Провадження №2/761/5462/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 липня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді
Пономаренко Н.В.

при секретарі Клим Т.О.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

представника відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,-

встановив:

позивач в червні 2014 року звернувся до
суду з позовом, в якому просить
розірвати шлюб з відповідачем
посилаючись на те, що вони не мають
спільного бюджету, не підтримують
шлюбні відносини, не ведуть спільного
господарства, проживають окремо. Між
ними припинені подружні стосунки, сім'я
фактично розпалась, примирення
неможливе.

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги, а відповідач визнала
позов і також просила розірвати шлюб,
при цьому пояснила, що строк на
примирення в їх випадку наразі не
потрібний.

Суд, вислухавши думку сторін,
дослідивши матеріали справи, дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу
України позов про розірвання шлюбу
може бути пред'явлений одним із
подружжя.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу
України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у зареєстрованому шлюбі з 1
червня 2007 року (а.с.5).

Від цього шлюбу мають доньку: ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Через наявність різних поглядів
на спільне життя, непримиримість
характерів, відсутність почуття поваги
та взаємопорозуміння, а також
відношення матері відповідачки до
нього та відношення ОСОБА_2 до його
матері призвели того, що сторони
втратили почуття кохання один до
одного, зокрема, на цьому наполягав
позивач ОСОБА_4 При цьому, сторони
повідомили, що вони з весни 2014 року і
наразі проживають окремо, не ведуть
спільного господарства і не
підтримують подружні стосунки, не
мають спільного бюджету, спроби
примиритися позитивного результату не
дали. Матеріальну допомогу на
утримання дитини наразі позивач надає
добровільно, оскільки донька на даний
час залишилась проживати з матір»ю.
Натомість, відповідачка вважає, що
справжньою причиною розірвання їх
сімейних відносин являється подружня
зрада з боку її чоловіка - позивача,
однак вважає, що всі спроби примиритися
позитивного результату не знайшли, а
тому також наполягає на розірванні
шлюбу

Відповідач висловила намір
змінити прізвище на своє дошлюбне.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечить інтересам
сторін, що мають істотне значення.

Одночасно суд роз'яснює, що відповідно
до ст. 141 СК України, розірвання шлюбу
між батьками, проживання їх окремо від
дитини не впливає на обсяг їхніх прав і
не звільняє від обов'язків щодо дитини.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст.110,112 Сімейного Кодексу
України, ст. ст.10, 57, 60, 174, 209, 213-215, 218, 292-294
ЦПК України суд ,-

вирішив:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 1 червня 2007 року
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у відділі
реєстрації актів цивільного стану
Шевченківського районного управління
юстиції м.Києва, актовий запис №441 -
розірвати.

Прізвище відповідачки ОСОБА_2 після
розірвання шлюбу змінити на її
дошлюбне : «ОСОБА_2».

Рішення суду може бути оскаржено
до Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя: