Справа № 279/5971/14-ц
Номер рядка звіту 38
номер провадження 2/279/1599/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2014 р.
Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого-судді
Загуменнової Н. М.

з участю секретаря
Райвахівської Л.В.

розглянувши в м. Коростені
цивільну справу за ОСОБА_1 до
Територіальної громади Коростенської
міської ради про визнання права
власності на спадкове майно в порядку
спадкування за законом,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з
даним позовом, посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її чоловік -
ОСОБА_2, після смерті якого
відкрилась спадщина за законом
у вигляді житлового будинку з
господарськими будівлями, який
розташований по АДРЕСА_1

Зазначила, що вказаний житловий
будинок був побудований її
чоловіком та належав йому
на праві приватної
власності, однак за життя
чоловік не зареєстрував
своє право власності на
даний будинок в органах БТІ та не
отримав свідоцтва на
право власності на нього.

Позивачка вказала, що вона прийняла
спадщину після смерті чоловіка,
звернувшись з відповідною заявою до
нотаріуса за місцем відкриття
спадщини, однак постановою
приватного нотаріуса Коростенського
районного нотаріального округу від
04.08.2014 року їй у видачі свідоцтва про
право на спадщину відмовлено через
відсутність на спадковий будинок
правовстановлюючих документів.

Через це позивачка просила суд
постановити рішення, яким
встановити факт належності
ОСОБА_2 житлового будинку з
господарськими будівлями, який
розташований по АДРЕСА_1 та
визнати за нею право
власності на цей же житловий
будинок в порядку
спадкування за законом після
смерті чоловіка.

В судове засідання позивачка
не з"явилась, надала заяву про
розгляд справи в її відсутності,
вказала, що позовні вимоги
підтримує та просить їх
задовольнити.

Представник відповідача -
Територіальної громади Коростенської
міської ради в судове засідання не
з"явився, надав заяву про
розгляд справи в його відсутності,
вказав, що в прийнятті рішення по
справі покладається на розсуд суду.

Вивчивши матеріали справи в їх
сукупності, суд приходить до
наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
в м. Коростені помер чоловік позивачки -
ОСОБА_2 ( копія свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1 а.с. 4 ).

Таким чином, позивачка по справі є
спадкоємцем після смерті ОСОБА_2
за законом, відповідно до вимог
ст.ст. 1217, 1223 ЦК України .

Згідно вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК
України спадкоємець за заповітом
чи за законом має право
прийняти спадщину
або не прийняти її.

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України
передбачено, що спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати нотаріусу
заяву про прийняття спадщини.

З листа № 01-16/16/638 від 29.08.2014 року
Коростенської міської державної
нотаріальної контори слідує, що
спадкоємці з заявами про прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_2 до
Коростенської міської нотаріальної
контори не звертались, спадкова справа
не заводилась ( лист а.с. 19). Про це
свідчить і дані довідки зі Спадкового
реєстру ( а.с. 20).

З довідки № 1293 від 10.09.2014 року слідує, що
позивачка на час смерті спадкодавця
проживала та була зареєстрована разом
з чоловіком ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_1 (
а.с. 18) , заяву про відмову від спадщини
не подавала, а отже вона вважається
такою, що прийняла спадщину після
смерті чоловіка.

Рішенням виконкому Коростенської
районної Ради депутатів трудящих № 356
від 12.10.1971 року ОСОБА_2 був наданий
дозвіл на будівництво житлового
будинку з надвірними спорудами в с.
Чолівка Коростенського району та для
цієї мети була виділена земельна
ділянка під забудову площею 0,13 га з
присадибних земель колгоспу на
підставі акту відводу земельної
ділянки під будівництво житлового
будинку від 28.08.1971 року, що
стверджується свідоцтвом № 4018 на
забудову садиби в сільських
населених пунктах Української РСР (
а.с. 8 ).

ОСОБА_2 збудував житловий будинок,
однак не зареєстрував своє право
власності на вказаний будинок.

З даних технічного паспорту на
житловий будинок, який виготовлений
Коростенським МБТІ 25.12.1986 року слідує,
що належний ОСОБА_2 житловий будинок
знаходився за адресою АДРЕСА_1.
Рішенням виконкому Поліської
сільської ради № 87 від 30.06.1987 року
назву АДРЕСА_1 було змінено на АДРЕСА_1.
Постановою Верховної Ради України №
1915-111 від 13.07.2000 року с. Чолівка, яке
відносилось до Поліської сільської
ради Коростенського району було
приєднано до м. Коростеня.

З довідки № 1293 від 10.09.2014 року, виданої
ПП «Коростенський житловий сервіс №
5» слідує, що померлий ОСОБА_2 являється
власником житлового будинку АДРЕСА_1
(довідка а.с. 18).

На час набуття спадкодавцем права
власності на житловий будинок державна
реєстрація права власності на житлові
будинки, споруди регулювалася
підзаконними нормативними актами,
зокрема такими, як Інструкція про
порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу Української РСР,
затверджена заступником Міністра
комунального господарства Української
РСР 31 січня 1966 року, яка втратила
чинність на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995
року № 56, тимчасове положення про
порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно, затверджене наказом
Міністерства юстиції України від 07
лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в
міністерстві юстиції 18 лютого 2002 року
за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали
державну реєстрацію будівель, споруд,
державну реєстрацію права власності на
нерухоме майно, проте виникнення права
власності на будинки, споруди не
залежало від державної реєстрації до
часу набрання чинності ЦК та Законом
України від 01 липня 2004 року «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень».

Отже, у разі відсутності державної
реєстрації права власності на нерухоме
майно, створене та оформлене в
передбаченому законом порядку до
набрання чинності Законом України від
01 липня 2004 року «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», спадкоємці, які
прийняли спадщину, мають право на
оформлення спадкових прав шляхом
звернення до нотаріальної контори за
видачею свідоцтва про право на
спадщину.

Як роз»яснино у п. 23 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008
року «Про судову практику у справах про
спадкування», свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутись до суду за правилами
позовного провадження.

Позивачкою надано суду лист про
відмову нотаріуса у видачі свідоцтва
про право на спадщину яким також
роз»яснено щодо підстав відмови, а саме
відсутність правовстановлюючих
документів на нерухоме майно (а.с. 13).

За таких обставин, коли достовірно
встановлено, що спірний будинок
побудовано спадкодавцем на земельній
ділянці, яка була йому відведена для
будівництва будинку, даний будинок
проінвентаризовано в органах БТІ в 1986
році за спадкодавцем, інших
спадкоємців, крім позивачки, немає, суд
приходить до висновку про наявність
правових підстав для задоволення
позову про визнання права власності на
спадкове майно за позивачкою.

Позов в частині встановлення факту
належності будинку спадкодавцю
задоволенню не підлягає, так як право
спадкодавця на будинок підтверджене
належними документами на час
виникнення права власності на будинок.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. 213 - 218 ЦПК України, ст.ст.
1217,1223,1261,1268 ЦК України , суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок з господарськими
спорудами, що розташований по
АДРЕСА_1 за правом спадкування за
законом після смерті чоловіка -
ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

В решті позову відмовити за
безпідставністю позовних вимог.

Апеляційна скарга на
рішення суду може бути подана
протягом десяти днів з дня
отримання копії цього
рішення.

Суддя :