Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

(заочне)

19 вересня 2014 року Фрунзенський
районний суд м. Харкова в складі: судді
Тарасенко Л.М., при секретарі Власової
Ю.Ю. розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
позовом ОСОБА_1 до Харківської міської
ради про визнання права, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовною заявою до Харківської міської
ради про визнання права власника бути
балансоутримувачем , утримувати на
балансі та керувати належній йому 2/3
частини квартири АДРЕСА_2 і відповідних
до неї допоміжних приміщень,
технічного обладнання та елементів
зовнішнього благоустрою
вищевказаного будинку. Про визнання за
ним права укладати договори з
виробниками житлово-комунальних
послуг. Про визнання за ним права на
вільний вибір продукції у вигляді
житлово-комунальних послуг. Про
визнання за ним права відмовитись від
придбання продукції -
житлово-комунальних послуг не
потрібного йому асортименту. Про
визнання права відмовитися від
утримання прибудинкової території
біля дому АДРЕСА_2. Про визнання права
відмовитися від утримання нерухомого
майна, яке відноситься до комунальної
власності м. Харкова. Не відносити до
комунальної власності ту частину
будинку АДРЕСА_2, яка складається з
належній йому 23 частини квартири і
відповідних до неї допоміжних
приміщень, технічного обладнання та
елементів зовнішнього благоустрою
будинку.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що відповідачем в газеті
«Харковские известия» від 28 січня 2012
року зазначено, що будинок АДРЕСА_2
являється комунальною власністю
територіальної громади м. Харкова, що
являється невірним, оскільки він
являється власником частини квартири в
цьому будинку, вважає необхідним
розмежувати в будинку його власність і
комунальну власність. Також вважає, що
має право відмовитися від укладання
договорів по наданню непотрібних йому
послуг та на утримання прибудинкової
території, оскільки тільки він має
право укладати договори, а власником
прибудинкової території являється
територіальна громада в особі
Харківської міської ради, які повинні
нести витрати по утриманню території.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_2, підтримав позовні
вимоги, просив задовольнити у повному
обсязі.

Відповідач - представник
Харківської міської ради не з»явився у
судове засідання, повідомлявся про
розгляд справи.

Зі згоди представника позивача
суд ухвалює рішення при заочному
розгляду справи, що відповідає
положенням ст.. 224 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи, вважає позовні
вимоги такими, що не підлягають
задоволенню.

У судовому засіданні встановлено
наступне.

Згідно свідоцтва про право
власності від 21 лютого 1994 року,
виданого Харківським міським центром
приватизації державного житлового
фонду, квартира АДРЕСА_2 належить на
праві спільної сумісної власності
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4. Право власності
зареєстроване в КП «Харківське міське
бюро технічної інвентаризації».

На підставі свідоцтва про право
на спадщину за заповітом від 23 грудня
2008 року, виданого державним нотаріусом
Дванадцятої Харківської державної
нотаріальної контори, ОСОБА_1
являється власним 13 частини квартири
АДРЕСА_2.

У судовому засіданні з пояснень
представника позивача вбачається, що
ОСОБА_1 має право бути
балансоутримувачем та керувати
належним йому в будинку АДРЕСА_2 майном
і має право вибирати ті
житлово-комунальні послуги які вважає
за потрібне. Вважає за необхідне
розмежувати його особисту власність і
комунальну власність територіальної
громади м. Харкова. Відповідач оспорює
його права на укладання прямих
договорів з поставщиками про вільний
вибір послуг, оскільки тільки він має
право укладати договори про надання
житлово-комунальних послуг по
утриманню належного йому майна. Крім
того, договір про утримання
прибудинкової території з
відповідачем не укладав.

У відповідності до ч 1 ст. 3 ЦПК України,
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Частиною першою ст..15 ЦК України
передбачено, що кожна особа має право
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання.

У судовому засіданні не
встановлено факту того, що з боку
відповідача - Харківської міської ради,
мало місце порушення прав позивача, як
власника частини квартири в житловому
будинку АДРЕСА_2. Також позивачем не
доведено, що відповідач оспорює права
ОСОБА_1 на укладання договорів про
надання житлово-комунальних послуг та
утримання прибудинкової території.

Відповідно до вимог ст.. 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов»язана
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не надано доказів того,
що з ним були укладені відповідачем
договори, які б ущемляли його права.

Посилання позивача на газету
«Харьковские известия» від 28 січня 2012
року № 11/8(2449) про те, що будинок АДРЕСА_2
являється комунальною власністю
територіальної громади м. Харкова не
може бути підставою того, що його
власність являється комунальною
власністю.

В даній газеті мається на увазі
квартири, які не знаходяться у
власності мешканців і належать
територіальній громаді.

Відповідно до п.6 Постанови
Пленуму Верхового Суду України від 18
грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення
у цивільній справі», у мотивувальній
частині рішення слід наводити дані про
встановлені судом обставини, що мають
значення для справи, їх юридичну оцінку
та визначенні відповідно до них
правовідносини. Встановлюючи
наявність або відсутність фактів,
якими обґрунтовувалися вимоги чи
заперечення, визнаючи одні та
відхиляючи інші докази, суд має свої
дії мотивувати та враховувати, що
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях (частина четверта статті 60
ЦПК). Суд повинен встановити, чи були
порушені, невизнані або оспорені права,
свободи чи інтереси особи, яка
звертається до суду.

Згідно ст..392 ЦК України власник
майна може пред»явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Як встановлено у судовому
засіданні, право власності позивача на
2/3 частини квартири АДРЕСА_2 ніхто не
оспорює.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.3, 10,11, 209, 212, 214, 215, 224-226
ЦПК України, ст. ст..15, 16 ЦК України,

в и р і ш и в:

ОСОБА_1 в задоволенні позовної
заяви до Харківської міської ради про
визнання права - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через суд першої інстанції протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
особам, які брали участь у справі, але
не були присутні при його
проголошенні, в той же строк, з дня
отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя -