Справа № 2-2024/11
Провадження № 6/456/64/2014
УХВАЛА

іменем України

05 травня 2014 року Стрийський
міськрайонний суд Львівської області в
складі:

головуючого-судді
Яніва Н. М.

при секретарі - Сунак
Н. М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання заступника
начальника відділу державної
виконавчої служби Стрийського
міськрайонного управління юстиції про
примусове проникнення у володіння
боржника ОСОБА_1,-

в с т а н о в и
в:

Заступник начальника відділу ДВС
Стрийського МРУЮ звернувся до суду з
поданням про примусове входження у
володіння боржника ОСОБА_1, посилаючись
на те, що у них на виконанні знаходиться
виконавчий лист № 2-2024/11 виданий
Стрийським міськрайонним судом
Львівської області 19.06.2013р. про
стягнення з ОСОБА_1 в користь ПАТ
«УкрСиббанк» заборгованість в сумі 49
191,15 швейцарських франків, що
еквівалентно в національній валюті
України 421 740,37 грн. та 1898, 60 грн. пені за
прострочення виконання зобов»язань,
всього разом 423 638,97 грн., мотивуючи
вимоги тим, що станом на сьогоднішній
день боржником заборгованість згідно
вищевказаного виконавчого документу
не погашено.

Згідно довідки Держземагентсва у
Стрийському районі Львівської області
№ 01-16/4-1324 від 07.08.2013р. у боржника немає у
власності та користуванні земельних
ділянок.

Згідно відповіді ДПІ України №
податкова інспекція не володіє
інформацією про номери рахунків,
відкритих у банках та інших фінансових
установах України на ім»я боржника
ОСОБА_1.

Згідно повідомлення Стрийського ВРЕР
ДАІ за боржником зареєстровано на
праві власності автомобіль марки
ГАЗ-33021, д.н.з. НОМЕР_1. Постановою від
08.10.2013р. державним виконавцем оголошено
розшук вказаного автомобіля боржника.

Згідно акту опису та арешту майна від
18.11.2013р. описано та накладено арешт на
нерухоме майно боржника, а саме
нежитлову їдальню, що по АДРЕСА_1, при
складанні акту боржник присутній не
був. Відповідно до акту від 14.03.2014р.
боржник ОСОБА_1. перешкоджає державному
виконавцю безперешкодно входити до
вищевказаної нежитлової будівлі,
їдальні з метою опису рухомого майна
боржника. Згідно акту державного
виконавця від 27.03.2014р. встановлено, що
двері в вказану нежитлову будівлю
зачинені.

Боржник добровільно рішення суду не
виконує, кошти стягнуті рішенням суду
не сплачує, на виклики державного
виконавця не з»являється, про причини
неявки не повідомляє, станом на 24.04.2014р.
заборгованість залишається
непогашеною. Тобто, боржник ухиляється
від виконання зобов»язань, покладених
на нього рішенням суду, а відповідно і
наявності в нього невиконаних
зобов»язань, що і є підставою для
примусового проникнення у володіння
боржника ОСОБА_1.

Державний виконавець у судове
засідання не з»явився, однак подав до
суду заяву де просить розглядати
справу у його відсутність. Подання
підтримує в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов до висновку, що подання про
примусове проникнення у володіння
боржника ОСОБА_1 задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Згідно із ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судового рішення та рішень інших
органів (посадових осіб) вирішується
судом за місцезнаходженням органу
державної виконавчої служби за
поданням державного виконавця,
погодженим з начальником відділу
державної виконавчої служби.

В ході розгляду справи встановлено,
що на виконанні у ВДВС Стрийського МРУЮ
перебуває виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 2-2024/11 виданого Стрийським
міськрайонним судом Львівської
області 19.06.2013р. про стягнення з ОСОБА_1
в користь ПАТ «УкрСиббанк»
заборгованості в сумі 49 191,15
швейцарських франків, що еквівалентно
в національній валюті України 423 638,97
грн..

Порядок виконання виконавчих
документів встановлено Законом
України «Про виконавче провадження»,
зокрема згідно ст. 32 вказаного Закону
звернення стягнення на майно боржника
є одним із заходів примусового
виконання рішень.

Згідно ст. 52 ЗУ «Про виконавче
провадження» арешт та вилучення майна
боржника може накладатися шляхом
проведенням опису майна і накладенням
на нього арешту.

Відповідно до ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, безперешкодно входити до
приміщень і сховищ, що належать
боржникам або зайняті ними, проводити
огляд зазначених приміщень і сховищ, що
належать боржникам або зайняті ними,
проводити огляд зазначених приміщень і
сховищ, при необхідності примусово
відкривати їх в установленому порядку,
опечатувати ці приміщення і сховища,
при необхідності примусово відкривати
їх в установленому порядку,
опечатувати ці приміщення і сховища,
накладати арешт на майно боржника,
опечатувати, вилучати, передавати таке
майно на зберігання та реалізовувати
його в порядку, встановленому
законодавством.

Скориставшись наданими йому законом
повноваженнями, державний виконавець
звернувся в суд з поданням про
вирішення питання щодо примусового
проникнення в володіння боржника
ОСОБА_1, що за адресою АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України,
питання про примусове проникнення до
житла чи іншого володіння боржника -
фізичної особи або особи, у якої
знаходиться майно боржника чи майно та
кошти, належні боржникові від інших
осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий
документ про її відібрання, при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням житла чи іншого
володіння особи за поданням державного
виконавця. Суд негайно розглядає
подання, зазначене в частині першій
цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Як випливає з акта від 14.03.2014 р.,
складеного державним виконавцем
Стрийського ВДВС, боржник ОСОБА_1 був
присутній за адресою по вул.
Любачівського кардинала, 4 в м. Стрию,
однак перешкоджав безперешкодно
входити до нежитлової будівлі. Згідно
акту від 27.03.2014р. при виході на вказану
дільницю з метою опису та арешту майна
боржника двері нежитлової будівлі
ніхто не відчинив.

Зазначені акти не містять вказівки
про час відвідування помешкання
боржника, окрім лише дати - 14.03.2014р. та
27.03.2014р.. В матеріалах справи відсутнє
повідомлення про проведення
виконавчих дій з доказами у
підтвердження отримання такого
боржником.

Наявне в матеріалах справи саме лише
повідомлення від 27.03.2014 р. про
проведення виконавчих дій не можуть
враховуватися судом як доказ належного
повідомлення боржника про
необхідність бути присутнім під час
проведення виконавчих дій 27.03.2014 р.,
оскільки відсутнє підтвердження щодо
отримання такого повідомлення ОСОБА_1.

Заслуговує на увагу той факт, що у
матеріалах справи відсутні належні
докази, які б підтверджували факт права
власності у ОСОБА_1 на майно, а саме
нежитлову будівлю їдальні, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1, що є
підставою відмови у поданні про
примусове входження у приміщення
боржника

Отже, передумовою для задоволення
подання про примусове проникнення у
володіння боржника є факт ухилення
боржника від виконання зобов»язань,
покладених на нього судовим рішенням.

Примусове проникнення у володіння
боржника є винятковим заходом, який
застосовується лише при наявності
достатніх на це підстав.

Однак, звертаючись до суду з поданням
про примусове проникнення в володіння
боржника ОСОБА_1, державний виконавець
ВДВС Стрийського МРУЮ Львівської
області Мацюпа А.А. не надав суду
доказів того, що боржник ухиляється від
виконання зобов»язань, покладених на
нього рішенням суду, та що ним вчинено
всі дії, передбачені ЗУ «Про виконавче
провадження» спрямовані на погашення
боргу, хоча саме він зобов'язаний
довести суду з наданням відповідних
матеріалів виконавчого провадження
необхідність примусового проникнення
у виконавчому провадженні.

Зокрема, державним виконавцем в
поданні не наведено доказів того, що
боржник вчиняє дії, спрямовані на
ухилення виконання зобов»язання, та
які унеможливлюють чи ускладнюють
виконання рішення суду, що призвело до
виникнення заборгованості, або боржник
безпідставно не з'являвся на виклики
державного виконавця. Тобто державний
виконавець покликається лише на факт
наявності у боржника невиконаного
зобов'язання, покладеного на нього
судовим рішенням, що само по собі не
доводить факту ухилення від виконання
покладених на нього зобов'язань. Тобто
в матеріалах справи відсутні дані на
підтвердження вимог державного
виконавця, не подано доказів того, що
боржник ОСОБА_1 свідомо ухиляється від
виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 74 ЗУ «Про виконавче
провадження» у разі неможливості
стягнення заборгованості із
заробітної плати чи інших доходів
боржника протягом трьох місяців
підряд, якщо боржник не працює і не
одержує доходів, стягнення звертається
на майно боржника. Як вбачається з
самого подання, боржнику ОСОБА_1
належить автомобіль марки ГАЗ-33021, д.н.з.
НОМЕР_1, який оголошений в розшук та
станом на день розгляду справи не
затриманий працівниками УДАІ ГУМВС
України у Львівській області, а отже
являється майном боржника. Тому у
державного виконавця є можливість
реалізувавши даний автомобіль та
частково погасити заборгованість.

Також не можуть братись до уваги й
посилання на те, що боржник не
з»являється на виклики до державного
виконавця, оскільки відповідно до
Закону України «Про виконавче
провадження» у випадку неявки боржника
на виклики державного виконавця,
останній вправі винести постанову про
привід боржника через органи
внутрішніх справ.

Крім того, при розгляді матеріалів
подання судом встановлено, що цивільна
справа № 2-2024/11 (провадження № 2/456/1709/2013)
за позовом ОСОБА_1 до акціонерного
комерційного інноваційного банку
«Укрсиббанк» про захист прав споживача
та визнання кредитного договору та
додаткових умов до нього недійсними
11.03.2014р. скерована в Апеляційний суд
Львівської області. Отже, не маючи в
наявності основної справи суд не може
об»єктивно вирішити питання щодо
примусового проникнення в володіння
боржника ОСОБА_1.

Враховуючи вищевикладене, в
задоволенні подання державного
виконавця ДВС Стрийського МРУЮ про
примусове проникнення у володіння
боржника ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд
-

у х в а л и в :

В задоволенні подання заступника
начальника відділу державної
виконавчої служби Стрийського
міськрайонного управління юстиції
Львівської області про примусове
проникнення у володіння боржника
ОСОБА_1, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Львівської області
через Стрийський міськрайонний суд
протягом п'яти днів з дня її
проголошення, у разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п»яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Головуючий-суддя Н. М. Янів