Провадження № 2-5301/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А ЇН И

/ заочне /

15 вересня 2014 року Солом"янський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого -судді-
Шереметьєвої Л.А.

при секретарі- Подолян
О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства »Мегабанк» до ОСОБА_1, 3-я
особа: Відділ державної виконавчої
служби Солом»янського РУЮ у м.Києві про
всиелення та зняття з реєстраційного
обліку, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і
просить виселити відповідачку з
будинку АДРЕСА_1 та зняти її з
реєстраційного обліку в будинку.

Посилається в позові на те, що рішенням
Солом»янського районного суду м. Києва
від 11.10.2013 року в рахунок погашення
заборгованості позичальника ОСОБА_3 за
Кредитним договором №28в-п/2006 від 04.07.2006
року в розмірі 26146, 96 дол. США та 52149, 05гр.
для задоволення вимог банку було
звернуто стягнення на предмет іпотеки -
житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну
ділянку площею 0, 0538 га за цією ж
адресою.

Цим же рішенням суду було виселено з
будинку ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

В процесі виконання рішення суду стало
відомо, що в будинку зареєстрована
відповідачка.

Таким чином, банк не зможе реалізувати
надане судом право на продаж спірного
будинку в рахунок погашення боргу
позичальника перед банком.

Виходячи з цих обставин, просить
задовольнити позов.

Відповідачка в судове засідання не
з"явилася, про час розгляду справи
повідомлялася належним чином. Про
причину неявки суд до відома не
поставила.

Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в
судове засідання відповідача, який
належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або якщо зазначені ним
причини визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.

Виходячи з цього, враховуючи думку
представника позивача, суд вважає за
можливе ухвалити заочне рішення.

Представник 3-ї особи в судове
засідання не з»явився, просить
розглядати справу в його відсутності.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку про
задоволення вимог позивача, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.4 ст.9 ЖК України ніхто
не може бути виселений із займаного
жилого приміщення або обмежений у
праві користування жилим приміщенням
інакше як з підстав і в порядку,
передбачених законом.

За правилами ст.109 цього кодексу,
виселення із займаного приміщення
допускається з підстав, встановлених
законом.

Згідно з ч.2 ст.39 Закону України « Про
іпротеку» одночасно з рішенням про
звернення стягнення на предмет
іпотеки суд за заявою
іпотекодержателя виносить рішення
про виселення мешканців за наявності
підстав, передбачених законом, якщо
предметом іпотеки є житловий будинок
або житлове приміщення.

За правилами, викладеними в ч.1 ст.40
Закону, звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців, за винятком
наймачів та членів їх сімей.

Виселення проводиться у порядку,
встановленому законом.

Судом встановлено, що 04.07.2006 року між
позивачем та ОСОБА_3 був укладений
Іпотечний договір № 28в-п-2006-з, за
умовами якого їй був наданий кредит у
розмірі 55000,00 дол. США під 13% річних.

В забезпечення виконання зобов»язань
за Кредитним договором позичальником
було передано в іпотеку банку будинок
АДРЕСА_1, яким позичальник володіла на
підставів Свідоцтва про право на
спадщину за законом від 23.05.2006 року, та
земельну ділянку до нього.

Рішенням Солом»янського районного
суду м. Києва від 11.10.2013 року в рахунок
погашення заборгованості ОСОБА_3 за
Кредитним договором у розмірі 26146, 96
дол. США та 52149, 05гр. для задоволення
вимог банку було звернуто стягнення на
предмет іпотеки- житловий будинок
АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0, 0538
га за цією ж адресою шляхом надання
банку права на продаж будь-якій
особі-покупцеві предмета іпотеки та
укладання договору купівлі-продажу від
свого імені.

Цим же рішенням було виселено з будинку
ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

З довідки ф№3 від 13.03.2014 року
вбачається, що в спірній квартирі,
окрім позичальника ОСОБА_3, а також
виселених за рішенням суду ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 зареєстрована відповідачка в
справі.

/ а.с. 4 - 11 /

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.109 Житлового
кодексу України звернення стягнення на
передане в іпотеку жиле приміщення є
підставою для виселення всіх громадян,
що мешкають у ньому, за винятками,
встановленими законом.

Після прийняття кредитором рішення
про звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення шляхом позасудового
врегулювання на підставі договору всі
мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове
приміщення протягом одного місяця з
дня отримання цієї вимоги, якщо
сторонами не погоджено більший трок.

Якщо громадяни не звільняють жиле
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Виселення громадян при зверненні
стягнення на жилі приміщення, що
були придбані ними за рахунок кредиту
(позики) банку чи іншої особи,
повернення якого забезпечене
іпотекою відповідного жилого
приміщення, є підставою для надання
цим громадянам жилих приміщень з
фондів житла для тимчасового
проживання відповідно до статті 132-2
цього Кодексу. Відсутність жилих
приміщень з фондів житла для
тимчасового проживання або відмова у
їх наданні з підстав, встановлених
статтею 132-2 цього Кодексу, не тягне
припинення виселення громадянина з
жилого приміщення, яке є предметом
іпотеки, у порядку, встановленому
частиною третьою цієї статті.

Представник позивача суду пояснила і
це підтверджується вимогою банку про
добровільне виселення від 31.07.2014 року,
воно відповідачкою залишено поза
увагою, спірний будинок нею звільнений
не був.

Виходячи з викладеного, вимоги
позивача в частині виселення суд
вважає обґрунтованими.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення.

За ст. 16 ЦК України кожна особа має
право звернутись до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу.

Звертаючись до суду, позивач просить
зняти відповідачку з реєстрації місця
проживання в спірному будинку.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України
« Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»
зняття з реєстрації місця проживання
особи здійснюється, в т.ч., на підставі
судового рішення, яке набрало законної
сили, про позбавлення права власності
на житлове приміщення або права
користування житловим приміщенням,
про виселення, про визнання особи
безвісно відсутньою або оголошення її
померлою.

Таким чином, вирішення питання про
зняття особи з реєстраційного обліку
залежить, зокрема, від вирішення
питання про право користування такої
особи житловим приміщенням відповідно
до норм житлового та цивільного
законодавства.

Виходячи з того, що даним рішенням суд
прийшов до висновку про виселення
відповідачки з будинку, а тому вимога
про зняття її з реєстраційного
обліку є законною та обґрунтованою та
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з
відповідачки підлягають стягненню
понесені позивачем при зверненні до
суду судові витрати в розмірі 243,60гр.
судового збору.

Керуючись ст.ст.15,16 Цивільного кодексу
України, ст.ст.39 ч.2, 40 ч.1 Закону України»
Про іпотеку», ст.ст. 9, 109 Житлового
кодексу України, ст.ст. 3-4,10-11,57-60,88,209,
212-215, 218, 224 Цивільного процесуального
кодексу України, суд,-,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Виселити ОСОБА_1 з будинку АДРЕСА_1.

Скасувати реєстрацію місця проживання
ОСОБА_1 в будинку АДРЕСА_1 шляхом зняття
її з реєстраційного обліку в будинку.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства»
»Мегабанк» 243, 60гр. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, який його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом 10 днів з дня
його отримання.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя: