Справа № 127/3033/14-ц
Провадження № 2/127/5335/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2014 року Вінницький міський
суд Вінницької областів складі:
головуючого - судді Воробйова В.В.,

при секретарі Шведа О.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Вінниці цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на утримання
повнолітньої доньки на час навчання, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
утримання повнолітньої доньки на час
навчання, мотивуючи тим, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі.
Шлюб між сторонами було розірвано про,
що в Книзі реєстрації актів про
розірвання шлюбу у Могилів –
Подільському міському відділі
реєстрації актів громадянського стану
Вінницької області було зроблено запис
за № 38.

Від даного шлюбу сторони мають
повнолітню доньку – ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

На даний час донька навчається на
другому курсі денного відділення у
Національному університеті «Одеська
юридична академія» на контрактній
основі.

Відповідач ухиляється від обов’язку
щодо утримання своєї дитини, в той час,
як позивач самостійно не має змоги у
повному обсязі забезпечувати усім
необхідним доньку, тому вона
звернулась до суду за захистом своїх
прав та охоронюваних законом інтересів
доньки.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала в повному обсязі та
просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача позов не
визнала. Пояснила, що на даний час у
відповідача не має можливості
матеріально забезпечувати доньку,
оскільки він відбуває покарання у ФКУ
ВК № 25 у п. Верхній Чов, м. Сиктивкар,
Російської Федерації. Крім того,
додатково пояснила, по мірі можливості
бабуся ОСОБА_4 надавала допомогу
внучці, що підтверджується
відповідними квитанціями.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про те, що в
задоволенні позову слід відмовити з
таких підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених ними вимог.

Матеріалами справи встановлено,
сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі. Шлюб між сторонами було
розірвано про, що в Книзі реєстрації
актів про розірвання шлюбу у Могилів –
Подільському міському відділі
реєстрації актів громадянського стану
Вінницької області було зроблено запис
за № 38 (а.с. 8).

Від спільного подружнього життя
сторони мають доньку – ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

На даний час, ОСОБА_4 навчається на
другому курсі денному відділенні у
Національному університеті «Одеська
юридична академія» на контрактній
основі (а.с. 10, 13, 14-15, 17).

Відповідач своїй дитині на час її
навчання не надає матеріальної
допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв’язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов’язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років, право
на утримання припиняється у разі
припинення навчання.

В судовому засіданні встановлено та
сторонами не заперечується та визнана
та обставина, що матір відповідача та
бабуся ОСОБА_4 по мірі можливості
надавала матеріальну допомогу внучці
на прохання відповіача.

Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України,
обставини визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі не
підлягають доказуванню.

Згідно із повідомленням № 25/12-1456 від
18.03.2013 року, ОСОБА_3, відбуває покарання
у Виправній колонії № 25, с. Верхній Чов,
м. Сиктивкар, Російська Федерація (а.с.
35).

Відповідно до ст. 200 СК України, суд
визначає розмір аліментів на
повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у ст.
182 СК України. При визначенні розміру
аліментів з одного з батьків суд бере
до уваги можливість надання утримання
другим з батьків, своїми дружиною,
чоловіком та повнолітніми дочкою,
сином.

Відповідно до п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 182 СК
України, суд при визначенні розміру
аліментів повинен враховувати
обставини, що мають істотне значення,
зокрема матеріальне становище
платника аліментів, наявність у нього
інших дітей, тощо.

Згідно ч.1 ст. 199 СК України, якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Відповідно до роз’яснень, які
містяться в п. 20 Постанови Пленуму
Верховного суду №3 від 15 травня 2006 року
«Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення
аліментів», обов'язок батьків
утримувати повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття (незалежно від
форми навчання), виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років; продовження ними
навчання; потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу.

Враховуючи те, що відповідач не має
можливості надавати матеріальну
допомогу на утримання повнолітньої
дочки, яка продовжує навчатися,
оскільки відбуває покарання у
Виправній колонії № 25, с. Верхній Чов,
м.Сиктивкар Російська Федерація, суд
дійшов висновку про відмову в
задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 60, 61, 212 – 215 ЦПК України та ст. ст.
182, 184, 199, 200 Сімейного Кодексу України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про стягнення аліментів на утримання
повнолітньої доньки на час навчання –
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Вінницької області
позивачем шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, через Вінницький
міський суд Вінницької області.

Суддя: