АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/ 790/6514/14
Категорія: право власності
Доповідач-Гальянова І.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року судова колегія
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області
в складі:

Головуючого-судді:
Гальянової І.Г.

суддів:
Колтунової А.І.

Бородіна М.М.

при секретарі:
Сватенко А.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 ,
в особі представника ОСОБА_5, на ухвалу
Фрунзенського районного суду міста
Харкова від 22 серпня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про визнання
права власності ,-

ВСТАНОВИЛА:

20 листопада 2013 року позивач,
звернулась у суд з позовом в якому
просила встановити факт проживання її
та відповідача однією сім»єю без шлюбу
з жовтня 2010 року по 11.01.2012 року та
визнати за нею право власності на 1/2
частину домоволодіння № 103 по вул.
Благодатній м. Хароква ( а.с.3-4).

Ухвалою Фрунзенського районного
суду м.Харкова від 20 листопада 2013 року
подана до суду заява позивача про
забезпечення позову,шляхом накладення
арешту на вказане домоволодіння була
повернута позивачу як така, що не
відповідає вимогам ч.1 ст. 151 ЦПК
України ( а.с. 55-56).

Ухвалою суду від 14 січня 2014 року
позовні вимоги позивача в частині
встановлення факту проживання однією
сум»єю без шлюбу були залишені без
розгляду ( а.с.92-93).

08 серпня 2014 року позивач
звернулась до суду з заявою про
забезпечення доказів шляхом
витребування інформації про
реєстрацію права власності на спірний
будинок посилаючись на те, що їй стало
відомо про його продаж відповідачем
03.07.2014 року (а.с. 115-116).

21 серпня 2014 року позивач
звернулась до суду з повторною заявою
про забезпечення позову шляхом
накладення арешту на спірне
домоволодіння.

Свої вимоги щодо забезпечення
позову обґрунтовувала тим, що
відповідач в період находження справи
на розгляді у суді, 03.07.2014 року уклав
договір купівлі -продажу спірного
домоволодіння свої бабусею ОСОБА_7 (
а.с. 133).

Ухвалою суду від 22 серпня 2014 року
вказана заява повернута позивачу як
така, що не відповідає вимогам ч.1 ст. 151
ЦПК України ( а.с.134-135).

В апеляційній скарзі представник
позивача , просить скасувати вказану
ухвалу суду як незаконну та
постановити нову ухвалу про
задоволення заяви позивача та
забезпеченні її позову шляхом
накладення арешту на спірне
домоволодіння.

Доводи апеляційної скарги
обгрунтовує порушенням судом першої
інстанції норм процесуального права та
зазначає, що нею було подано заяву до
суду про забезпечення доказів щодо
витребування інформації про
реєстрацію права власності на спірне
домоволодіння.

В запереченнях на апеляційну
скаргу представник відповідача,
посилаючись на законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції, просить залишити її без
змін, а апеляційну скаргу-без
задоволення.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які з»явились,
перевіривши матеріали справи доводи
апеляційної скарги та заперечень на
апеляційну скаргу, судова колегія
приходить до висновку,що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Повертаючи позивачу заяву про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на спірне домоволодіння, суд з
посиланням на те,що подана позивачем
заява не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК
України. а саме тим, що до заяви не
залучені відомості ,потрібні для
забезпечення позову, а саме : докази на
підтвердження належності спірного
будинку.

Однак погодитись з таким висновком
суду не можна.

Згідно до вимог ч.4 ст. 10 ЦПК
України, суд сприяє всебічному і
повному з»ясуванню обставин справи і
сприяє особам, які беруть участь у
справі здійсненню їхніх справи у
випадках, встановлених цим Кодексом.

Матеріали справи свідчать про те,
що станом на 19 грудня 2013 року спірне
домоволодіння належало відповідачу
ОСОБА_6 ( а.с.90).

Як свідчать матеріали справи 08
серпня 2014 року позивач звернулась до
суду з заявою про забезпечення доказів
шляхом витребування інформації про
реєстрацію права власності на спірний
будинок посилаючись на те, що їй стало
відомо про його продаж відповідачем
03.07.2014 року, а 21 .08.2014 року представник
позивача звернувся до суду з заявою про
забезпечення позову ( а.с. 115-116, 133).

Як свідчить вказана заява
позивача, підставою для забезпечення
позову шляхом накладення арешту на
спірне домоволодіння слугував той
факт, що в період слухання вказаної
справи судом, а саме : 03.07.2014 року уклав
договір його купівлі-продажу з ОСОБА_7,
при цьому вказана заява також містить
посилання та надану суду заяву від
08.08.2014 року про витребування доказів на
підтвердження факту відчуження
відповідачем вказаного житлового
будинку ( а.с.133).

В порушення вимог ч.4 ст. 10 , ст. 133-135
ЦПК України, суд не вирішивши питання
про забезпечення доказів та не
витребувавши інформацію про
належність спірного домоволодіння ,
повернув заяву про забезпечення позову
посилаючись саме на той факт, що
заявником не надані докази на
підтвердження належності спірного
домоволодіння.

За таких обставин ухвалу суду не
можна визнати такою,що відповідає
вказаним нормам ЦПК України, у зв»язку
з чим вона підлягає скасуванню на
підставі п.4 ч.1 ст. 311 ЦПК України, а
заява про забезпечення позову -
передачі до суду першої інстанції для
її розгляду по суті.

При цьому, оскільки заява про
забезпечення позову подана позивачем
на стадії розгляду зазначеної
цивільної справи судом першої
інстанції та заява про забезпечення
позову по суті судом першої інстанції
розглянута не була , то підстави для її
розгляду по суті судом апеляційної
інстанції відсутні, а тому апеляційна
скарга позивача підлягає частковому
задоволенню.

Керуючись ст.303 ,п.4 ч.1 ст. 311, ст.ст.
315, 319, 218, 324 ЦПК України, судова колегія,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, в особі
представника ОСОБА_5, задовольнити
частково .

Скасувати ухвалу Фрунзенського
районного суду міста Харкова від 22
серпня 2014 року та заяву ОСОБА_4 від 21
серпня 2014 року про забезпечення позову
передати до суду першої інстанції для
розгляду по суті.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та оскарженню не підлягає
як така,що не перешкоджає подальшому
провадженню у справі.

Головуючий, суддя:

Судді :