Справа № 358/1172/14-ц Провадження №
2/358/481/14 РІШЕННЯ
Богуславський районний суд Київської
головуючого судді
розглянувши у відкритому попередньому
судовому засіданні в залі суду без
фіксування технічними засобами
відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК
України цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за
Позивач просить суд стягнути із
грн. боргу за договором позики,
посилаючись на те, що 02 грудня 2013 року
власні потреби, про що була написана
письмова розписка, згідно якої ОСОБА_2
зобов'язувалась повернути гроші до 25
травня 2014 року. Проте у вказаний строк
борг не повернуто, а на її неодноразові
усні вимоги повернути гроші відповідач
не реагує, в зв'язку з чим вона змушена
звернутися з відповідним позовом до
суду.
Позивач ОСОБА_1 в попереднє судове
засідання не з'явилась, але письмово
повідомила суд про розгляд справи без
її участі, свої позовні вимоги
підтримала та просила їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в попереднє судове
засідання не з'явилась, але письмово
повідомила суд про розгляд справи без
її участі, позов визнала та не
заперечувала проти його задоволення.
Виходячи з наведеного, суд вважає, що
рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового
засідання.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при
визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому ст.174
цього ж Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Матеріалами справи встановлено, що
дійсно 02 грудня 2013 року ОСОБА_2 позичила
у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 25000 грн.,
яка зобов'язувалась їх повернути до 25
травня 2014 року, що підтверджується
письмовою розпискою від 02 грудня 2013
року.

Із ч.1 ст.1046 ЦК України видно, що за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або ж таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Із ч.2 ст.1047 ЦК України вбачається, що на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК
України, стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони, понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

Суд вважає, що оскільки відповідач
ОСОБА_3 визнала позовні вимоги ОСОБА_4
при попередньому розгляді справи, то є
підстави для задоволення заявленого
позову.

На підставі ст.ст.1046, 1047, 1049 ЦК України,
керуючись ст.ст.10, 11, 58, 59, 88, 130, 174, 209, 212,
215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 25000 грн. в рахунок
повернення боргу та 250 грн. судових
витрат, а всього 25250 грн. (двадцять п'ять
тисяч двісті п'ятдесят грн.).

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Богуславський районний суд шляхом
подачі в 10-денний строк з дня його
проголошення апеляційної скарги до
суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя В. С. Якутюк