Справа № 127/5208/14-ц Провадження №
22-ц/772/2410/2014Головуючий в суді першої
інстанції Кашпрук Г. М.Категорія
52Доповідач Денишенко Т. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Він-ницької області в складі:

головуючої судді Денишенко Т.О.,

суддів Жданкіна В.В., Зайцева А.Ю.,

при секретарі Пантелеймоновій А.І.,

за участю апелянта,
відповідача-позивача ОСОБА_2, його
представни-ка, адвоката ОСОБА_10,
позивачки-відповідачки ОСОБА_4, її
представника ОСОБА_5, прокурора
прокуратури Вінницької області Клімо-
ва Б.В., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Вінниці, в залі
судо-вих засідань апеляційного суду
Вінницької області цивільну справу за
позовом

ОСОБА_4 до ОСОБА_2 за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо

предмета спору, на стороні
позивачки - органу опіки та піклування
Він-

ницької міської ради про
позбавлення батьківських прав,

за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_7
за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних ви-мог щодо предмета спору,
на стороні відповідачки - органу опіки
та піклування Вінницької міської ради
про усунення перешкод у спілкуванні з
дітьми, визна-чення способів участі в
їх вихованні,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 10 липня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

17 березня 2014 року ОСОБА_4 звернулася у
Вінницький міський суд Вінницької
області з позовом до ОСОБА_2 про
позбавлення батьківських прав,
посилаючись на те, що з 18.01.2007 року по
05.04.2011 року вона перебувала у шлюбі з
відповідачем, від спільного проживання
у них народилися троє синів: ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_17,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6. На
утримання дітей, які проживають з
матір'ю, відповідач у приму-совому
порядку зобов'язаний сплачувати
аліменти, однак ОСОБА_2 не тільки не
виконує відповідне судове рішення,
ухиляючись від матеріального
утримання дітей, але не надає й жодної
іншої допомоги; вихованням, вико-нанням
своїх батьківських обов'язків не
займається. Діти позбавлені
батьківсь-кої уваги, піклування, батько
не цікавиться навчанням синів, тим, як
вони проводять дозвілля, не проявляє
відносно них турботи. У 2011 році ОСОБА_2
спричинив синові ОСОБА_10 тілесні
ушкодження, що підтверджу-ється
довідкою Вінницької центральної
районної лікарні від 14 березня 2014 року
та показаннями свідків. Відповідач
ухиляється від виконання своїх
обов'язків по вихованню неповнолітніх
дітей, тому ОСОБА_4 зверну-лася в суд з
вимогою про позбавлення його
батьківських прав (а.с.2-5).

02 червня 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд
із зустрічним позовом до ОСОБА_4 за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостій-них вимог щодо предмета спору,
на стороні відповідачки органу опіки
та піклування Вінницької міської ради
про усунення перешкод у спілкуванні з
дітьми, визначення способів участі у
спілкуванні та вихованні дітей шляхом
систематичних побачень з синами у
першу та третю суботи місяця, святкові
дні, дні народження хлопчиків з 11.00 до
18.00 години. Позов обгрунтований тим, що
мати дітей з часу влаштування їхнім
батьком свого особистого життя,
реєстрації шлюбу з іншою жінкою, чинить
перешкоди у спілкуванні батька з
дітьми. Позов ОСОБА_4 про позбавлення
батьківських прав викли-каний її
бажанням виїхати на роботу за кордон, а
ОСОБА_2 не дає згоди на вивезення за
межі України дітей. Позивач наполягає
на безпідставності заявленої до нього
вимоги, вважає висновок органу опіки і
піклування Вінницької міської ради з
цього питання незаконним та
необгрунтованим ( а. с. 95-99 ).

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 10 липня 2014 року
позов ОСОБА_4 задоволений, ОСОБА_2
позбавлений батьківських прав
відносно неповнолітніх синів ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_4,
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6. Стягнуто із ОСОБА_2
на користь ОСОБА_4 у відшкодування
судових витрат 243,60 гривні. Зустрічний
позов ОСОБА_2 залишений без задоволення
( а. с. 183-190 ).

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач-позивач ОСОБА_2
оскаржує його в апеляційному порядку,
просить дане рішення суду скасувати,
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні первісного позову та
задоволення зустрічного позову.
Апелянт вважає оскаржуване судове
рішення незаконним, ухваленим з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, за неповного
з'ясування судом обставин справи,
невірних висновків суду на підставі
обставин справи і неправильного
застосування норм матеріального права
( т. 2, а. с.192-199 ).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
та заперечення на апеляційну скаргу
осіб, які беруть участь у справі (
сторін та їхніх представників ),
дослі-дивши матеріали останньої,
проаналізувавши в сукупності наявні в
справі докази, перевіривши законність
і обґрунтованість оскаржуваного
судового рішення в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
прийшла до висновку, що скарга
задоволенню не підлягає.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено,
що рішення суду повинно бути законним і
обгрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрун-тованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції
відповідає зазначеним вимогам.

Судом встановлено, що сторони у справі
з 18 січня 2007 року по 05 квітня 2011 року
перебували у шлюбі, від спільного
проживання у них народилися троє синів:
ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_17,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6. На
утримання дітей, які проживають з
матір'ю, відповідач добровільно
допомоги не надає, тому рішенням
Староміського районного суду м.
Вінниці від 04 квітня 2011 ро-ку з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на
утримання трьох неповнолітніх дітей у
розмірі 1/2 частини всіх видів його
доходів щомісяця до досягнення дітьми
повноліття; дане судове рішення
набрало законної сили, виконавчий лист
перебуває на примусовому виконанні в
відділі державної виконавчої служби.

З досліджених доказів у справі,
пояснень сторін, показань свідків суд
дійшов висновку, що батько не
піклується про духовний та фізичний
розвиток своїх ді-тей, їхнім навчанням,
підготовкою до самостійного життя не
цікавиться. Це до-водиться конкретними
та незаперечуваними доказами: довідкою
ДНЗ № 17 Він-ницької міської ради від
12.03.2014 року № 26 про те, що вихованням
дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, займається
лише його мати, батько у дитсадочку не
з'являвся, вихованням та розвитком
дитини не цікавився. Згідно довідки
комунального закладу Вінницької
міської ради «Гума-нітарна гімназія №
1» від 11.03.2014 року № 122 за час навчання
дитини ОСОБА_10, який зараз є учнем 5-Г
класу, його навчанням та розвитком
займається і цікавиться лише мати
ОСОБА_4, яка контролює його успіхи,
відвідує батьківські збори, приймає
активну участь у громадському житті
гімназії. Батько дитини в гімназії не
з'являвся жодного разу, життям та
навчанням хлопчика не цікавиться, з
викладачами не спілкувався,
батьківських зборів не відвідував.
ОСОБА_10 навчається у 2-ому класі
Вінницької філії ТОВ «Комп'ютерна
академія - ШАГ». За довідкою цього
навчального закладу від 11.03.2014 року
вартість навчальної послуги складає
2025,00 гривень, які сплачує мати дитини та
займається його розвитком, цікавиться
успіхами. Батько дитини навчальний
заклад не відвідував, життям,
досягненнями сина не цікавився. ОСОБА_10
є також учнем Вінницької дитячої школи
мистецтв ( довідка від 12.03.2014 року № 65 ).
Організацією навчання сина, контроль
за ним здійснює його мати ОСОБА_4, яка
систематично відвідує заняття з
музичного інструменту, концерти,
цікавиться успіхами дитини; батько
натомість життям та розвитком сина не
цікавиться, до школи не приходив.
Квартальний комітет «Набережний-1» м.
Вінниці довідкою від 11.03.2014 року
засвідчує, що ОСОБА_4 та її троє дітей
зареєстровані і проживають в АДРЕСА_1;
діти знаходяться на повно-му
забезпеченні лише матері. З акту про
відсутність (непроживання), складеного
сусідами і завіреного квартальним
комітетом «Набережний-1», вбачається,
що ОСОБА_4 з дітьми проживає АДРЕСА_2 з
квітня 2011 року; батько дітей за весь цей
час дітей не провідував, їхнім
вихованням не займався.

Органом опіки та піклування Вінницької
міської ради 23 квітня 2014 року наданий
висновок № 01-00-011-17322 (а. с. 15-16) про
доцільність позбавлення ОСОБА_2
батьківських прав щодо його синів
ОСОБА_10, ОСОБА_17 та ОСОБА_8, який
проживає окремо від дітей, з 2010 року по
теперішній час не підтримує з ними
родинних стосунків, ухиляється від їх
виховання, розвитку, навчання. Протягом
чотирьох років окремого проживання
ОСОБА_2 нерегулярно, не в повному обсязі
сплачує аліменти на утримання дітей,
має заборгованість у сумі 30026,50 гривень.
Діти ображаються на батька, оскільки
він близько трьох років не бачився з
ними, не спілкувався і не намагався
зблизитися з хлопчиками.

Службою у справах дітей Вінницкої
міської ради проведено бесіду зі
старшим з синів сторін у справі -
ОСОБА_10, 2003 року року народження, 08.04.2014
року отримано від нього письмові
пояснення, де він показує, що батько
ніколи не вітав його з днем народження,
не дарував подарунки, не забирав до
себе додому на відпочинок. За час, коли
вони проживали разом, батько
неодноразово закривав його в кімнаті з
молодшими братами для догляду за ними,
а сам святкував з друзями.

Задовольняючи позов ОСОБА_4 про
позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав,
суд прийняв до уваги позицію з цього
питання прокурора, який підтримував
заявлену вимогу як обгрунтовану та
справедливу, оцінив, проаналізував
показання допитаних в судовому
засіданні свідків.

Судом встановлено, що відповідач з 17
серпня 2012 року створив нову сім'ю,
зареєструвавши шлюб з ОСОБА_16, в цій
сім'ї 17 січня 2013 року народилася
спільна дитина. По місцю проживання,
роботи ОСОБА_2 характеризу-
ється позитивно, на наркологічному,
психоневрологічному обліках не
пере-буває, до кримінальної
відповідальності не притягувався. За
довідкою відділу ДВС Вінницького МУЮ
станом на 01 червня 2014 року у нього
наявна заборгованість по аліментах в
сумі 26143,90 гривні.

Посилаючись на розлад у сім'ї саме з
вини ОСОБА_4, власні позитивні
характеристики, непрацевлаштованість
у певний період часу, через що мала
місце несплата аліментів та утворення
чималої заборгованості, апелянт
стверджує про безпідставність
позбавлення його батьківських прав
відносно дітей, яких він любить.
Наголошує, що жодним чином не
ухиляється від спілкування з
вчителями, вихователями синів, однак
жодного разу до нього ніхто з них не
звертався.

Колегія суддів апеляційного суду не
знаходить підстав для задоволення
апеляційної скарги та звертає увагу, що
зустрічний позов ОСОБА_2 про усунення
перешкод у спілкуванні з дітьми,
визначення способів участі у їх
вихованні пред'явлений ним в суд лише
через два місяці після звернення в суд
ОСОБА_4 з первісною вимогою щодо
позбавлення його батьківських прав. До
цього часу ОСОБА_2 жодних кроків з
приводу усунення йому перешкод у
спілкуванні з дітьми, якщо такі були, не
робив, у відповідні органи з цього
приводу не звертався.

Достовірним є висновок суду першої
інстанції щодо недоведення
відповідачем-позивачем належними і
допустимими доказами своїх тверджень
про чинення йому ОСОБА_4 перешкод у
спілкуванні з дітьми. Зокрема, за
наявності такої поведінки матері дітей
він мав би для вирішення питання
звернутися в органи опіки та
піклування, однак такі події не мали
місця. Кілька років ОСОБА_2 взагалі не
бачився, не спілкувався з синами навіть
по мобільному зв'язку, не забезпечував
хоча б відносний рівень їхнього життя.

Висновки суду першої інстанції щодо
вирішення заявлених позовних вимог
обох сторін у справі є переконливими і
достатніми в аргументації ухваленого
су-дового рішення. Мотиви апеляційної
скарги ОСОБА_2 не містять ін-ших доводів
та підстав на спростування висновків
суду, викладених в оскаржу-ваному
рішенні суду від 10 липня 2014 року.

Згідно статті 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обстави-ни, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

В судовому засіданні апеляційного суду
прокурор заявив про іншу свою позицію,
уже підтримав апеляційну скаргу
ОСОБА_2, доводячи необхідність її
задоволення. Однак, колегія суддів з
огляду на непослідовність позиції
прокурора зауважує, що під час розгляду
справи в апеляційному порядку
апеляційний суд, у відповідності з
нормами статті 303 ЦПК України,
перевіряє законність і
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Ухвалюючи 10 липня 2014 року рішення про
задоволення первісного позову та про
відмову у зустрічному позові, суд
першої інстанції виходив з фактичних
обставин справи, оцінки їх у
відповідності з діючими нормами
матеріального права. Судом першої
інстанції відповідно до положень ст. 212
ЦПК України повно з'ясовані обставини
справи, дана об'єктивна оцінка
показанням допитаних у справі свідків;
рішення суду належним чином
вмотивоване, тому підстав для зміни чи
скасування оскаржуваного рішення
судова колегія не знаходить.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319,
324, 325 ЦПК України, колегія cуддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Внницького міського суду
Вінницької області від 10 липня 2014 року
у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_2 за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору, на стороні позивачки -
органу опіки та піклування Вінницької
міської ради про позбавлення
батьківських прав, за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору,
на стороні відповідачки - органу опіки
та піклування Вінницької міської ради
про усунення перешкод у спілкуванні з
дітьми, визначення способів участі в їх
вихованні - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуюча:/підпис/

Судді:/підписи/

З оригіналом вірно: