Справа № 748/1328/14-ц Провадження №
22-ц/795/1596/2014 Категорія
-цивільнаГоловуючий у I інстанції -
Кухта В. О. Доповідач - Лакіза Г. П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіЛакізи
Г.П.,суддів:Скрипки А.А., Шевченка В.М.,
при секретарі:Позняк О.М.,за
участю:ОСОБА_5 та її представника
ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5
на рішення Чернігівського районного
суду Чернігівської області від 03 липня
2014 року в справі за позовом ОСОБА_5 до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_7,
Публічного акціонерного товариства
„ОТП Банк" про розірвання договорів, -

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати рішення Чернігівського
районного суду від 03 липня 2014 року, яким
в задоволенні її позову до ФОП ОСОБА_7
та ПАТ „ОТП Банк" про розірвання
договорів було відмовлено, та ухвалити
нове рішення про задоволення позову.

Рішення суду першої інстанції
апелянтом оскаржується з мотивів
неповноти встановлення судом обставин,
що мають значення для справи,
неправильного і неповного дослідження
доказів та їх оцінки, що призвело до
невідповідності висновків суду
обставинам справи, неправильного
визначення правовідносин сторін. Крім
того, на думку апелянта, суд невірно
застосував норми матеріального та
процесуального права.

Апелянт зазначає, що суд першої
інстанції не взяв до уваги її доводи на
підтвердження істотної зміни обставин,
зокрема те, що вона отримує лише пенсію,
а з врахуванням загострення
соціально-політичної та економічної
ситуації в країні не зможе виконати
покладені на неї зобов'язання. Крім
того, суд, на думку апелянта, не звернув
увагу на той факт, що ФОП ОСОБА_7 обіцяв
надати їй 20% знижку, проте банк її не
врахував при складанні графіку
платежів. Крім того, ФОП ОСОБА_7 порушив
свої зобов'язання по договору щодо
поставки вікон протягом 30 днів,
оскільки до цього часу вікна не
встановлені.

Також апелянт вважає, що судом не
враховані вимоги ч.6 ст.11 Закону України
„Про захист прав споживачів",
відповідно до якої споживач має право
протягом 14 календарних днів відкликати
свою згоду на укладення договору про
надання споживчого кредиту без
пояснення причин.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_6,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду залишенню без змін з таких
підстав.

По справі встановлено, що 26.02.2014 року
ОСОБА_5 уклала з ФОП ОСОБА_7 договір
FR-130_L, згідно з умовами якого останній
зобов'язувався організувати роботи по
виготовленню та передачі у власність
ПВХ конструкцій за його розцінками, а
позивач зобов'язувалася оплатити ці
вироби (а.с.19-20).

Того ж дня ОСОБА_5 був укладений договір
з ПАТ „ОТП Банк" про надання споживчого
кредиту №, договір добровільного
страхування держателя кредитної
картки 06/08/НОМЕР_1 та договір
добровільного страхування життя
№04/01/02/НОМЕР_1 на придбання товару та
послуг зі страхування, за якими банк
зобов'язувався перерахувати кошти ФОП
ОСОБА_7 за металопластикові вікна та
ПАТ „Страхова компанія „СК Уніка
життя" за послуги з добровільного
страхування протягом 3-х робочих днів з
дати отримання оригіналу свого
примірника договору, а позивач взяла на
себе обов'язки сплачувати передбачені
договором виплати відповідно до
графіку платежів (а.с.7-18).

28.02.2014 року позивач подала до ПАТ „ОТП
Банк" заяву про розірвання договору про
надання споживчого кредиту керуючись
ч.6 ст.11 Закону України „Про захист прав
споживачів" (а.с.24). Заява аналогічного
змісту того ж дня була направлена нею і
на адресу ФОП ОСОБА_7 (а.с.22).

Листом №77-77-10-68-2-1/2824 від 11.03.2014 року ПАТ
„ОТП Банк" повідомив ОСОБА_5 про те, що
банк свої зобов'язання за кредитним
договором виконав, перерахувавши
кредитні кошти в оплату товару. Також
ОСОБА_5 було роз'яснено, що одночасно з
відкликанням згоди на укладення
кредитного договору вона повинна
повернути Банку грошові кошти,
отримані відповідно до кредитного
договору та сплатити проценти за
користування кредитними коштами за
період від дати укладення кредитного
договору до дати їх фактичного
повернення (а.с.25).

Як вбачається з реєстру
взаєморозрахунків за 27.02.2014 року, цього
дня банк здійснив перерахування коштів
ФОП ОСОБА_7 за вищезазначеним кредитним
договором (а.с.60). Тобто на час подання
ОСОБА_5 заяви про відкликання згоди на
укладення кредитного договору
кредитні кошти вже були перераховані в
оплату товару.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
ОСОБА_5 не доведено, що обставини, якими
керувалися сторони при укладенні
договорів 26.02.2014 року істотно змінилися
28.02.2014 року, коли вона звернулася з
відповідними заявами про розірвання
договорів, і що ці зміни тягнуть за
собою необхідність розірвання
договорів.

Висновки суду першої інстанції щодо
необхідності відмови в задоволенні
заявлених вимог апеляційний суд вважає
вірними.

Згідно ст. 651 Цивільного кодексу
України зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом. Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору.

Відповідно до ч.1 ст.652 ЦК України у разі
істотної зміни обставин, якими сторони
керувалися при укладенні договору,
договір може бути змінений або
розірваний за згодою сторін, якщо інше
не встановлено договором або не
випливає із суті зобов'язання. Зміна
обставин є істотною, якщо вони
змінилися настільки, що, якби сторони
могли це передбачити, вони не уклали б
договір або уклали б його на інших
умовах.

Суд першої інстанції дійшов
обгрунтованого висновку, що позивачем
не доведено, що обставини, якими
керувалися сторони при укладенні
договорів 26.02.2014 року істотно змінилися
28.02.2014 року, коли вона звернулася з
відповідними заявами про розірвання
договорів, а тому відсутні підстави для
їх розірвання.

Доводи апеляційної скарги про те, що
позивач отримала кредит з переплатою у
1446,36 грн. через те, що банк при наданні
кредиту не врахував знижку на товар у
розмірі 20%, не можна визнати
обгрунтованими. Згідно із замовленням
№ 244 від 26.02.2014 р. вартість замовлення
складала 7231,78 грн., надана знижка у
розмірі 20% складала 1446,36 грн., та з
врахуванням знижки ціна склала 5785,42
грн. (а.с.21). Згідно з договором підряду,
ціна договору складала 5785 грн. (а.с.19).
Згідно з умовами кредитного договору,
сума кредиту на придбання товару у
продавця складала 5786 грн. (а.с.7); банком
перераховано продавцю 5786 грн.
кредитних коштів (а.с.60). Таким чином,
кредит надавався в розмірі, що
відповідає ціні товару з врахуванням 20%
знижки.

Згідно ч.6 ст.11 Закону України „Про
захист прав споживачів" споживач має
право протягом чотирнадцяти
календарних днів відкликати свою згоду
на укладення договору про надання
споживчого кредиту без пояснення
причин. Перебіг цього строку
розпочинається з моменту передачі
споживачеві примірника укладеного
договору. Відкликання згоди
оформлюється письмовим повідомленням,
яке споживач зобов'язаний подати
особисто чи через уповноваженого
представника або надіслати
кредитодавцю до закінчення строку,
зазначеного в абзаці першому цієї
частини. З відкликанням згоди на
укладення договору про надання
споживчого кредиту споживач повинен
одночасно повернути кредитодавцю
кошти або товари, одержані згідно з
договором. Дана умова ОСОБА_5 виконана
не була, хоча на час подання ОСОБА_5
заяви про відкликання згоди на
укладення кредитного договору
кредитні кошти вже були перераховані
продавцю в оплату товару.

Посилання апелянта та її представника
на невиконання ФОП ОСОБА_7 умов
договору також не спростовують
правильності висновків суду першої
інстанції, що постановлені в межах
заявлених позовних вимог, оскільки
невиконання ФОП ОСОБА_7 умов договору
на виготовлення та доставку
металопластикової конструкції не було
заявлено позивачем в позовній заяві як
підстава позовних вимог, і під час
розгляду справи в суді першої
інстанції підстави позову позивачем у
встановленому порядку не змінювались.

Зважаючи на наведене, рішення суду
першої інстанції про необхідність
відмови в задоволенні позову ухвалене
з додержанням норм процесуального та
матеріального закону, а доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для її задоволення. Тому апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319
ЦПК України апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Чернігівського районного суду
Чернігівської області від 03 липня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: