03 квітня 2014 року
Кіровський районний суд м.
головуючого - судді Подолянчука І.М.
при секретарі Мінченковій С.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2
стягнення на заставне майно, суд, -
ПАТ КБ «Приватбанк» звернулися
до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
звернення стягнення на предмет застави
в рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором, мотивуючи свої
позовні вимоги тим, що відповідно до
укладеного договору №DN81AR19200001 від 13
березня 2008 р. ОСОБА_3 13 березня 2008 р.
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 9,60 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 12 березня
У порушення умов укладеного
договору та взятих на себе
зобов’язань, ОСОБА_3 станом на 11 серпня
2011р. допустив заборгованість за
грн. 16 коп., у тому числі:
-заборгованість за процентами за
-заборгованість по комісії за
користування кредитом – 4633 грн.23 коп.,
-пеня за несвоєчасність виконання
коп., а також штрафи відповідно до умов
договору у сумі 250 грн. та 3664 грн. 67 коп.
В забезпечення виконання
зобов’язань за кредитним договором
ПАТ КБ «Приватбанк» і ОСОБА_3 13 березня
2008р. уклали договір застави рухомого
Згідно з договором застави
ОСОБА_3 надав в заставу автомобіль «ВАЗ-
210430-20», рік випуску - 2008, тип ТЗ -
легковий-універсал, №
номер НОМЕР_1, який належить на праві
В порушення вищезазначених вимог
закону та умов договору ОСОБА_3 свої
зобов’язання за кредитним договором
не виконує, предмет застави в заклад
Згідно з договором застави,
звернення стягнення та реалізації
предмету застави здійснюється
відповідно до чинного законодавства та
цього договору, утому числі - шляхом
безпосереднього продажу конкретному
покупцю з правом укладання
заставодержателем договору
купівлі-продажу предмету застави від
29 грудня 2008р. ОСОБА_3 помер, що
підтверджується копією Свідоцтва про
смерть ОСОБА_4 1-НО № 418803, виданого 30
грудня 2009 р. відділом РАГС Кіровського
РУЮ у м. Донецька, актовий запис № 2346.
Спадкоємцями за законом після
смерті ОСОБА_3 є відповідачі по справі:
дружина померлого – ОСОБА_1 та син -
ОСОБА_2, про що останні отримали
Свідоцтво про спадщину.
Відповідачі є правонаступниками
за Договором у порядку спадкування
щодо зобов’язань померлого
Просили ухвалити судове рішення,
яким в рахунок погашення вищевказаної
заборгованості за кредитним
договором № DN81AR19200001 від 13 березня 2008р.
звернути стягнення на предмет застави
– автомобіль «ВАЗ- 210430-20», 2008р. випуску,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
шляхом продажу вказаного автомобіля
позивачем з укладанням від імені
відповідача договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою особою –
покупцем, зі зняттям вказаного
автомобіля з обліку в органах ДАІ
України, а також наданням ПАТ КБ
«Приватбанк» всіх повноважень,
необхідних для здійснення продажу та
стягнути з відповідачів судові
У судове засідання представник
позивача за дорученням з’явився,
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі та суду надав пояснення,
аналогічні викладеним у позовній
Відповідач ОСОБА_1 позовні
вимоги не визнала та суду пояснила, що
дійсно за життя її чоловік – ОСОБА_3
отримав від позивача кредит у розмірі
«ВАЗ» зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 9,60 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 12 березня 2013р.
У забезпечення взятих на себе
зобов’язань він передав у заставу
придбаний ним автомобіль «ВАЗ-210430-20»,
2008р. випуску, державний реєстраційний
Зобов’язання, покладені на нього
за умовами договору покійний виконував
належним чином, але 29 грудня 2008р. він
помер. Після його смерті відкрилася
спадщина на вищевказаний автомобіль.
Вони з сином, як спадкоємці першої
черги за законом, оформили спадщину та
отримали Свідоцтво про право на
спадщину за законом на вказаний
автомобіль у рівних частках.
Позивач став пред’являти до них
претензії щодо погашення суми
заборгованості за кредитним договором,
але, вони з сумою заборгованості не
погодилися та оскаржили до суду дії
Рішенням Ворошиловського
райсуду м. Донецька від 3 листопада 2011р.
дії ПАТ КБ «Приватбанк» відносно
нарахування, починаючи з 29 грудня 2009р.,
відсотків та штрафних санкцій за
кредитно-заставним договором №
DN81AR19200001 від 13 березня 2008р. були
визнанні незаконними та було визнано
розмір зобов’язань в порядку
спадкування нею у розмірі 7836 грн. 75 коп.
та за відповідачем ОСОБА_2 - в розмірі 7836
грн. 75 коп. за кредитно-заставним
договором № DN81AR19200001 від 13 березня 2008р.,
укладеним між ЗАТ КБ «Приватбанк» та її
покійним чоловіком ОСОБА_3, а дія
кредитно-заставного договору була
припинена через смерть ОСОБА_3 29 грудня
2009р.

Вказане рішення суду набуло
чинності.

Ігноруючи дане судове рішення,
Банк-позивач продовжує незаконно
нараховувати за вказаним
кредитно-заставним договором відсотки
та штрафні санкції та вимагати від неї
та її сина- відповідача ОСОБА_5 їх
сплати у повному обсязі.

Проти звернення стягнення на
заставне майно заперечує, оскільки не
має такої суми заборгованості за
кредитним договором, у рахунок
погашення якої Банк просить звернути
стягнення на заставне майно.

Відповідачі мають змогу у
грошовому вираженні погасити залишок
заборгованості перед банком, яка
визначена у рішенні Ворошиловського
райсуду м. Донецька і продовжують її
погашати самостійно та добровільно.
Просила ухвалити судове рішення,я ким у
задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому
засіданні позовні вимоги не визнав та
просив суд у їх задоволенні відмовити.
Надав суду пояснення, аналогічні
викладеним відповідачкою ОСОБА_1

Суд, заслухавши пояснення
представника позивача, відповідачів,
дослідивши матеріали справи, приходить
до висновку, що позов ПАТ КБ
«Приватбанк» підлягає задоволенню за
наступних підстав:

Стаття 526 ЦК України передбачає, що
зобов'язання повинне виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору і вимог ЦК України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог –
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов’язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк
(термін).

Зобов’язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про
заставу», за рахунок заставленого
майна заставодержатель має право
задовольнити свої вимоги в повному
обсязі, що визначаються на момент
фактичного задоволення.
Заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет застави
в разі, якщо в момент настання терміну
виконання зобов’язання забезпеченого
заставою, воно не буде виконано.

Відповідно до ч.2 ст. 28, ст..25 Закону
України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень»,
якщо протягом 30 днів з моменту
реєстрації в Державному реєстрі
відомостей про звернення стягнення на
предмет забезпечувального обтяження
зобов’язання боржника, виконання
якого забезпечення обтяженням,
залишається невиконаними і в разі, якщо
предмет забезпечувального обтяження
знаходиться у володінні боржника,
останній зобов’язаний на вимогу
обтяжувала негайно передати предмет
обтяження у володінні обтяжувала
(заклад). Аналогічна умова міститься в
договорі застави.

У разі задоволення судом позову про
звернення стягнення на предмет застави
в рішенні суду зазначається спосіб
реалізації предмета застави… із
застосуванням однієї із процедур,
передбачених ст. 26 цього Закону, яка
передбачає і продаж предмета застави
шляхом укладення договору
купівлі-продажу з іншою
особою-покупцем.

У судовому засіданні
встановлено факт того, що відповідно
до укладеного договору № DN81AR19200001 від 13
березня 2008р. ОСОБА_3 13 березня 2008р.
отримав кредит у розмірі 54067 грн. 24 коп.
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 9,60 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 12
березня 2013р.

В забезпечення виконання
зобов’язань за кредитним договором
ПАТ КБ «Приватбанк» і ОСОБА_3 13 березня
2008р. уклали договір застави рухомого
майна.

Згідно з договором застави
ОСОБА_3 надав в заставу автомобіль «ВАЗ-
210430-20», рік випуску - 2008, тип ТЗ -
легковий-універсал, №
кузова/шасі:ХWK7905, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, який
належить на праві власності ОСОБА_3.

Зобов’язання, покладені на нього
за вказаним договором, ОСОБА_3
виконував належним чином, але 29 грудня
2009р. він помер, що підтверджується
копією Свідоцтва про смерть ОСОБА_4 1-НО
№ 418803, виданого 30 грудня 2009 р. відділом
РАГС Кіровського РУЮ у м. Донецька,
актовий запис № 2346..

Банк-позивач і після смерті
ОСОБА_3 продовжив нарахування
заборгованості за кредитним договором.
Станом на 11 серпня 2011р. Банк-позивач
нарахував заборгованість за даним
кредитним договором на суму 77208 грн. 16
коп., у тому числі:

-заборгованість за кредитом – 39197 грн. 70
коп.,

-заборгованість за процентами за
користування кредитом – 11135 грн.03 коп.,

-заборгованість по комісії за
користування кредитом – 4633 грн.23 коп.,

-пеня за несвоєчасність виконання
зобов’язань за договором – 18327 грн.53
коп., а також штрафи відповідно до умов
договору у сумі 250 грн. та 3664 грн. 67 коп.

Спадкоємцями за законом після
смерті ОСОБА_3 є відповідачі по справі:
дружина померлого спадкодавця –
ОСОБА_1 та син померлого спадкодавця -
ОСОБА_2, про що останні отримали
Свідоцтво про спадщину.

Відповідачі є правонаступниками
за Договором у порядку спадкування
щодо зобов’язань померлого
позичальника.

Рішенням Ворошиловського
райсуду м. Донецька від 3 листопада 2011р.
дії ПАТ КБ «Приватбанк» відносно
нарахування, починаючи з 29 грудня 2009р.,
відсотків та штрафних санкцій за
кредитно-заставним договором №
DN81AR19200001 від 13 березня 2008р. були
визнанні незаконними та було визнано
розмір зобов’язань за
кредитно-заставним договором №
DN81AR19200001 від 13 березня 2008р., укладеним
між ЗАТ КБ «Приватбанк» та
спадкодавцем ОСОБА_3 у порядку
спадкування за законом за відповідачем
ОСОБА_1 у розмірі 7836 грн. 75 коп. та за
відповідачем ОСОБА_2 - в розмірі 7836 грн.
75 коп., а дія кредитно-заставного
договору була припинена через смерть
ОСОБА_3, яка настала 29 грудня 2009р.

Вказане рішення суду набуло
чинності.

Після ухвалення вказаного
судового рішення відповідачі з
визначеної судом суми заборгованості
за кредитним договором – 15573грн. 50 грн.
добровільно сплатили 3800 грн., що
підтверджується як копіями наданих
суду відповідачами фіскальних чеків,
так і даними Банку-позивача.

Таким чином, загальна сума
заборгованості відповідачів перед
Банком-позивачем за кредитним
договором на час розгляду судом справи
складає:

15573, 50грн. - 3800
грн. = 11773,50грн.

Згідно з ч.2 ст.1282 ЦК України
вимоги кредитора спадкоємці
зобов’язані задовольнити шляхом
одноразового платежу, якщо
домовленістю між спадкоємцями та
кредитором інше не встановлено.

Враховуючи наведене, суд
приходить до переконання у тому, що в
рахунок погашення вищевказаної
заборгованості за кредитним
договором № DN81AR19200001 від 13 березня 2008р.
необхідно звернути стягнення на
предмет застави – автомобіль
«ВАЗ-210430-20», 2008р. випуску, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, шляхом
продажу вказаного автомобіля
позивачем з укладанням від імені
відповідачів договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою особою –
покупцем, зі зняттям вказаного
автомобіля з обліку в органах ДАІ
України, а також наданням ПАТ КБ
«Приватбанк» всіх повноважень,
необхідних для здійснення продажу.

На підставі ст.88 ЦПК України суд
також вважає за необхідне стягнути з
відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судові
витрати по справі.

Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати, тобто з відповідачів
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь позивача –
ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає
стягненню в солідарному порядку
сплачений позивачем судовий збір в
розмірі 772, 08 грн. та витрати на ІТЗ у
розмірі 120, 00 грн., які підтверджуються
відповідними квитанціями.

Керуючись ст. ст. 6, 16, 526, 530,1282 ЦК
України; ст.19 Закону України «Про
заставу»; ст.ст. 3, 15, 88, 107, 109, 110, 118-120, 224-226
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И
В:

Позовні вимоги ПАТ КБ
«Приватбанк» - задовольнити.

Звернути стягнення на предмет
застави – автомобіль «ВАЗ- 210430-20», 2008
року випуску, державний реєстраційний
номер НОМЕР_1, шляхом продажу вказаного
автомобіля позивачем з укладанням від
імені відповідачів договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою – покупцем, зі зняттям
вказаного автомобіля з обліку в
органах ДАІ України, а також наданням
ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень,
необхідних для здійснення продажу.

Стягнути з відповідачів ОСОБА_1,
ОСОБА_2 в солідарному порядку на
користь Публічного акціонерного
товариства КБ «Приватбанк» судові
витрати в сумі 772 ( сімсот сімдесят дві)
грн. 08 коп. та витрати на ІТЗ розгляду
судового процесу у розмірі 120 (сто
двадцять) грн.

Рішення суду може бути
оскаржено до Апеляційного суду
Донецької області протягом 10-ти днів з
дня його проголошення через Кіровський
районний суд м. Донецька.

Суддя :