У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А., суддів:
Леванчука А.О., Маляренка А.В.,
Нагорняка В.А.,Писаної Т.О.,-розглянувши
у судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про припинення права
власності на частку у спільній
сумісній власності та стягнення її
вартості, за касаційною скаргою ОСОБА_6
на рішення Ковпаківського районного
суду м. Суми від 8 квітня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Сумської
області від 20 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_6 звернулася з
позовом до ОСОБА_7 про
припинення права власності на частку у
спільній сумісній власності та
стягнення її вартості. Позивач
посилалася на те, що з

29 квітня 1993 року до 22 січня 2014 року вона
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_7 Під час шлюбу ними було придбано
автомобіль HONDA Legend, 2008 року випуску,
номерний знак НОМЕР_1, який було
зареєстровано за ОСОБА_7 Позивач
вважала, що має право власності на
зазначений автомобіль, але через
неможливість спільного користування
автомобілем, просила припинити її
право власності на частину автомобіля,
залишити його відповідачу та стягнути
з останнього на її користь компенсацію
вартості частини автомобіля у розмірі
116 992 грн.

Рішенням Ковпаківського районного
суду м. Суми від 8 квітня

2014 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Сумської області від
20 травня 2014 року, позов ОСОБА_6
задоволено частково, визнано за нею та
ОСОБА_7 право власності по Ѕ частині за
кожним на автомобіль HONDA Legend, 2008 року
випуску, номерний знак НОМЕР_1, та
залишено його у спільній частковій
власності сторін. У задоволенні решти
позовних вимог −? відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 порушує
питання про скасування ухвалених у
справі судових рішень в частині
відмови в задоволенні її позовних
вимог, мотивуючи свої доводи
порушенням судами норм матеріального
та процесуального права, із ухваленням
нового рішення у справі про
задоволення позову у повному обсязі.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Оскаржувані у справі судові рішення
вказаним вимогам не відповідають.

Під час розгляду справи судом було
встановлено, що з 29 квітня 1993 року
сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі. Рішенням Зарічного районного
суду м. Суми від 22 січня 2014 року шлюб між
ОСОБА_7 та ОСОБА_6 було розірвано. 21
вересня 2013 року ОСОБА_7 був придбаний
автомобіль HONDA Legend, 2008 року випуску,
номерний знак НОМЕР_1, номер кузова
НОМЕР_2, який було зареєстровано за ним.
Висновком судової автотоварознавчої
експертизи № 009/054/2014 від 26 березня 2014
року визначена ринкова вартість
автомобіля, яка на час розгляду справи
становила 232 984 грн.

Встановивши вищезазначені обставини у
справі, застосувавши до спірних
правовідносин положення ст. ст. 60, 61, 70, 71
СК України, суд першої інстанції, з яким
погодився й апеляційний суд, дійшов
висновку про те, що спірний автомобіль
набутий сторонами під час шлюбу, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, в якому їхні частки
є рівними. Однак, враховуючи, що
автомобіль є річчю неподільною, і що
жодна із сторін попередньо не внесла на
депозитний рахунок суду відповідну
грошову суму, суд визнав ідеальні
частки подружжя в цьому майні без його
реального поділу і залишив його у їхній
спільній частковій власності.

Однак з такими висновками суду
погодитися не можна.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_6
просила припинити її право власності
на частку у праві спільної сумісної
власності на автомобіль HONDA Legend, 2008 року
випуску, номерний знак НОМЕР_1,
зареєстрований за відповідачем ОСОБА_7
та стягнути з останнього на її користь
116 992 грн., як компенсацію вартості її
частки у праві спільної сумісної
власності на зазначений автомобіль.

За змістом ст. 11 ЦПК України суд
розглядає справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, у
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Вирішуючи спір, суд з посиланням на
положення ст. ст. 60, 61, 70, 71 СК України,
дійшов висновку по те, що частки майна
дружини та чоловіка є рівними, однак
разом з тим, суд у порушення ст. 11 ЦПК
України, вийшов за межі заявлених
позовних вимог, оскільки вирішив
вимогу, яка не заявлялася ОСОБА_6, а саме
суд визнав за кожним із сторін право на
Ѕ частину спірного автомобіля.

Разом з цим, в оскаржуваному судовому
рішенні, суд посилався на роз'яснення,
наведені в п. 25 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 21 грудня 2007
року № 11 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», в якому
зазначено, що вирішуючи питання про
поділ майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
зокрема неподільної речі, суди мають
застосовувати положення чч. 4, 5 ст. 71 СК
щодо обов'язкової згоди одного з
подружжя на отримання грошової
компенсації та попереднього внесення
другим із подружжя відповідної
грошової суми на депозитний рахунок
суду. За відсутності такої згоди,
присудження грошової компенсації може
мати місце з підстав, передбачених ст.
365 ЦК, за умови звернення подружжя
(одного з них) до суду з таким позовом та
попереднього внесення на депозитний
рахунок суду відповідної грошової
суми.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення,
суд дійшов висновку про те, що через
невнесення коштів на депозитний
рахунок спірний автомобіль неможливо
залишити одній із сторін. Однак, при
цьому суд залишив поза увагою, що
ухвалюючи таке рішення, суд порушив
права позивача, як власника, оскільки
позбавив останню, як можливості
користування майном (автомобілем), так
і можливості отримати грошову
компенсацію за це майно.

Отже, оскільки неповнота з'ясування
обставин у справі та порушення
зазначених норм процесуального права
унеможливили встановлення фактичних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення спору і ці
порушення були допущені як місцевим
судом, так і апеляційним судом, то
рішення місцевого суду та ухвала
апеляційного суду підлягають
скасуванню з направленням справи на
новий судовий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 344 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити
частково.

Рішення Ковпаківського районного суду
м. Суми від 8 квітня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Сумської області від
20 травня 2014 року скасувати, справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

М.А. Макарчук А.О. Леванчук А.В.
Маляренко В.А. Нагорняк Т.О. Писана
Головуючий Судді: