Справа № 375/1174/14-ц
Провадження № 2/375/362/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2014 року Рокитнянський районний суд
Київської області у складі:

головуючого судді Нечепоренка Л.М., при
секретарі Киричок В.В., за участю
представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Рокитне
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про захист честі,
гідності, ділової репутації та
відшкодування моральної шкоди,-

УСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із вказаним
позовом мотивуючи тим, що він працює на
посаді директора ТОВ «Агрофірма
Ранчо», яке розташоване в с.Бушеве по
провул.Польовому,9.

19 червня 2014 року відповідачі - мешканці
с.Бушеве - депутати сільської ради
направили депутатське звернення
сільському голові, голові
Рокитнянської РДА та прокурору району,
в якому вказали, що позивач навмисно
вирощує на території господарського
двору ядовиту рослину - болиголов, яка
несе загрозу здоров»ю мешканцям села
та просили прийняти міри до позивача.
Після звернення було проведено
обстеження господарського двору і
карантиних рослин, що несуть загрозу
здоро»ю, не виявлено. Тому вважає, що
своїми діями відповідачі нанесли шкоду
його честі та гідності, а також діловій
репутації, як директора підприємства і
тому просить зобов»язати їх
спростувати перед жителями с.Бушево та
працівниками підприємства
недостовірні відомості про навмисне
вирощування шкідливих рослин, стягнути
з них моральну шкоду в розмірі 1 тис.
грн. та судовий збір.

В судовому засіданні представник
позивача підтримала позовні вимоги та
пояснила, що відповідачі своїми
зверненнями завдають шкоди діловій
репутації позивача серед мешканців
села, нанесли тому моральну шкоду, яку
необхідно стягнути з відповідачів.
Уточнила, що спростувати недостовірну
інформацію необхідно через засоби
масової інформації.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав та
пояснив, що питання забур»яненості
господарського двору агрофірми, поряд
з яким розташовані житлові будинки і де
проростають дикоростучі рослини, які
негативно впливають на здоров»я
громадян, розглядалося на засіданні
виконкому сільської ради, до них
звертався також депутат ОСОБА_4, який
проживає поряд із господарським двором
і тому він та ОСОБА_4 направили
депутатське звернення до керівників
села та району з вимогою прийняти міри
до керівника господарства, який не
викошує бур»яни, так як при
попередньому директорові регулярно
скошувалися бур»яни на території
господарства і скарг від мешканців
села не було. Наміру зашкодити честі,
гідності та діловій репутації позивача
в них не було, а було намагання вплинути
на наведення порядку на території
господарства. Просить відмовити в
позові.

Його пояснення підтвердив відповідач
ОСОБА_4, що він мешкає поруч із
господарським двором агрофірми. Влітку
під час цвітіння бур»яну болиголов,
який масово проростає на території
даного господарства, мається
неприємний запах і постійні головні
болі. Він неодноразово звертався до
директора підприємства, щоб скосили
даний бур»ян, але ніхто заходів не
приймав і він звернувся до сільської
ради, а потім зі ОСОБА_3 подали
депутатське звернення, яким намагалися
привернути увагу до даної отруйної
речовини. Наміру зашкодити діловій
репутації чи честі і гідності позивача
не мали. Просить відмовити в позові.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суду показали,
що влітку перебували по службовим
справам в с.Бушеве і на прохання
депутата ОСОБА_3 поїхали до
господарського двору агрофірми. Там
неподалік від будинку ОСОБА_4 побачили
на території господарського двору
агрофірми високі бур»яни, від яких йшов
неприємний запах.

Заслухавши представника позивача,
відповідачів, свідків, дослідивши
докази по справі, суд вважає, що позов
задоволенню не підлягає.

В судовому засіданні встановлено, що
19 червня 2014 року відповідачі - мешканці
с.Бушеве - депутати Бушівської
сільської ради направили депутатське
звернення сільському голові, голові
Рокитнянської РДА та прокурору району,
в якому вказали, що позивач, який працює
директором ТОВ «Агрофірма Ранчо»,
навмисно вирощує на території
господарського двору ядовиту рослину -
болиголов, яка несе загрозу здоров»ю
мешканцям села та просили прийняти
міри до позивача. Після звернення було
проведено обстеження господарського
двору і карантиних рослин, що несуть
загрозу здоро»ю, не виявлено. Позивач
вважає, що своїми діями відповідачі
нанесли шкоду його честі та гідності, а
також діловій репутації, як директора
підприємства.

Відповідно ст.201 ЦК України
особистими немайновими благами, які
охороняються цивільним законодавством
є честь, гідність і ділова репутація.

Згідно з ч.2 ст.276 ЦК України суд може
постановити рішення щодо поновлення
порушеного особистого немайнового
права фізичної особи, а також
відшкодування моральної шкоди,
завданої його порушенням.

В ст.297 ЦК України вказано, що кожен має
право на повагу до його гідності та
честі, які є недоторканними.

Відповідно до п.15 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 27.02.2009 року
№1 «Про судову практику у справах про
захист гідноті та честі фізичної особи,
а також ділової репутації фізичної та
юридичної особи» при розгляді справ
зазначеної категорії суди повинні мати
на увазі, що юридичним складом
правопорушення, наявність якого може
бути підставою для задоволення позову,
є сукупність таких обставин: а)
поширення інформації, тобто доведення
її до відома хоча б одній особі у
будь-який спосіб; б) поширена
інформація стосується певної фізичної
особи, тобто позивача; в) поширення
недостовірної інформації, тобто такої,
що не відповідає дійсності; г)
поширення інформації, що порушує
особисті немайнові права, тобто завдає
шкоди відповідним особистим
немайновим благам.

У відповідності до ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі та
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі.

Суд вважає, що вимога позивача про
захист його честі та гідності
правомірна, так як це його право
передбачено Конституцією України, але
вимога не підтверджена доказами про
порушення його прав, на які вказує
позивач, тобто суду не надані копії
звернень, скарг чи інших документів,
які підтверджують неправомірність дій
відповідачів, докази розповсюдження
інформаціїх серед мешканців села, а
суду надане тільки депутатське
звернення, з якого неможливо
встановити, яка саме інформація не
відповідає дійсності, так як свідки
підтвердили наявність дикоростучих
рослин, які проростали на території
господарського двору ТОВ «Агрофірма
Ранчо», від яких йшов неприємний запах
і як саме недостовірна інформація
завдала шкоди позивачу та яким чином
принизила його честь та гідність, так
як повідомлення до державних установ
про порушення, допущені в
господарській діяльності не є
інформацією, яка принижує честь та
гідність.

Керуючись ст.ст.23, 201, 276, 297 ЦК України,
Постанови Пленуму Верховного суду
України від 27.02.2009 року №1 «Про судову
практику у справах про захист гідноті
та честі фізичної особи, а також
ділової репутації фізичної та
юридичної особи», Постановою Пленуму
Верховного Суду України №4 від 31.03.95 р.
із змінами від 25.05.2001 року "Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди"ст.ст. 10, 14,
57, 60, 88, 209 та 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Відмовити в задоволенні позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про захист
честі, гідності, ділової репутації та
відшкодування моральної шкоди.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області шляхом подання
до Рокитнянського районного суду
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення.

Повне рішення виготовлено 15.09.14.

Суддя