КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/755/14-ц
Провадження № 4-с/488/4/14
Корабельний районний суд м.
головуючої по справі судді -
при секретарі судового засідання -
за участю представників заявника -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на
дії державного виконавця Корабельного
відділу державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції Парсенюк К.Г.,
В лютому 2014 р. ОСОБА_3 звернувся до
суду із скаргою, в якій просив визнати
неправомірними дії державного
виконавця Корабельного відділу
державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції Парсенюк К.Г. щодо передачі на
реалізацію з прилюдних торгів
нежитлового приміщення, розташованого
за адресою: АДРЕСА_1, яка є предметом
договору іпотеки та на яке приватним
нотаріусом накладено заборону
відчуження, і зобов'язати державного
виконавця зняти з реалізації
вищевказане іпотечне нерухоме майно.
В обґрунтування своїх вимог
заявник вказував на те, що 07.02.2014р. при
ознайомленні з матеріалами
виконавчого провадження з примусового
виконавчого листа № 2-245/2009 від 28.01.2010р.,
виданого Корабельним районним судом м.
Миколаєва про стягнення з нього на
користь ВАТ "Кредобанк" боргу в розмірі
318 404,42 гривні йому стало відомо, що в
ході здійснення виконавчих дій з
виконання вищевказаного виконавчого
листа здійснено передачу на реалізацію
з прилюдних торгів нерухомого майна, а
саме: нежитлового приміщення,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, яке
належить йому на праві приватної
власності та обтяжено іпотекою
відповідно до Договору іпотеки,
укладеного 20.04.2007 року між ним та ВАТ
В скарзі посилається на те, що
відповідно до ч.ч.1,3 ст.33, ч.8 ст.54 Закону
України "Про виконавче провадження"
звернення стягнення на предмет іпотеки
здійснюється тільки на підставі
рішення суду та з урахуванням положень
Закону України "Про іпотеку".

У зв'язку з тим, що державний
виконавець не мав права на звернення
стягнення на передане в іпотеку майна,
заявник просив визнати дії державного
виконавця неправомірними.

В судове засідання заявник не з'явився,
направив для участі у справі свого
представника, який вимоги скарги
підтримав в повному обсязі та просив
визнати дії державного виконавця
Корабельного ВДВС ММУЮ Парсенюк К.Г.
щодо передачі на реалізацію з
прилюдних торгів іпотечного майна
неправомірними та зобов'язати
державного виконавця зняти з
реалізації торгів нежитлове
приміщення, розташоване за адресою:
АДРЕСА_1.

Державний виконавець в судове
засідання не з'явився, був повідомлений
належним чином, із заявами до суду не
звертався.

Вислухавши пояснення представника
заявника, дослідивши матеріали справи,
суд прийшов до висновку, що скарга
обґрунтована та підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Умови та порядок виконання рішень
судів, що відповідно до закону
підлягають примусовому виконанню, у
разі невиконання їх у добровільному
порядку, передбачає Закон України «Про
виконавче провадження». Цим же Законом
встановлено правові засади захисту
прав стягувача, боржника у виконавчому
провадженні, що полягають у можливості
оскарження дій (бездіяльності)
державного виконавця при примусовому
виконанні рішення суду. Судовий
контроль за виконанням судових рішень,
ухвалених в порядку цивільного
судочинства, здійснюється в порядку,
передбаченому розділом VII ЦПК України.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
заходів примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії. Державний виконавець
здійснює необхідні заходи щодо
своєчасного і повного виконання
рішення, зазначеного в документі на
примусове виконання, у спосіб і
порядок, визначені виконавчим
документом.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судом, що 20 квітня 2007 року
між ВАТ «КРЕДОБАНК», та ОСОБА_3 було
укладено кредитний договір № 53Ф-07, за
умовами якого останньому банк надав
кредит в розмірі 248 000,0 гривень на строк
до 19.04.2027 року.

В забезпечення виконання
зобов'язань за даним договором 20.04.2007
року між сторонами було укладено
іпотечний договір, за умовами якого
ОСОБА_3 передав в іпотеку Банку належне
йому на праві власності нерухоме майно:
нежитлові приміщення, що знаходяться в
АДРЕСА_1, загальною площею 137,0 кв.м,
посвідчений приватним нотаріусом
Миколаївського міського нотаріального
округу ОСОБА_5, зареєстрованого в
реєстрі за № 1197.

Заочним рішенням Корабельного
районного суду м. Миколаєва від 03
листопада 2009 року з ОСОБА_3 на користь
ВАТ "КРЕДОБАНК" була стягнута
заборгованість за кредитним договором
№ 53-Ф-07 від 20.04.2007 року в сумі 316 672,42
гривні та судові витрати в сумі 1730,0
гривень.

На підставі виконавчого листа №
2-245/2009, виданого 28.01.2010 року, державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції Квашенко
С.С. 25.03.2010 року було відкрито виконавче
провадження з примусового виконання
вищевказаного виконавчого документу
та надано 7 днів з дня отримання даної
постанови для добровільного виконання
рішення суду.

В подальшому ухвалою суду від
21.01.2011р. сторона виконавчого
провадження по цьому виконавчому листу
була замінена з ПАТ "Кредобанк" на ТОВ
"Кредекс Фінанс".

Між тим, у надані строки боржник
рішення суду добровільно не виконав.

В зв'язку з невиконанням в
добровільному порядку рішення суду
державним виконавцем складено акт
опису та арешту нежитлового
приміщення, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1.

У зв'язку з невиконанням боржником в
добровільному порядку рішення суду та
відсутності у нього іншого майна для
задоволення вимог стягувача,
постановлено призначення і проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна.

Після чого розпочато проведення
дій з підготовки даного нерухомого
майна для його подальшої реалізації.

Суд вважає, що дії державного
виконавця Парсенюк К.Г. щодо передачі
на реалізацію з прилюдних торгів
іпотечного нерухомого майна є
неправомірними та здійсненими
всупереч вимог Закону.

Відповідно до приписів ст. 575 ЦК
України іпотекою є застава нерухомого
майна, що залишається у володінні
заставодавця або третьої особи.
Правила про іпотеку та інші окремі види
застав встановлюється законом.

Згідно з ч.1 ст.590 ЦК України
звернення стягнення на предмет застави
здійснюється за рішенням суду, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Частиною 8 ст.54 Закону України
«Про виконавче провадження»
встановлено, що примусове звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється державним виконавцем з
урахуванням положень Закону України
«Про іпотеку».

Згідно з ч.1, 3 ст. 33 Закону України
«Про іпотеку», що у разі невиконання
або неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя.

Отже, наявність стягнення з ОСОБА_3
заборгованості на користь банку не
звільняє боржника від
відповідальності за невиконання
зобов'язання та не позбавляє кредитора
права на отримання сум шляхом
звернення стягнення на передане ОСОБА_3
в іпотеку нежитлове приміщення.

Відповідно до ст. 39 Закону України
«Про іпотеку» у разі задоволення судом
позову про звернення стягнення на
предмет іпотеки у рішенні суду
зазначаються зокрема, початкова ціна
предмету іпотеки шляхом проведення
прилюдних торгів або застосування
процедури продажу, встановленої ст.38
цього Закону. Про реалізацію
іпотекодержателем своїх прав на
підставі рішення суду про звернення
стягнення на предмет іпотеки йдеться
також в перших частинах ст.ст. 36, 38
Закону України «Про іпотеку»
відповідного позову.

Таким чином, на підставі
викладеного підставою звернення
стягнення на предмет іпотеки
вважається рішення суду відповідного
змісту, яке ухвалюється за
результатами розгляду цього питання в
позовному провадженні.

Заочне рішення Корабельного
районного суду м. Миколаєва від 03.11.2009р.
не містить вказівок про звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Виходячи з цього, на предмет
іпотеки, на який приватним нотаріусом
на підставі іпотечного договору було
накладено заборону відчуження,
державним виконавцем не може бути
звернуто стягнення в порядку виконання
рішення суду про стягнення кредитної
заборгованості.

Така правова позиція
підтверджується Ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних справ від 13.10.2011р. по
справі № 6-33854ск11, Інформаційним листом
№ 648/0/4-12с від 15.05.2012р. Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних справ.

На підставі викладеного, суд
дійшов висновку, що дії державного
виконавця суперечать нормам чинного
законодавства, оскільки державний
виконавець самовільно змінив спосіб
виконання виконавчого документа,
звернувши стягнення на передане в
іпотеку майно.

Відповідно до вимог ч.2 ст.387 ЦПК України
у разі встановлення обґрунтованості
скарги суд визнає оскаржувані рішення,
дії чи бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права та свободи.

Керуючись ст.ст. 383, 384, 385, 387 ЦПК
України, ст.82 Закону України «Про
виконавче провадження» суд,

У Х В
А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати дії державного виконавця
Корабельного відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції Парсенюк
К.Г. згідно з заявкою на реалізацію
арештованого майна за №29492 від
12.11.2013р.та Договору № 1513322-1 від 09.01.2014
року про надання послуг по організації
і проведенню прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна (предмета іпотеки) щодо передачі
приватному підприємству "Нива-В.Ш." на
реалізацію з прилюдних торгів
нежитлових приміщень загальною площею
137,0 кв.м, житловою площею 107,20 кв.м, що
розташовані за адресою: АДРЕСА_1, які є
предметом іпотечного договору,
посвідченого приватним нотаріусом
Миколаївського міського нотаріального
округу ОСОБА_5, зареєстрованого в
реєстрі за № 1197, та на яке приватним
нотаріусом накладено заборону
відчуження - неправомірними.

Зобов'язати державного виконавця
Корабельного відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції Парсенюк
К.Г. зняти з реалізації з прилюдних
торгів іпотечне нерухоме майно-
нежитлові приміщення загальною площею
137,0 кв.м, житловою площею 107,20 кв.м, що
розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційний суд Миколаївської області
через Корабельний районний суд м.
Миколаєва протягом 5 днів з дня
оголошення ухвали. У разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя
В. Г.
Циганок