Справа №303/1116/14-ц
Номер стат. звіту - 20
РІШЕННЯ

Іменем України

29 травня 2014 року

м. Мукачево

Мукачівський
міськрайонний суд Закарпатської
області в особі:

головуючого - судді
Куцкір Ю.Ю.

при секретарі
Славич М.В.

з участю позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

представника відповідача
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Мукачево
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє
самостійні вимоги на предмет спору на
стороні відповідача приватний
нотаріус Мукачівського районного
нотаріального округу ОСОБА_5 про
визнання недійсним договору
дарування,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду
із позовною заявою до ОСОБА_3, третя
особа, яка не заявляє самостійні вимоги
на предмет спору на стороні
відповідача приватний нотаріус
Мукачівського районного нотаріального
округу ОСОБА_5 про визнання недійсним
договору дарування.

В основі позовних вимог позивач
посилається на те, що більше 35 років
після розлучення із своїм чоловіком
вона проживає одна окремо від своїх
дітей. Нещодавно їй виповнилося 74 роки,
вона часто хворіє та потребує
стороннього догляду. Із самого
дитинства, періодично, разом з нею в
будинку проживала її внучка ОСОБА_3, яка
в різні періоди була зареєстрована за
іншими адресами, зокрема у квартирі
АДРЕСА_2. У другій половині 2011 року її
донька ОСОБА_6 разом із своєю донькою
відповідачкою запропонувала їй свої
послуги по забезпеченню її доглядом,
харчуванням, утримання її житлового
будинку та присадибної ділянки в
належному стані. Замість цього вона
попросила відписати належний їй
будинок АДРЕСА_1. Вона погодилася на
умови, що вони належним чином будуть
наглядати за нею, дбати про її здоров'я,
та її умови проживання, допомагати у
веденні спільного господарства та
приймати участь в утриманні будинку.
Після цього 09.12.2011 року уклала з нею
договір, тексту якого не читала,
вважаючи, що в ньому передбачені всі
права та обов'язки, про які вони
домовилися. Згідно відомостей наданих
ТОВ "Мукачівське районне бюро
технічної інвентаризації та
експертної оцінки" загальна вартість
відчужуваного майна складає 85 486
гривень. Протягом деякого часу
укладання договору відповідач
частково виконувала взяті на себе
зобов'язання, але поступово почала
вести аморальний образ життя, у її
будинку стала співмешкати із ОСОБА_7, до
яких часто приходили гості і ці
компанії незважаючи на її поважний вік
та слабкий стан здоров'я вели себе
гучно, розпивали спиртні напої,
заважаючи їй відпочивати. З цього
приводу між нею та відповідачкою
почалися сварки, які переросли у
систематичні конфлікти в ході яких
відповідач спілкувалася з нею у грубій
і брутальній формі дозволяючи собі не
лише нецензурні висловлювання на її
адресу, а й прямі погрози позбавити її
життя шляхом придушення подушкою та
спаленням будинку. Боячись за своє
життя, здоров'я та майно, вона вимушена
була звернутися до прокурора
Мукачівського району та за захистом
своїх прав і інтересів від
неприпустимої поведінки та
неправомірних дій відповідачки.
Укладаючи із відповідачем договір
дарування житлового будинку вона
надіялась на повагу від неї,
піклування та доглянуту і
забезпечену старість. Проте, не
усвідомлювала, що договір дарування не
є договором довічного утримання. Не
знаючи тонкощів, і не розуміючи
правових відмінностей між цими
договорами та наслідками їх укладення,
повністю довіряючи внучці та
нотаріусу, вона була переконана, що її
права та законні інтереси внаслідок
укладення цих договорів не будуть
порушені, що вона зможе спокійно дожити
свій вік під опікою близької їй людини.
Натомість їй приходиться самій
піклуватися за своє здоров'я, за
впорядкування побуту, за утримання
будинку та господарства. Ніякої
допомоги з боку відповідачки вона не
отримує, і незважаючи на те, що
незначного розміру пенсії їй не
вистачає на придбання ліків,
харчування та необхідного одягу, вона
крім того як і раніше продовжує
сплачувати за спожитий газ,
електроенергію, водопостачання,
телефон, вивіз сміття та інші необхідні
платежі по утриманню будинку. Вважає,
що договір дарування, укладений з метою
приховати дійсний правочин про довічне
утримання, є удаваним правочином.

Позивач ОСОБА_1 просила суд
визнати недійсним договір дарування
житлового будинку АДРЕСА_1 укладеного
09.12.2011 року між нею та ОСОБА_3 та
зареєстрованого в реєстрі №2012
приватним нотаріусом Мукачівського
районного нотаріального округу ОСОБА_5.

15.04.2014 року представник позивача
ОСОБА_2 подав до суду заяву про
збільшення позовних вимог у зв'язку з
чим просив суд визнати недійсним
договір дарування житлового будинку з
надвірними спорудами під АДРЕСА_1
укладеного 09.12.2011 року між позивачем та
ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі
№2012 приватним нотаріусом
Мукачівського районного нотаріального
округу ОСОБА_5, а також повернути у
власність ОСОБА_1 житловий будинок з
надвірними спорудами під АДРЕСА_1.

Також було зазначено, що при
укладенні договору дарування позивач
діяла під впливом помилки тобто вона
звернулася з позовом, як особа, яка
діяла під впливом помилки.

Позивач ОСОБА_1 в судовому
засіданні позов із збільшеними
позовними вимогами підтримала та
просила суд задоволити його з підстав
зазначених в позові.

Представник позивача ОСОБА_2 в
судовому засіданні позов із
збільшеними позовними вимогами також
підтримав та просив суд задоволити
його пояснивши суду, що договір
дарування між позивачем ОСОБА_1 та її
внучкою ОСОБА_3 було укладено під
впливом помилки, оскільки позивач мала
на меті укласти договір довічного
утримання.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому
засіданні позов із збільшеними
позовними вимогами не визнала та
просила суд відмовити в його
задоволенні, пояснивши суду, що вона не
просила позивача ОСОБА_1, яка являється
їй бабкою подарувати їй будинок.
Позивач ОСОБА_1 сама запропонувала, а
саме подарувати будинок. Проживаючи
разом із позивачем вона постійно їй
допомагала, але в неї з позивачем
ОСОБА_1 виникли непорозуміння і вона
перейшла проживати на квартиру.

Представник відповідача ОСОБА_4 в
судовому засіданні позов із
збільшеними позовними вимогами також
не визнав та просив суд відмовити в
його задоволенні пояснивши суду, що
договір дарування був укладений у
відповідності до чинного
законодавства. Також пояснив, що саме
позивач ОСОБА_1 запропонувала
відповідачу укласти саме договір
дарування, а не договір довічного
утримання.

Третя особа приватний нотаріус
Мукачівського районного нотаріального
округу ОСОБА_5 в судовому засіданні
20.05.2014 року позов із збільшеними
вимогами не визнала та пояснила суду,
що позивач ОСОБА_1 зверталася до неї для
укладення договору дарування. Вона
роз'яснювала позивачу наслідки
укладення договору дарування. Вона
запитала позивачку ОСОБА_1, оскільки
остання декілька разів сама особисто
приходила та приносила документи для
укладення саме договору дарування і на
укладенні саме цього договору
наполягала. ОСОБА_1 говорила, що саме
хоче подарувати будинок внучці. Перед
укладенням договору дарування позивач
ОСОБА_1 приходила до неї декілька разів,
три або чотири рази, постійно
консультувалася та розпитувала про
умови укладення. В день укладення
договору вона питала позивача ОСОБА_1
чи вона не передумала, але остання
наполягала на укладенні договору і
саме договору дарування та про це
написала власноручно

заяву. Через деякий час після
укладення договору до неї приходила
позивачка і сказала, що хоче змінити
договір, так як внучка не допомагає їй.

Свідок ОСОБА_8 в судовому
засіданні пояснила суду, що вона
інколи приходить допомогти ОСОБА_1,
коли остання про це її попросить. Вона
допомагала ОСОБА_1 прибирати в будинку,
ходила в магазин за продуктами
харчування.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні
пояснила суду, що позивач ОСОБА_1 є її
мамою і остання з нею говорила про те,
щоб подарувати будинок саме їй. Але
вона відмовилась і тоді ОСОБА_1
запропонувала подарувати будинок
відповідачу ОСОБА_3, яка являється їй
внучкою. Також пояснила, що вона була в
день підписання договору в
нотаріальній конторі і ОСОБА_1
наполягала на укладенні саме договору
дарування.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні
пояснив суду, що він співмешкає із
відповідачем ОСОБА_3. Деякий час він із
відповідачем ОСОБА_3 проживали в
будинку позивача ОСОБА_1. Бували
випадки коли позивач та відповідач між
собою сварилися.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні
пояснила суду, що вона ходила із
позивачем ОСОБА_1 до нотаріальної
контори, для того щоб змінити договір.
Також пояснила, що вона інколи
допомагала позивачці по господарству.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні
пояснила суду, що ОСОБА_6 постійно
допомагала позивачу ОСОБА_1, вона
тільки чула одного разу, що був
укладений договір дарування між
сторонами.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні
пояснила суду, що одного разу при
розмові із позивачем ОСОБА_1 вона
сказала, що хоче подарувати будинок
своїй внучці.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні
пояснила суду, що позивач ОСОБА_1
говорила їй, що хоче подарувати будинок
своїй внучці. Також пояснила, що через
деякий час вона зустріла ОСОБА_1 і
остання жалілася їй, що внучка їй не
допомагає.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача,
представника позивача, відповідача,
представника відповідача, третю особу,
свідків, суд вважає, що дана позовна
заява із збільшеними позовними
вимогами не підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Судом встановлено такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та підтверджується
належними у справі доказами, що 09
грудня 2011 року був укладений Договір
дарування житлового будинку з
надвірними спорудами під АДРЕСА_1, між
ОСОБА_1 та ОСОБА_3, який знаходиться по
АДРЕСА_1, який був посвідчений
приватним нотаріусом Мукачівського
районного нотаріального округу ОСОБА_5
та зареєстрований в реєстрі №2012, що
підтверджується Договором дарування
від 09.12.2011 року.

В судовому засіданні встановлено, що
10.06.2013 року позивач ОСОБА_1 зверталася в
прокуратуру Мукачівського району про
захист своїх прав та інтересів.

Також встановлено, що позивач ОСОБА_1
здійснювала сплату за комунальні
послуги, що підтверджується копіями
квитанцій від 19.11.2013 року, 20.12.2013 року,
21.01.2014 року, 20.12.2012 року, 21.05.2012 року,
20.09.2013 року, 18.01.2013 року, 21.01.2014 року,
19.11.2013 року.

Встановлено, що згідно заяви від 09.12.2011
року, яку особисто писала позивач
ОСОБА_1, остання просила приватного
нотаріуса ОСОБА_5 посвідчити договір
дарування будинку та земельної
ділянки, які знаходяться в АДРЕСА_1
внучці ОСОБА_3.

Правовідносини між сторонами
регулюються Цивільним кодексом
України.

Керуючись ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього кодексу.

У відповідності до ч.1 ст.202 ЦК
України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно ч.1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами
першою-третьою, п'ятою та шостою ст. 203
цього Кодексу.

Згідно ст.229 ЦК України
встановлено, що якщо особа, яка вчинила
правочин, помилялася щодо обставин, які
мають істотне значення, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним.
Істотне значення має помилка щодо
природи правочину, прав та обов'язків

сторін, таких властивостей і якостей
речі, які значно знижують її цінність
або можливість використання за
цільовим призначенням. Помилка щодо
мотивів правочину не має істотного
значення, крім випадків, встановлених
законом.

У відповідності до п.19 Пленуму
Верховного Суду України "Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними"
зазначено, що відповідно до статей 229-233
ЦК правочин, вчинений під впливом
помилки, обману, насильства, зловмисної
домовленості представника однієї
сторони з другою стороною або
внаслідок впливу тяжкої обставини, є
оспорюваним. Обставини, щодо яких
помилилася сторона правочину (стаття 229
ЦК), мають існувати саме на момент
вчинення правочину. Особа на
підтвердження своїх вимог про визнання
правочину недійсним повинна довести,
що така помилка дійсно мала місце, а
також що вона має істотне значення. Не є
помилкою щодо якості речі неможливість
її використання або виникнення
труднощів у її використанні, що сталося
після виконання хоча б однією зі сторін
зобов'язань, які виникли з правочину, і
не пов'язане з поведінкою іншої сторони
правочину. Не має правового значення
помилка щодо розрахунку одержання
користі від вчиненого правочину.
Помилка внаслідок власного
недбальства, незнання закону чи
неправильного його тлумачення однією
зі сторін не є підставою для визнання
правочину недійсним.

В судовому засіданні встановлено,
що позивач ОСОБА_1 вважала, що після
укладення договору дарування
відповідач ОСОБА_3 буде доглядати за
нею, здійснювати ремонт будинку та
іншим чином їй допомагати, але
відповідач цього не робила і тому вона
передумала та приходила до
нотаріальної контори, щоб змінити
договір.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1
здійснювала сплату за комунальні
послуги, але як вона сама в судовому
засіданні зазначила, що здійснювала її
після того як відповідач ОСОБА_3
перейшла прожити в інше місце, а також
позивач ОСОБА_1 зазначила, що коли вони
проживали разом в будинку то
відповідач ОСОБА_3 сплачувала
комунальні послуги на її прізвище
тобто ОСОБА_1

Судом встановлено, що позивач
ОСОБА_1 на момент укладання Договору
дарування 09.12.2011 року була ознайомлена
з усіма умовами, наслідками укладання
Договору дарування про що їй
неодноразово роз'яснював нотаріус, що
їй було зрозуміло. Укладання договору
дарування здійснювалось із ініціативи
самої позивачки ОСОБА_1, яка розуміла
значення прав та обов'язків сторін за
цим договором, що являється предметом
договору дарування.

Враховуючи вищенаведені
обставини, суд прийшов до висновку, що
позивач ОСОБА_1 на час укладання
договору дарування не помилялася щодо
вчинення нею правочину 09.12.2011 року,
доказів на підтвердження укладання нею
договору дарування внаслідок помилки
суду не надала, а тому в задоволенні
позову із збільшеними позовними
вимогами слід відмовити.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст.
10, 11, 60, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 202,
203, 205, 215, 229, 230 ЦК України, суд,-

Р І Ш И В :

У задоволенні позову із
збільшеними позовними вимогами ОСОБА_1
про визнання недійсним Договору
дарування житлового будинку з
надвірними спорудами АДРЕСА_1
укладеного 09 грудня 2011 року між ОСОБА_1
та ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі
№2012 приватним нотаріусом
Мукачівського нотаріального округу
ОСОБА_5 та повернути у власність ОСОБА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
житловий будинок з надвірними
спорудами АДРЕСА_1 - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Закарпатської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк апеляційної скарги.

Головуючий
Ю.Ю. Куцкір