У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 року м.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О., суддів:
Євграфової Є.П., Касьяна О.П., Журавель
В.І., Ситнік О.М.,розглянувши в судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до
Приватного акціонерного товариства
«Українська страхова компанія «АСКА»,
Міністерства доходів і зборів України,
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України у Львівській
області про відшкодування шкоди, за
касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 18 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року ОСОБА_6 звернулася до
суду з позовом, у якому зазначала, що з 01
квітня 1994 року по 27 листопада 2012 року
вона працювала в органах державної
податкової служби в Україні. Під час
виконання своїх службових обов'язків
втратила працездатність та їй
встановлено III групу інвалідності
внаслідок загального захворювання.
Відповідно до довідки МСЕК серії ЛВА-3
№ 011634 визначено ступінь втрати
працездатності у розмірі 45 %. Як
працівник органу державної податкової
служби ОСОБА_6 була застрахована
відповідно до Порядку та умов
обов'язкового державного особистого
страхування посадових осіб органів
державної податкової служби. 25 грудня
2012 року Приватне акціонерне товариство
«Українська страхова компанія «АСКА»
(далі - ПАТ «УАСК «АСКА»)
виплатило їй 58 183 грн 27 коп. страхового
відшкодування.

21 грудня 2012 року під час повторного
огляду позивачці встановлено ІІ групу
інвалідності та згідно з довідкою МСЕК
серії ЛВА-3 № 013395 визначено ступінь
втрати працездатності у розмірі 70 %.
Різниця у процентному співвідношенні
ступеня втрати професійної
працездатності застрахованого у
відсотках на момент подання заяви від 12
грудня 2011 року про виплату страхового
відшкодування та станом на 21 листопада
2012 року становила 25 %, тобто 32 004 грн.

14 березня 2013 року ОСОБА_6 звернулася до
ПАТ «УАСК «АСКА» із завою-вимогою про
виплату різниці страхової суми, проте
листом від 11 квітня 2013 року їй
було повідомлено, що ПАТ «УАСК «АСКА»
не надає послуг зі страхування
посадових осіб органів державної
податкової служби в Україні у зв'язку
із відсутністю договірних відносин між
страховою компанією та Державною
податковою службою України.

Просила стягнути солідарно з
відповідачів 32 004 грн.

Рішенням Сихівського районного суду м.
Львова від 25 грудня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Львівської області
від 18 березня 2014 року, у задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати ухвалу суду
апеляційної інстанцій та ухвалити нове
рішення, яким позов задовольнити.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши доповідь судді,
вивчивши матеріали цивільної справи та
дослідивши доводи касаційної скарги,
вважає, що вона має бути задоволена
частково.

Відмовляючи у позові, суд першої
інстанції, з яким погодився й
апеляційний суд, керувалися тим, що
підстав для виплати позивачці різниці
страхового відшкодування відповідно
до вимог ст. 18 Закону України «Про
державну податкову службу в Україні»,
що діяла на час виникнення страхового
випадку, та умов договору страхування
від 29 жовтня 2012 року не вбачається.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи у касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права.

Судами неправильно застосовано норми
процесуального права.

Встановлено, що з 01 квітня 1994 року по 27
листопада 2012 року ОСОБА_6 працювала в
органах державної податкової служби в
Україні та звільнена з посади
завідувача сектору взаємодії із
засобами масової інформації та
громадськістю Державної податкової
інспекції у Залізничному районі м.
Львова (а.с. 13−?14).

29 жовтня 2012 року між ПАТ «УАСК «АСКА»
(страховик) та Державною податковою
службою України (страхувальник)
укладено договір СТД № 3126676 про
закупівлю послуг зі страхування
посадових осіб Державної податкової
служби України, предметом якого була
закупівля послуг з обов'язкового
соціального страхування (страхування
посадових осіб органів Державної
податкової служби України) відповідно
до Порядку та умов обов'язкового
державного особистого страхування
посадових осіб органів державної
податкової служби, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 03 червня 1994 року № 349 (а.с. 41−?45).

Згідно з довідкою МСЕК № 2 ОСОБА_6
встановлено ІІІ групу інвалідності
внаслідок загального захворювання. За
довідкою МСЕК серії ЛВА-3 № 011634
їй визначено ступінь втрати
працездатності у розмірі 45 %. 25 грудня
2012 року згідно з платіжним дорученням
№ 6001 ПАТ «УАСК «АСКА» виплатило ОСОБА_6
страхову суму у розмірі 58 183 грн 27 коп.

21 листопада 2012 року Міжрайонною
спеціалізованою кардіологічною МСЕК №
2 за результатами повторного огляду
позивачці встановлено II групу
інвалідності (причина інвалідності -
загальне захворювання), інвалідність
встановлена строком до 01 грудня 2013
року, дата чергового переогляду - 21
листопада 2013 року.

На заяву ОСОБА_6 про виплату їй різниці
між ступенем втрати працездатності у
відсотках станом на 12 грудня 2011 року та
21 листопада 2012 року, яка становить 25 %
страхового відшкодування, ПАТ «УАСК
«АСКА» 11 квітня 2013 року було
відмовлено.

Керуючись вимогами ст. 18 Закону України
«Про внесення змін і доповнень до
Закону України «Про державну податкову
службу в Україні», постанови Кабінету
Міністрів України від 03 червня 1994 року
№ 349 «Про затвердження порядку та умов
обов'язкового державного особистого
страхування посадових осіб органів
державної податкової служби»,
ОСОБА_6 просила суд солідарно стягнути
з ПАТ «УСК АСКА», Міністерства доходів
та зборів України, Головного
управління Міндоходів у Львівській
області різницю страхового
відшкодування у розмірі 32 004 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема: спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Зокрема, за п. 4 ч. 1 ст. 18 КАС України
місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудні усі
адміністративні справи щодо спорів
фізичних осіб з суб'єктами владних
повноважень з приводу обчислення,
призначення, перерахунку, здійснення,
надання, одержання пенсійних виплат,
соціальних виплат непрацездатним
громадянам, виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, виплат та
пільг дітям війни, інших соціальних
виплат, доплат, соціальних послуг,
допомоги, захисту, пільг.

Суди не врахували, що предметом спору є
виплати, пов'язані з проходженням
публічної служби, і суд цивільної
юрисдикції не є у даному випадку
належним і повноважним судом у
розумінні ст. 6 Європейської Конвенції
«Про захист прав людини і
основоположних свобод» та ст. 8 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів».

Згідно з ч. 1 ст. 340 ЦПК України судове
рішення підлягає скасуванню у
касаційному порядку із закриттям
провадження у справі або залишенням
заяви без розгляду з підстав,
визначених статтями 205 і 207 цього
Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України
суд своєю ухвалою закриває провадження
у справі, якщо справа не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 206 ЦПК України,
колегія суддів роз'яснює сторонам, що
зазначений спір повинен розглядатись
за правилами КАС України.

Керуючись ст. ст. 336, 340, 344, 345, 347 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити
частково.

Рішення Сихівського районного суду м.
Львова від 25 грудня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Львівської
області від 18 березня 2014 року
скасувати, провадження у справі
закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: П.О.
Гвоздик Судді: Є.П.
Євграфова В.І. Журавель О.П. Касьян О.М.
Ситнік