Провадження №2/235/1049/14
Єдиний унікальний номер 235/2116/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 року Красноармійський
міськрайонний суд Донецької області

в
складі                    головуючог
о судді                     Воробйова
С.О.

при секретарі
Подлєс
ній О.А.

за участю          представника
позивача           ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

представника
відповідача          ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Красноармійську
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» в особі
Філії-Красноармійське відділення №2863
ВАТ «Державний ощадний банк України»
до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення
суми боргу за кредитом, -

ВСТАНОВИВ:

03.04.2014 року позивач ОСОБА_6 акціонерне
товариство «Державний ощадний банк
України» в особі Філії-Красноармійське
відділення №2863 ВАТ «Державний ощадний
банк України» звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
стягнення суми боргу за кредитом
посилаючись на те, що 30.05.2008 року між
позивачем в особі
Філії-Красноармійське відділення №2863
ВАТ «Державний ощадний банк України»
та відповідачем ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір №1746 з відсотковою
ставкою 29% річних строком на 3 роки з
терміном остаточного погашення
кредиту не пізніше 29.05.2011 року на суму
15000,00грн.

В забезпечення виконання зобов’язань
за кредитним договором було укладено
договори поруки №1746/а та №1746/б,
відповідно до яких відповідачі ОСОБА_5
та ОСОБА_4 є поручителями ОСОБА_2 та
зобов’язуються відповідати солідарно
в повному обсязі за своєчасне та повне
виконання Боржником зобов’язання за
кредитним договором №1746 від 30.05.2008
року.

Позивачем всі зобов’язання за
кредитним договором були виконані
належним чином, однак відповідачами
зобов’язання не виконувалися належним
чином.

20.08.2010 року заочним рішенням
Красноармійського міськрайонного суду
Донецької області за позовом ВАТ
«Державний ощадний банк України» до
ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості по кредиту було
стягнуто солідарно з відповідачів суми
боргу за кредитом у розмірі 15195,40грн.,
однак при цьому проценти зупинені не
були у зв’язку з тим, що не було
розірвання кредитного договору.

Станом на 01.04.2014 року у боржника ОСОБА_2
залишився остаток заборгованості:
2345,08грн. – заборгованість за
процентами та 516,79грн. – нарахована
пеня, а всього загальна сума боргу
склала 2864,87грн., яку позивач просить
стягнути солідарно з відповідачів
ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_4 та судові
витрати у сумі 243,60грн.

В судовому засіданні представник
позивача на позові наполягав.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник
ОСОБА_3 позов не визнали і вважають, що
позивач з позовом до суду звернувся
після спливу строку позовної давності,
який розпочинається з 20.08.2010 року і
закінчився у серпні 2013 року, просили
застосувати строк позовної давності і
відмовити в позові.

Відповідачі ОСОБА_5М, та ОСОБА_4 в судове
засідання не з’явилися, про час та
місце слухання справи повідомлені
належним чином.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши
матеріали справи та дослідивши докази
по справі у їх сукупності, суд вважає,
що позовні вимоги не підлягають
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданих відповідно до ЦПК в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що
кожна із сторін зобов’язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і що до яких у сторін виникає
спір.

Відповідно до ст.213 ч.3 ЦПК України
обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно та всебічно з’ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог та заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені у судовому засіданні.

Матеріалами справи встановлено, що
30.05.2008 року між позивачем в особі
Філії-Красноармійське відділення №2863
ВАТ «Державний ощадний банк України»
та відповідачем ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір №1746 з відсотковою
ставкою 29% річних строком на 3 роки з
терміном остаточного погашення
кредиту не пізніше 29.05.2011 року на суму
15000,00грн. (а.с.5-7).

В забезпечення виконання зобов’язань
за кредитним договором позивачем було
укладено договори поруки №1746/а (а.с.8-9)
та №1746/б (а.с.10-11), відповідно до яких
відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є
поручителями ОСОБА_2 та зобов’язуються
відповідати солідарно в повному обсязі
за своєчасне та повне виконання
Боржником зобов’язання за кредитним
договором №1746 від 30.05.2008 року.

Позивачем всі зобов’язання за
кредитним договором були виконані
належним чином, однак відповідачами
зобов’язання не виконувалися належним
чином, тому у серпні 2010 року позивач
звернувся до суду з позовом до
відповідачів та просив визначити строк
виконання кредитного договору момент
винесення рішення суду про зміну умов
кредитного договору, припинити
нарахування відсотків за кредитним
договором та стягнути солідарно з
відповідачів заборгованість за
кредитним договором в сумі 14 925,40грн.
(а.с.21,48).

Згідно заочного рішення
Красноармійського міськрайонного суду
Донецької області від 20.08.2010 року, яке
набуло законної сили 31.08.2010 року (а.с.21),
позовні вимоги позивача про зміну умов
кредитного договору та стягнення суми
боргу були задоволені в повному обсязі
і з відповідачів солідарно на користь
позивача була стягнута заборгованість
за кредитним договором у сумі 14925,40грн.,
судові витрати в сумі 150,00грн. та
120,00грн., а всього стягнуто в загальній
сумі 15195,40грн., тобто рішенням суду
повністю розірвані всі відносини за
кредитним договором, що є підставою для
відмови у відкритті провадження у
справі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2
та його представник ОСОБА_3 просили
застосувати позовну давність.

Згідно ст.256 ЦК України позовна
давність – це строк, у межах якого
особа може звернутися до суду з вимогою
про захист свого цивільного права або
інтересу.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Ст.258 ч.2 ЦК України передбачено, що
позовна давність в 1 рік
застосовується, зокрема, до вимог: 1) про
стягнення неустойки (штрафу, пені)…

Відповідно п.7.8 кредитного договору
№1746 від 30.05.2008 року укладеного між
позивачем та відповідачем ОСОБА_2 (а.с.7)
сторони домовились про збільшення
строків позовної давності відповідно
до ч.1 ст.259 ЦК України до 3-х років для
всіх грошових зобов’язань
Позичальника (і в тому числі, але не
виключно, щодо повернення суми Кредиту,
сплати процентів за його користування,
комісійних винагород, штрафів, пені), що
передбачені умовами цього договору.

Враховуючи той факт, що рішенням суду
від 20.08.2010 року з відповідачів вже була
стягнута заборгованість по кредиту, то
строк позовної давності звернення
позивача до суду закінчився у серпні 2013
року. Позов позивачем до суду подано
03.04.2014 року (а.с.2), тобто після спливу
строку позовної давності.

Згідно ч.3 ст.267 ЦК України позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони, зробленої до винесення
ним рішення. Під час судового засідання
відповідачем та представником
відповідача була зроблена така заява
про застосування строку позовної
давності.

Відповідно до ст.267 ч.4 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

В свою чергу позивачем та
представником позивача не було
зроблено заяви про поновлення строку
позовної давності, не було надано
ніяких доказів поважності причин для
поновлення такого строку.

Керуючись ст.ст.15, 16, 257, 259, 261, 264, 526, 527, 530,
634, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10,
11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» в
особі Філії-Красноармійське
відділення №2863 ВАТ «Державний ощадний
банк України» до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5
про стягнення суми боргу за кредитом, -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення
проголошені 28 травня 2014 року, повний
текст рішення виготовлений 30 травня 2014
року.

Суддя: