Справа №519/434/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

18.08.2014 року

Южний міський суд Одеської області у
складі:

головуючого судді - Асанової З.І.,
секретаря - Гнатюк Л.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного
майна подружжя, набутого за час шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про поділ спільного майна
подружжя, набутого за час шлюбу,
мотивуючи свої вимоги тим, що сторони з
04.09.1999 року перебувають в
зареєстрованому шлюбі. Проте на даний
час до Южного міського суду Одеської
області позивачем було подано позовну
заяву про розірвання вищезазначеного
шлюбу. Від даного шлюбу мають сторони
двох дітей: доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
та сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. За час
сумісного життя у шлюбі було набуто
наступне майно: 1) земельна ділянка
АДРЕСА_1. Дана земельна ділянка
належить відповідачу на підставі
договору купівлі-продажу земельної
ділянки, укладеного 19.07.2013 року; 2)
садовий будинок, який знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1. Зазначений садовий
будинок належить відповідачу на
підставі договору купівлі-продажу
садового будинку, укладеного 19.07.2013
року.

Окрім цього, 09.12.2004 року, батьком
позивача, ОСОБА_5, було подаровано йому
трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_2, що
підтверджується копією договору
дарування. Після фактичного припинення
між сторонами шлюбних відносин,
відповідач разом із спільними дітьми
залишились проживати у належній йому
квартирі. За час шлюбу сторонами було
зроблено ремонт у цій квартирі,
придбано нові меблі. Тобто її вартість
значно збільшилась. Позивач є
турботливим батьком, любить своїх
дітей, тому вважає не гідним із-за
особистих суперечок з відповідачем
залишати дітей та їх матір без житла.
Тому позивач просить визнати квартиру
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, визнати за
відповідачем право власності на
вищевказану квартиру та визнати за ним
право власності на земельну ділянку та
на садовий будинок.

В судове засідання позивач не з'явився,
надав до суду заяву, згідно якої
підтримує позовні вимоги в повному
обсязі, просить розглядати справу у
його відсутність.

В судове засідання відповідач не
з'явилась, надала до суду заяву, згідно
якої позовні вимоги визнає в повному
обсязі, просить розглядати справу у її
відсутність.

Суд не може прийняти визнання
відповідного позову, так як це
суперечить закону.

Розглянувши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню
з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Южного
міського суду Одеської області від
12.03.2014 року шлюб між сторонами
розірваний.

Від даного шлюбу сторони мають двох
дітей: доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно ст. 60 СК України, майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу)
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Згідно з ч.1 ст.70 СК України у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Трьохкімнатна квартира АДРЕСА_2, не є
об'єктом спільної власності подружжя, а
є особистою приватною власністю
чоловіка, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст.
57 СК, так як набуте ним за час шлюбу на
підставі договору дарування.

Доводи позивача, що сторонами
зроблений ремонт в цій квартирі,
придбано нові меблі, в зв'язку з чим
збільшилась її вартість, суд не може
прийняти до уваги, так як позивачем не
надано до суду жодного доказу на
підтвердження цих обставин.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Що стосується земельної ділянки, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та
садовий будинок, який знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, то вони відносяться
до об'єктів спільної власності
подружжя.

Оскільки запропонований позивачем
варіант розподілу майна подружжя
суперечить вимогам закону, інший
варіант сторонами не наданий, суд
вважає, що у задоволенні позову
необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215 ЦПК України,
ст.ст. 60, 70 Сімейного Кодексу України,
суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про поділ спільного майна подружжя,
набутого за час шлюбу - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції, шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк - з дня
проголошення рішення, а для осіб, які
брали участь у справі, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення - з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя Южного міського суду

Одеської області
З.І.Асанова