітня 2014
року

у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В
И Л А:

У січні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості.

В позові зазначено, що відповідно до
укладеної Генеральної угоди про
реструктуризацію заборгованості за
кредитним договором від 11.01.2008р. та
приєднання до Умов та правил надання
продукту кредитних карт від 27.12.2012р.
ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 26043,26
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 18% на рік на суму
заборгованості за кредитом.

Погашення заборгованості здійснюється
в наступному порядку: починаючи з "1" по
"25" число кожного місяця відповідач
надає банку грошові кошти (щомісячний
платіж) для погашення заборгованості
за кредитом. ОСОБА_2 підтвердила свою
згоду на те, що підписана Генеральна
угода разом з запропонованими ПАТ КБ
"Приватбанк" Умовами та правилами,
Тарифами складають між нею та банком
кредитний договір, підтверджується
підписом у заяві. Відповідно до п. 1,1.3.2.11
Умов і правил Банк має право проводити
договірне списання з усіх відкритих в
Банку рахунків клієнта в погашення
кредитної заборгованості Клієнта і
третіх осіб, за кредитами, в яких Клієнт
є поручителем, а також будь-який інший
заборгованості, яка виникла у Клієнта з
огляду на невиконанні зобов'язання
перед банком.

ОСОБА_2 зобов'язання за вказаним
договором належним чином не виконала. У
зв'язку з порушенням зобов'язання за
кредитним договором ОСОБА_2 станом на
02.01.2014р. мала заборгованість 26321,05 грн.,
яка складалася з: 20731,70грн. -
заборгованість за кредитом, 3859,78грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом та штрафи
відповідно до Умов та правил надання
банківських послуг: 500грн. штраф
(фіксована частина), 1229,57грн. штраф
(процентна складова).

Посилаючись на викладені обставини,
позивач просив стягнути зі ОСОБА_2 на
користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суму
заборгованості по кредитному договору
без № від 27.12.2012р. в розмірі 26321,05 грн. та
судовий збір в розмірі 263,21 грн.

Рішенням Токмацького районного суду
Запорізької області від 02 квітня 2014
року позовні вимоги задоволено.
Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
"Приватбанк" за кредитним договором без
№ від 27.12.2012р. суму заборгованості в
розмірі 26321,05 грн. та судовий збір в
розмірі 263,21 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на незаконність,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просить рішення скасувати, та ухвалити
нове рішення.

Позивачем подані заперечення на
апеляційну скаргу. в яких наведені
доводи на спростування апеляційної
скарги.

В засідання апеляційного суду сторони,
будучи належно та своєчасно
повідомленими про час ті місце
судового засідання, що підтверджується
наявними в справі рекомендованими
поштовими повідомленнями про вручення
судових повісток про виклик, не
з'явилися. З клопотаннями про
відкладення судового засідання з
повідомленням про поважність причин
неявки до апеляційного суду не
звернулися.

ОСОБА_2 подала до апеляційного суду
заяву про розгляд справи за її
відсутності.

Судова колегія ухвалила про можливість
розглядати справу за відсутності
сторін.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін. Відповідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини та відповідні
правовідносини.

Сторонами 27.12.2012р. укладено генеральну
угоду про реструктуризацію
заборгованості ОСОБА_2 за кредитним
договором від 11.01.2008р. №SAMDN0266.

Вказаною генеральною угодою ОСОБА_2
також приєдналася до Умов та правил
надання продукту кредитних карт та
внаслідок реструктуризації наявної
заборгованості з метою створення
сприятливих умов для виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором від 11.01.2008р. №SAMDN0266
отримала кредит у розмірі 26043,26 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 18% на рік на суму
заборгованості за кредитом.

Внаслідок невиконання позичальником
ОСОБА_2 зобов'язань утворилася
заборгованість 26321,05 грн., яка
складалася з: 20731,70грн. - заборгованість
за кредитом, 3859,78грн. - заборгованість
по процентам за користування кредитом
та штрафи відповідно до Умов та правил
надання банківських послуг: 500грн.
штраф (фіксована частина), 1229,57грн.
штраф (процентна складова).

З матеріалів справи вбачається, що суд
з дотриманням вимог ст. ст. 212 - 215 ЦПК
України належно оцінив надані
сторонами докази, виконав всі вимоги
цивільного судочинства і вирішив
справу згідно з законом, вирішивши
питання наявності обставин, якими
обґрунтовувалися вимоги та
заперечення, суті правовідносин, що
випливають із встановлених обставин,
правильно застосував правові норми до
цих правовідносин і дійшов вірного
висновку про задоволення позову.

Судом вірно врегульовано спірні
правовідносини і оскаржене рішення
відповідає ст.ст. 526, 543, 625, 629, 1048-1050, 1054,
1055 ЦК України, з системного аналізу
яких вбачається, що зобов'язання за
договором, у тому числі за договором
кредиту, за яким кредитодавець надає
кошти, а позичальник зобов'язується їх
повернути за сплатою процентів, є
обов'язковими для виконання сторонами,
має виконуватися належним чином, з
застосуванням відповідальності за
порушення грошового зобов'язання.

Є правильним застосування судом першої
інстанції ч.1 ст.634 ЦК України, за якою
договором приєднання є договір, умови
якого встановлені однією із сторін у
формулярах або в інших стандартних
формах, який може бути укладений лише
шляхом приєднання другої сторони до
запропонованого договору в цілому.
Друга сторона не може запропонувати
свої умови договору.

Доводи апеляційної скарги (а.с.92-95)
полягають у посиланнях апелянта на ту
обставину, що за договором від 27.12.2012р.,
а саме за генеральною угодою, вона
коштів не отримувала, що виключає
можливість задоволення позовних вимог.

Вказані доводи не спростовують
висновки рішення суду, оскільки судом
першої інстанції вірно встановлено, що
вказаною генеральною угодою від
27.12.2012р. сторонами здійснено
реструктуризацію наявної
заборгованості з метою створення
сприятливих умов для виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором від 11.01.2008р. №SAMDN0266. За
вказаною генеральною угодою зменшено
розмір заборгованості за названим
кредитним договором від 11.01.2008р.,
зменшено розмір процентів та збільшено
строк виконання зобов'язань (а.с.4,5).

Законом України № 3795-VI від 22 вересня 2011
року "Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
врегулювання відносин між кредиторами
та споживачами фінансових послуг"
статтю 11 Закону України "Про захист
прав споживачів" доповнено частиною 12.

Згідно ч. 2 ст. 11 Закону України «Про
захист прав споживачів» кредитодавець
має право проводити за погодженням із
споживачем реструктуризацію
заборгованості за договором про
надання споживчого кредиту. За цим
Законом реструктуризація здійснюється
у тому числі шляхом: 1) надання
позичальникам відстрочки сплати суми
основного боргу за договорами про
надання споживчого кредиту на строк не
більше трьох років; 2) продовження
строку договору про надання споживчого
кредиту з урахуванням обмежень, що
діють у банках, та обставин щодо
фінансового стану позичальника; 3)
зміни механізму нарахування відсотків
таким чином, щоб частина щомісячних
платежів з обслуговування кредитів не
перевищувала 35 відсотків сукупного
місячного доходу сім'ї.

Укладення сторонами генеральної угоди
від 27.12.2012р. передбачає
реструктуризацію заборгованості за
договором про надання споживчого
кредиту від 11.01.2008р. №SAMDN0266, а тому
є безпідставними доводи апелянта про
невидачу їй суми кредиту за
генеральною угодою.

Доводи апеляційної скарги про
неналежність підписання розрахунку
заборгованості не спростовують
висновки рішення суду, оскільки з
матеріалів справи вбачається, що за
довіреністю позивача на ім'я ОСОБА_3
(а.с.31) останній уповноважений у тому
числі на право від імені ПАТ КБ
«ПриватБанк» підписувати, подавати,
пред'являти необхідні документи,
посвідчувати своїм підписом копії
документів, підписувати виписки по
рахунках, розрахункові документи та
виконувати інші дії. Розрахунок
заборгованості відповідачки цією
особою доданий до позовної заяви
(а.с.2,3).

Доводів про незгоду з розміром
заборгованості з обґрунтованих
підстав апеляційна скарга не містить,
що не дає апеляційному суду підстав для
сумніву у вказаному розрахунку.

Інших доводів апеляційна скарга не
містить.

Таким чином, при розгляді справи
апеляційним судом встановлено, що
рішення суду першої інстанції
постановлено з додержанням вимог
матеріального і процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не
спростовують його висновків.

Немає передбачених законом підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції та для постановляння нового
рішення по справі

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313 - 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Токмацького районного суду
Запорізької області від 02 квітня 2014
року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: