Справа № 635/6807/14ц
Провадження № 2/635/2576/2014р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2014 року Харківський
районний суд Харківської області у
складі:

головуючого судді
- Караченцева І.В.,

при секретарі
- Врублевській І.О.,

представника позивача
- ОСОБА_1;

представника відповідача
- ОСОБА_2;

третьої особи
- ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в скел.Покотіливка цивільну
справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
третя особа: ОСОБА_3 про внесення змін
до договору позики, та за зустрічним
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про
звернення стягнення за договором
позики на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_5, третьої особи:
ОСОБА_3 про внесення змін до договору
позики - а саме, внесення змін до п. 1
договору позики від 11.04.2014 року,
укладеному між ОСОБА_5 та ОСОБА_4.

Позивач ОСОБА_4 в позовній заяві
просить п. 1 договору позики від 11.04.2014
року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_4,
який викласти в наступній редакції:
Позикодавець позичив Позичальнику 628 456
(шістсот двадцять вісім тисяч
чотириста п'ятдесят шість) грн. 15 коп.,
що еквівалентно 50 000 (п'ятдесяти
тисячам) Доларів США за курсом НБУ на
момент укладення цього договору,
строком повернення боргу: 11.05.2015 року.

Позивач ОСОБА_4 в позовній заяві у
зв'язку із недосягненням згоди з
позикодавцем просить Суд внести зміни
до договору та подовжити строк
повернення боргу, обґрунтовуючи свої
вимоги істотною зміною обставин, яку не
можливо було передбачити під час
укладення договору.

Представник позивача ОСОБА_1 у судове
засідання з'явилася та підтримала
позовні вимоги у повному обсязі та
посилалася на обставини зазначені у
позовній заяві, наголосила на тому, що
від повернення грошових коштів
позикодавець не відмовляється, однак
економічна ситуація та особисто її
дохід змінився на стільки, що повернути
гроші в строк вона не має можливості.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання
з'явився та підтримав в повному обсязі
позовні вимоги позивача ОСОБА_4

Представник відповідача ОСОБА_2 у
судове засідання з'явилася, проти
позовних вимог заперечувала у повному
обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 на
підставі ст. 123 ЦПК України заявила
зустрічну позовну заяву до ОСОБА_4,
ОСОБА_3 про звернення стягнення за
договором позики на предмет іпотеки.

Зустрічний позов у відповідності до ч.
2 ст. 123 ЦПК України прийнятий судом до
спільного розгляду з первісним позовом
оскільки обидва позови
взаємопов'язані і спільний їх розгляд є
доцільним, позовні вимоги виникають з
одних правовідносин.

У зустрічній позовній заяві ОСОБА_5
просить Суд звернути стягнення на
квартиру загальною площею 65,4 кв.м.,
житловою площею 44,0 кв.м., що розташована
за адресою: АДРЕСА_1, шляхом продажу
вказаного предмету іпотеки на підставі
договору іпотеки від 11 квітня 2014 року
посвідченого приватним нотаріусом
Харквського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 за реєстровим номером 591,
ОСОБА_5 з укладанням від імені ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою особою
покупцем, з отриманням витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, з реєстрацією
правочину купівлі - продажу предмету
іпотеки у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно, з отримання
дублікатів правовстановлюючих
документів на нерухомість у
відповідних установах, підприємствах
або організаціях незалежно від форм
власності та підпорядкування з
можливістю здійснення ОСОБА_5 всіх
передбачених нормативно - правовими
актами держави дій, необхідних для
продажу предмету іпотеки.

На стадії судового слідства
представник позивача ОСОБА_1
відмовилася від первісного позову та
визнала зустрічний позов в повному
обсязі.

Третя особа ОСОБА_3 підтримав позицію
ОСОБА_1 та просив задовольнити
зустрічну позовну заяву в повному
обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін,
встановив наступне.

11 квітня 2014 року ОСОБА_4 уклала Договір
позики з ОСОБА_5 (надалі - Позивач), на
підставі якого позичила в ОСОБА_5
грошові кошти в загальному розмірі 628 456
(шістсот двадцять вісім тисяч
чотириста п'ятдесят шість) грн. 15 коп.,
що еквівалентно 50 000 (п'ятдесяти
тисячам) доларів США.

З метою забезпечення виконання
Договору позики 11 квітня 2014 року було
укладено Договір Іпотеки, який
посвідчено приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 11.04.2014 року та
зареєстровано в реєстрі за номером 591.
Так, згідно п. 1.1. Договору Іпотеки
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 передали ОСОБА_5 в
іпотеку Іпотекодержателю нерухоме
майно разом з усіма його при
належностями, а саме: квартиру,
загальною площею 65,4 кв.м., житловою
площею 44, 0 кв. м., розташовану за
адресою: АДРЕСА_1. Квартира належить
Іпотекодавцям на праві приватної
власності на підставі Договору
купівлі-продажу, посвідченого
приватним нотаріусом харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_10,
05.09.2011 р., р./№ 2121, зареєстрованого у
державному реєстрі прав на нерухоме
майно 11.04.2014 р., реєстраційний номер
об'єкта нерухомого майна: 01.

ОСОБА_4 не виконала зобов'язання щодо
повернення грошових коштів ОСОБА_5 у
розмірі 628 456 (шістсот двадцять вісім
тисяч чотириста п'ятдесят шість) грн. 15
коп., що еквівалентно 50 000 (п'ятдесяти
тисячам) доларів США за договором
позики від 11.04.2014 року.

ОСОБА_5 було передано письмову вимогу,
яку іпотекодавці - ОСОБА_4 та ОСОБА_3
отримали 12 травня 2014 року.

12 червня 2014 року ОСОБА_5 також було
направлено повідомлення про продаж
предмета іпотеки буд - якій особі -
власникам квартири (іпотекодавцям) -
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за ціною попередньо
погодженою між сторонами в договорі
іпотеки та на підставі звіту з оцінки
майна ТОВ «Аргумент - Експерт» - 517 500,00
грн. (П'ятсот сімнадцять тисяч п'ятсот
грн.). Проте зазначені заходи не
призвели до погашення заборгованості.

Відповідно до ст. 651, 652 ЦК України зміна
або розірвання договору допускається
лише за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Зокрема, договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом, а також у разі
істотної зміни обставин, якими сторони
керувалися при укладенні договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 652 Цивільного
Кодексу України договір може бути
змінений судом за наявності одночасно
таких умов: 1) в момент укладення
договору сторони виходили з того, що
така зміна обставин не настане; 2) зміна
обставин зумовлена причинами, які
заінтересована сторона не могла
усунути після їх виникнення при всій
турботливості та обачності, які від неї
вимагалися; 3) виконання договору
порушило б співвідношення майнових
інтересів сторін і позбавило б
заінтересовану сторону того, на що вона
розраховувала при укладенні договору;
4) із суті договору або звичаїв ділового
обороту не випливає, що ризик зміни
обставин несе заінтересована сторона.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Позивач за первісним позовом не довів
суду, одночасну наявність умов
відповідно до ч.2 ст. 652 Цивільного
Кодексу України. Так, на момент
укладання договору позики політична
та економічна ситуація вже
погіршилася.

Також позивачем за первісним позовом
не були надані докази придбання товару
на позичені грошові кошти та докази
скасованих замовлень покупців з
Луганської та Донецької областей
України.

Суд вважає за необхідне окремо
зазначити, що ризик зміни обставин в
даному випадку несе позичальник, який
використав позику в підприємницькій
діяльності. Відповідно до ст. 1 Закону
України «Про підприємництво»
підприємництво - це безпосередньо
самостійна, систематична, на власний
ризик діяльність по виробництву
продукції, виконанню робіт, наданню
послуг з метою отримання прибутку, яка
здійснюється фізичними та юридичними
особами, зареєстрованими як суб'єкти
підприємницької діяльності у порядку,
встановленому законодавством.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення позову
. Якщо визнання відповідачем позову
суперечить закону або порушує права ,
свободи чи інтереси інших осіб, суд
постановляє ухвалу про відмову у
прийнятті визнання відповідачем
позову і продовжує судовий розгляд.

Суд прийшов до висновку, що визнання
зустрічного позову представником
ОСОБА_1 не суперечить інтересам ОСОБА_4,
та не суперечить заходку і не порушує
прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті» не може
бути примусово стягнуте (відчужене без
згоди власника) нерухоме житлове майно,
яке вважається предметом застави
згідно із статтею 4 Закону України «Про
заставу» та/або предметом іпотеки
згідно із статтею 5 Закону України «Про
іпотеку», якщо таке майно виступає як
забезпечення зобов'язань громадянина
України (позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті.

Судом встановлено, що наступне
положення Закону поширюється на
взаємовідносини виключно між
кредитними установами та фізичними
особами. В даному випадку позикодавець
не є кредитною установою. Таким чином,
Закон України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті» не поширюється на
дані правовідносини.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або ж таку
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Згідно вимог ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої ж якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк
повернення позики або цей строк
визначений моментом пред'явлення
позикодавцем вимоги про це, якщо інше
не встановлено договором.

Позика, надана за договором
безпроцентної позики, може бути
повернена позичальником достроково,
якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент
передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок.

За змістом положень ч. 1 ст. 526 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог закону.

За правилами ч. 1 ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Ст. 611 ЦК України
передбачено сплату неустойки, як
правовий наслідок порушення
зобов'язання, встановлених договором.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Згідно з п. 2.1.2. Договору іпотеки від
11.04.2014 року Іпотекодержатель має право
звернути стягнення на майно у випадку,
якщо в час настання строку виконання
зобов'язань боржником за договором
позики вони не будуть виконані, а також
у будь-який час (незалежно від настання
строку виконання зобов'язань) - у
випадку невиконання Іпотекодавцями
будь-яких своїх обов'язків за Договором
, або якщо будь-яка з гарантій чи
запевнень, наданих Іпотекодавцями
згідно з Договором виявлятися
недійсною

Відповідно до п. 1.12.1. договору іпотеки у
випадку невиконання Боржником або
Іпотекодавцями за боржника письмової
вимоги Іпотекодержателя про усунення
порушень зобов'язань за договором
позики та Договором у разі порушення
провадження у справі про відновлення
платоспроможності Іпотекодавців або
визнання його банкрутом або при смерті
Іпотекодавців, Іпотекодержатель
вправі задовольнити свої вимоги за
рахунок майна, у тому числі шляхом
продаж майна будь-якій особі-покупцеві
на підставі укладення між ними
договору купівлі-продажу, який в свою
чергу, є документом на підставі якого
здійснюється реєстрація права
власності на Майно.

Відповідно до положення ст. 38 Закону
України «Про іпотеку» якщо рішення
суду або договір про задоволення вимог
іпотекодержателя (відповідне
застереження в іпотечному договорі)
передбачає право іпотекодержателя на
продаж предмета іпотеки будь-якій
особі-покупцеві, іпотекодержатель
зобов'язаний за 30 днів до укладення
договору купівлі продажу письмово
повідомити іпотекодавця та всіх осіб,
які мають зареєстровані у
встановленому законом порядку права чи
вимоги на предмет іпотеки, про свій
намір укласти цей договір. У разі
невиконання цієї умови
іпотекодержатель несе
відповідальність перед такими
особами за відшкодування завданих
збитків. Частина перша статті 38 із
змінами, внесеними згідно із Законом N
800-VI (800-17) від 25.12.2008р.

Відповідно до положення ст. 38 Закону
України «Про іпотеку» у разі
задоволення судом позову про звернення
стягнення на предмет іпотеки у
рішенні суду зазначаються у тому числі
спосіб реалізації предмета іпотеки
шляхом проведення прилюдних торгів або
застосування процедури продажу,
встановленої статтею 38 цього Закону.

Суд, оцінюючи в сукупності зібрані в
судовому засіданні докази, приймає
відмову від позову приходить до
висновку, що зустрічна позовна заява
ОСОБА_5 підлягає задоволенню в повному
обсязі.

Враховуючи вищенаведене та керуючись
ст. 38 Закону України «Про іпотеку», ст.
11, 625, 651, 653 ЦК України, ст. 208, 209, 212, 214-215
ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 про внесення змін до
договору позики залишити без розгляду
у зв'язку з відмовою позивача від
позовних вимог.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_5
задовольнити в повному обсязі.

Звернути стягнення за договором позики
від 11.04.2014 року, укладеним між ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, на предмет іпотеки, - квартиру
загальною площею 65,4 кв.м., житловою
площею 44,0 кв.м., що розташована за
адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_4
та ОСОБА_3 на праві приватної власності
на підставі Договору купівлі-продажу,
посвідченого приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_10, 05.09.2011 р., р./№ 2121,
зареєстрованого у державному реєстрі
прав на нерухоме майно 11.04.2014 р.,
реєстраційний номер об'єкта нерухомого
майна: 01 шляхом застосування
визначеної ст. 38 Закону України «Про
іпотеку» процедури продажу шляхом
надання права іпотекодержателю ОСОБА_5
на продаж предмета іпотеки третій
особі-покупцю за ціною, встановленою на
рівні, не нижчому за звичайні ціни на
цей вид майна, на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності або незалежним експертом на
стадії оцінки майна на момент продажу,
з укладанням від імені ОСОБА_4 та ОСОБА_3
договору купівлі-продажу будь-яким
способом з іншою особою покупцем, з
отриманням витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно, з
реєстрацією правочину купівлі -
продажу предмету іпотеки у Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно,
з отримання дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування з можливістю
здійснення ОСОБА_5 всіх передбачених
нормативно - правовими актами держави
дій, необхідних для продажу предмету
іпотеки .

Стягнути з ОСОБА_4, ІПН НОМЕР_1,
зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3, на
користь ОСОБА_5, ІПН НОМЕР_2,
зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2
судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення через Харківський
районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги на рішення, якщо
його не було скасовано, набирає
законної сили після закінчення
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя
І.В. Караченцев