Справа № 416/421/14-ц
Провадження № 22ц/782/1430/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 р. Судова колегія
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Луганської області в
складі:

головуючого Дронської І.О.

суддів: Карташова О.Ю.,
Оробцової Р.І.

за участю секретаря Борзило О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луганську цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1,
що діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на
ухвалу Лутугинського районного суду
Луганської області від 05 березня
2014року по справі за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до виконавчого комітету
Білівської селищної ради Луганської
області про встановлення факту
постійного проживання, визнання права
безстрокового користування житловим
будинком,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою суду, що оскаржується,
позовна заява ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
виконавчого комітету Білівської
селищної ради Луганської області про
встановлення факту постійного
проживання, визнання права
безстрокового користування житловим
будинком, повернута позивачу на
підставі ч.2 ст.121 ЦПК України.

В апеляційній скарзі апелянт
просить скасувати ухвалу суду та
направити справу до суду першої
інстанції для вирішення питання про
відкриття провадження у справі.

Заслухавши доповідача,
перевіривши законність та
обгрунтованість ухвали суду за
доводами апеляційної скарги,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно до положень ст.ст. 55, 124
Конституції України та ч. 1 ст. 3 ЦПК
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя
дійсно, встановивши, що позовну заяву
подано без додержання вимог,
викладених у ст.ст.119 і 120 ЦПК України,
постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення заяви
без руху, про що повідомляє позивача і
надає йому строк для усунення
недоліків. А якщо позивач відповідно до
ухвали суду у встановлений строк не
виконає вимоги, передбачені ст. 119 і 120
ЦПК України, то заява вважається
неподаною і повертається позивачеві.

Постановляючи ухвалу від 05 березня
2014р., суд виходив з того, що, відповідно
до ухвали суду від 19 лютого 2014 року в
установлений судом строк, недоліки,
зазначені в цій ухвалі суду позивачем
усунені не були, а саме: позивачі не
зазначили жодну із обставин, що
передбачені ст. 258 ЦПК України; причини
неможливості одержання або
відновлення документів, що посвідчують
цей факт, а також не додали докази, що
підтверджують викладені у позові
обставини.

Колегія суддів не погоджується з
зазначеним висновком суду першої
інстанції, адже до нього він дійшов
поспішно, без належного дотримання
норм процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду не із
заявою про встановлення факту
постійного проживання, яка підлягає
розгляду в порядку окремого
провадження та яка повинна відповідати
ст. 258 ЦПК України, а з позовною заявою
до виконавчого комітету Білівської
селищної ради Луганської області про
встановлення факту постійного
проживання, визнання права
безстрокового користування житловим
будинком, яка повинна відповідати ст. 119
ЦПК України.

Проте, суд першої інстанції, на
вказані обставини не звернув уваги.

Відповідно до ч. 2 ст. 119 ЦПК України
позовна заява повинна містити:
найменування суду, до якого подається
заява; ім'я (найменування) позивача і
відповідача, їх місце проживання
(перебування) або місцезнаходження,
поштовий індекс, номери засобів
зв'язку, якщо такі відомі; зміст
позовних вимог; ціну позову щодо вимог
майнового характеру; виклад обставин,
якими позивач обґрунтовує свої вимоги;
зазначення доказів, що підтверджують
кожну обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування; перелік
документів, що додаються до заяви.

При постановленні ухвали про
залишення позову без руху, суддя
послався на те, що у своєму позові
позивачі не посилаються на докази у
підтвердження позовних вимог.

Проте, суд не звернув належної
уваги на те, що відповідно до п.3 ч.2 ст.119
ЦПК України зміст позовних вимог - це
певна форма захисту, яку просить
позивач від суду і позивач має право
на обґрунтування своїх вимог саме тими
обставинами, які він вважає за потрібне
вказати в позовній заяві. Встановлення
фактичних обставин справи, а також
відповідності викладених в тексті
позовної заяви обставин фактичним
обставинам за діючим цивільно -
процесуальним законодавством
віднесено не до стадії відкриття
провадження по справі, а до стадії
судового розгляду.

Відповідно до ст. 31 ЦПК України
позивач протягом розгляду справи має
право уточнити свої позовні вимоги, а
суд у судовому засіданні може уточнити
обставини судового спору, якщо вважає,
що вони не чітко викладені у позовній
заяві.

Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 130 ЦПК України суд
під час проведення попереднього
судового засідання уточнює позовні
вимоги або заперечення проти позову.

Зокрема, у попередньому судовому
засіданні суд повинен з'ясувати
предмет позову (що конкретно вимагає
позивач), підставу позову (чим він
обґрунтовує свої вимоги) , зміст вимог
(який спосіб захисту свого права він
обрав), які докази сторонами подаються
на підтвердження заявлених вимог.

Про це ж саме йдеться і у п. 9
постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства, що регулюють
провадження у справі до судового
розгляду» № 5 від 12 червня 2009 року.

Також, відповідно до п. 2 Постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» від 12.06.2009 року №2,
зазначено, що суддя вправі відмовити у
відкритті провадження у справі лише з
підстав, передбачених законом. Не
допускається відмова у відкритті
провадження у справі з мотивів
недоведеності заявленої вимоги,
відсутності доказів, пропуску позовної
давності та інших не передбачених
законом підстав.

Згідно п.7 вищевказаної постанови -
подання доказів можливе на наступних
стадіях цивільного процесу, тому суд не
вправі через неподання доказів при
пред'явленні позову залишати заяву без
руху та повертати її заявнику.

Як вбачається із змісту позовної
заяви, а також уточнень до неї, доказами
на підтвердження факту проживання є
акт обстеження житлово-побутових умов,
рахунки про сплату комунальних послуг,
довідка про місце проживання та склад
сім'ї. Також позивачі зазначили у
позові, що факт проживання може бути
підтверджено показаннями свідків, які
будуть заявлені окремим клопотанням на
попередньому засіданні.

Крім того, суд першої інстанції не
звернув уваги на те, що позивачі
просили суд забезпечити докази, а саме
витребувати інформацію про актовий
запис №28 від 02.03.2006року про смерть
ОСОБА_4 з відділу реєстрації актів
громадянського стану Бісівської
селищної ради Луганської області,
оскільки зазначену інформацію можливо
отримати тільки за запитом суду, та не
розглянувши зазначене клопотання у
встановленому законом порядку,
зазначив в ухвалі, що оскаржується,
відсутність доказів у т. ч. й про факт
смерті ОСОБА_4 із зазначенням дати
смерті останнього.

Суд не дав належну оцінку
вказаним обставинам і дійшов
передчасного та необґрунтованого
висновку про повернення позовної
заяви.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК
України розглянувши скаргу на ухвалу
суду першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу і передає питання на
новий розгляд до суду першої інстанції,
якщо останній порушив порядок,
встановлений для його вирішення

З наведених підстав ухвала суду
від 05 березня 2014 р. підлягає скасуванню
з передачею питання щодо відкриття
провадження у справі на новий розгляд
до суду 1 інстанції.

Щодо доводів апеляційної скарги
щодо необхідності повернення справи
для вирішення питання про призначення
справи до розгляду, то нормами ЦПК
України не передбачено призначення
справи до розгляду до вирішення
питання про відкриття провадження у
справі.

Керуючись ст.ст.209,303,304, 307, п.3 ч.1
ст.312,ст.ст.313,314,315 ЦПК України, судова
колегія,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, що
діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
задовольнити частково.

Ухвалу Лутугинського районного
суду Луганської області від 05 березня
2014року по справі за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до виконавчого комітету
Білівської селищної ради Луганської
області про встановлення факту
постійного проживання, визнання права
безстрокового користування житловим
будинком, скасувати і передати питання
про відкриття провадження у справі на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набуває чинності з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий

Судді: