Придніпровський районний суд
Справа № 711/1026/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

15 липня 2014 року Придніпровський
районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді
Демчика Р.В.

при секретарях
Гладун В.О., Криштоф Л.В., Мелещенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Черкаси
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Другої Черкаської державної
нотаріальної контори про визнання
частково недійсним свідоцтва про право
на спадщину за законом та визнання
права власності на частину квартири, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_2, Другої черкаської державної
нотаріальної контори про визнання
частково недійсним свідоцтва про право
на спадщину за законом та визнання
права власності на частину квартири.

Свій позов обґрунтовує тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер його батько
ОСОБА_3, який своїх обов'язків по його
утриманню не виконував. На момент
смерті його батько був власником 1/3
частини квартири АДРЕСА_1. Іншими
співвласниками квартири були його мати
- ОСОБА_4 та його брат - ОСОБА_5

Спадщину після смерті батька прийняла
його баба ОСОБА_4, яка отримала
свідоцтво про право власності на
спадщину за законом та отримала у
спадок 1/3 частину квартири АДРЕСА_1.

Вважає, що вказане свідоцтво має бути
визнано частково недійсним з наступних
підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 1223 ЦК України у
разі відсутності заповіту, визнання
його недійсним, неприйняття спадщини
або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі неохоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Разом з тим, відповідно до ч.4 ст. 1268 ЦК
України малолітня, неповнолітня,
недієздатна особа, а також особа,
цивільна дієздатність якої обмежена,
вважаються такими, що прийняли
спадщину, крім випадків, встановлених
частинами другою - четвертою статті 1273
цього Кодексу.

На момент смерті його батька йому було
14 років, а тому він є таким що прийняв
спадщину. Таким чином він та його баба
ОСОБА_4 повинні були успадкувати
спадкове майно в рівних частинах - 1/6 за
кожним.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 померла, але
перед цим уклала договір довічного
утримання із онукою - ОСОБА_2, згідно
якого передала останній у власність 2/3
частини вказаної вище квартири.

За таких умов може бути визнано
часткового недійсним і договір
довічного утримання, в частині
передачі у власність ОСОБА_2 1/6 частини
квартири АДРЕСА_1.

У зв'язку з цим просить суд визнати
частково недійсним свідоцтво про право
на спадщину за законом від 23 березня 2013
року, видане нотаріусом Другої
черкаської державної нотаріальної
контори Демиденко О.А. на спадкове
майно, що залишилося після смерті
ОСОБА_3, зареєстроване в реєстрі за №
1-388 в частині передачі ОСОБА_4 права
власності на 1/6 частину квартири
АДРЕСА_1, визнати частково недійсним
договір довічного утримання від 18
травня 2012 року, укладений між ОСОБА_4 та
ОСОБА_2, посвідчений державним
нотаріусом Другої черкаської
державної нотаріальної контори
Демиденко О.А., зареєстрований в
реєстрі за № 1-671 в частині передачі
ОСОБА_2 права власності на 1/6 частину
квартири АДРЕСА_1, та визнати за ним
право власності 1/6 частину квартири
АДРЕСА_1.

Позивач та його представник в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали,
просили їх задовольнити в повному
обсязі.

Відповідач в судовому засіданні проти
задоволення позову не заперечувала.

Представник Другої черкаської
державної нотаріальної контори в
судове засідання не з'явився, надав
суду заяву, в якій справу просив
розглянути в його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення виходячи з наступного.

Як вбачається з свідоцтва про
народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, його
батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_7

Згідно з свідоцтвом про смерть, ОСОБА_3
помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Відповідно до витягу з реєстру права
власності на нерухоме майно, станом на
23 лютого 2012 року квартира АДРЕСА_1 в
рівних частинах належала ОСОБА_4- 1/3
частина, ОСОБА_3- 1/3 частина, ОСОБА_8 - 1/3
частина на підставі договору міни від 2
травня 1998 року.

23 березня 2012 року до Другої черкаської
державної нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_3 звернулася його мати -
ОСОБА_4

23 березня 2012 року державним нотаріусом
Другої черкаської державної
нотаріальної контори Демиденко О.А.
було видане свідоцтво про право на
спадщину за законом, відповідно до
якого, спадкоємцем зазначеного у цьому
свідоцтві майна ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_4 року є його мати - ОСОБА_4
Спадщина, на яку видане це свідоцтво
складається з права власності на 1/3
частину квартири АДРЕСА_1 у будинку 160/4.

18 травня 2012 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2
був укладений договір довічного
утримання, відповідно до якого ОСОБА_4,
передала у власність ОСОБА_2 належні їй
на праві приватної власності 5/6 частин
двокімнатної квартири АДРЕСА_1 у
будинку №160/4.

Вказана частина квартири належить
ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право
на спадщину, виданого Другою
черкаською державною нотаріальною
конторою, 1 лютого 2012 року за р. №1-159,
Свідоцтва про право на спадщину,
виданого Другою черкаською державною
нотаріальною конторою, 23 березня 2012
року за р. №1-388, Договору міни,
посвідченого ОСОБА_9, приватним
нотаріусом Черкаського міського
нотаріального округу, 26 травня 1998 року
за р. №5676.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). До складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.2 ст. 1223 ЦК України у
разі відсутності заповіту, визнання
його недійсним, неприйняття спадщини
або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі неохоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Разом з тим, відповідно до ч.4 ст. 1268 ЦК
України малолітня, неповнолітня,
недієздатна особа, а також особа,
цивільна дієздатність якої обмежена,
вважаються такими, що прийняли
спадщину, крім випадків, встановлених
частинами другою - четвертою статті 1273
цього Кодексу.

Оскільки позивачу на момент смерті
батька виповнилося 14 років, він
відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України є
таким що прийняв спадщину після смерті
батька і є спадкоємцем 1/6 частини
квартири АДРЕСА_1.

Вказані обставини сторонами не
оспорюються, ними визнаються. Крім
того, що зазначені обставини сторонами
визнаються, вони підтверджуються
матеріалами справи, їх визнання
відповідачем не суперечить закону та
не порушує права, свободи і інтереси
інших осіб, тому підстав для відмови у
прийнятті визнання відповідачем
позову суд не вбачає.

В зв'язку з цим, суд у відповідності із
ст. 61 ЦПК України, визнає вказані
обставини такими, що не підлягають
доказуванню.

Згідно зі ст. 1301 ЦК України свідоцтво
про право на спадщину визнається
недійсним за рішенням суду, якщо буде
встановлено, що особа, якій воно видане,
не мала права на спадкування, а також в
інших випадках, встановлених законом.

Пунктом 27 постанови Пленуму Верховного
суду України №7 від 30 травня 2008 року
«Про судову практику у справах про
спадкування» роз'яснено, що відповідно
до статті 1301 ЦК свідоцтво про право на
спадщину може бути визнано недійсним
не лише тоді, коли особа, якій воно
видане, не мала права на спадкування,
але й за інших підстав, установлених
законом. Іншими підставами можуть
бути: визнання заповіту недійсним,
визнання відмови від спадщини
недійсною, визнання шлюбу недійсним,
порушення у зв'язку з видачею свідоцтва
про право на спадщину прав інших осіб
тощо.

Частиною 1 статті 16 ЦК України
встановлено, що кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

Частиною 2 вказаної статті ЦК України
визначені способи захисту порушеного
цивільного права, крім цього суд може
захистити цивільне право або інтерес
іншим способом, що встановлений
договором або законом.

За змістом глави 89 ЦК України права на
спадщину оформляється свідоцтвом яке у
відповідності до статті 1301 ЦК України
може бути визнано недійсним.

Таким чином суд приходить до висновку,
що позивач має право на спадкування 1/6
частини квартири АДРЕСА_1, яка
залишилася після смерті його батька, та
вважає за можливе у відповідності до
ст. 1301 ЦК України визнати частково
недійсним свідоцтво про право на
спадщину за законом від 23 березня 2013
року, видане нотаріусом Другої
черкаської державної нотаріальної
контори Демиденко О.А. на спадкове
майно, що залишилося після смерті
ОСОБА_3, зареєстроване в реєстрі за №
1-388 в частині передачі ОСОБА_4 права
власності на 1/6 частину квартири
АДРЕСА_1.

Крім того суд приходить до висновку про
визнання частково недійсним договору
довічного утримання від 18 травня 2012
року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_10,
посвідченого державним нотаріусом
Другої черкаської державної
нотаріальної контори Демиденко О.А.,
зареєстрованого в реєстрі за № 1-671 в
частині передачі ОСОБА_2 права
власності на 1/6 частину квартири
АДРЕСА_1, оскільки укладаючи вказаний
договір. ОСОБА_4 не мала право
розпоряджатися 1/6 квартири АДРЕСА_1,
спадкоємцем якої на момент укладання
був позивач, яку успадкував частину
квартири після смерті свого батька.

Враховуючи те, що позивач прийняв
спадщину після смерті батька, суд
вважає за можливе визнати за ним право
власності на 1/6 частину квартири
АДРЕСА_1.

На підставі наведеного, ст.ст.
1216,1218,1223,1261,1268,1301 ЦК України, керуючись
ст.ст. 10, 14, 212, 213, ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Другої
Черкаської державної нотаріальної
контори про визнання частково
недійсним свідоцтва про право на
спадщину за законом та визнання права
власності на частину квартири
задовольнити.

Визнати частково недійсним свідоцтво
про право на спадщину за законом від 23
березня 2013 року, видане нотаріусом
Другої черкаської державної
нотаріальної контори Демиденко О.А. на
спадкове майно, що залишилося після
смерті ОСОБА_3, зареєстроване в реєстрі
за № 1-388 в частині передачі ОСОБА_4
права власності на 1/6 частину квартири
АДРЕСА_1.

Визнати частково недійсним договір
довічного утримання від 18 травня 2012
року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2,
посвідчений державним нотаріусом
Другої черкаської державної
нотаріальної контори Демиденко О.А.,
зареєстрований в реєстрі за № 1-671 в
частині передачі ОСОБА_2 права
власності на 1/6 частину квартири
АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6
частину квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Черкаської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Головуючий:

Повний текст рішення суду
виготовлено 21 липня 2014 року

Головуючий Р. В. Демчик