АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 761/9725/14
інстанції -Кравець Д.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача
Антоненко Н.О.,

суддів Шкоріної
О.І. , Ящук Т.І.
при секретарі
Слащуку А.С.

за участю представника
позивача ОСОБА_2,

відповідача
ОСОБА_3,

представника
відповідача ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2, який на підставі
довіреності діє в інтересах ОСОБА_5, на
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 10 червня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3,
ОСОБА_6 про захист честі, гідності та
ділової репутації, спростування
недостовірної інформації та
відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 10 червня 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3,
ОСОБА_6 про захист честі, гідності та
ділової репутації, спростування
недостовірної інформації та
відшкодування моральної шкоди
відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що
згідно копії роздруківки з веб-сайту та
його перекладу з німецької на
російську мову, 07 лютого 2014 року на
офіційному веб-сайті депутата
бундестагу Німечинни ОСОБА_9 -
ІНФОРМАЦІЯ_1, в мережі Інтернет, була
розміщена інформація про те, що цей
депутат бундестагу зустрілася з
ОСОБА_6, ОСОБА_3 та іншими
представниками Євразійського
Єврейського Конгресу та Центру
дослідження історії та культури
східноєвропейських євреїв.

При цьому, як вбачається зі змісту
перекладу, під час згаданої зустрічі
представники єврейських організацій
повідомили депутату бундестагу
Німечинни ОСОБА_9, що: «ОСОБА_8, автор
письма, представляет фальшивую
еврейскую организацию. Он является
членом Партии Регионов и напрямую
связан с президентом ОСОБА_10. ОСОБА_8
также является владельцем большого
рьінка в Харькове, которых избегает
налогообложения, нанимая вьетнамских
нелегальных иммигрантов. Их
документыпринадлежат вьетнамцам,
которые умерли в других странах запада.
Нелегальний ввоз зтих людей в Украйну
стоит $ 10 000. ОСОБА_8 также является
членом организованной преступности.
Недавно, он былвынужден отдать часть
своего бизнеса местному губернатору,
который получает прямьіе указания из
Москвы».

Виходячи з того, що відповідачі по
справі жодним чином не порушували прав
і законних інтересів позивача,
оскільки вони не є ані авторами статті,
в якій зазначена інформація стосовно
позивача, ані власниками
інтернет-сайту, на якому дана стаття
була опублікована, суд першої
інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_3 та
ОСОБА_6 є неналежними відповідачами у
даній справі, а також що обставини, на
які посилається позивач як на підставу
своїх вимог, не знайшли свого
підтвердження в судовому засіданні. За
таких обставин суд вважав відсутніми
підстави для задоволення позову.

В апеляційній скарзі представник
позивача ОСОБА_2 просить скасувати
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 10.06.2014 та ухвалити
нове, яким позовні вимоги ОСОБА_5
задовольнити у повному обсязі.
Посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду
представник позивача просив
задовольнити апеляційну скаргу з
наведених у ній доводів. Відповідач
ОСОБА_3 та представник ОСОБА_6 проти
доводів апеляційної скарги
заперечували, просили її відхилити та
залишити без змін рішення суду першої
інстанції.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
заявлених у суді першої інстанції
вимог, колегія дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а оскаржуване рішення - залишенню без
змін з огляду на таке.

У відповідності до ст. 32 Конституції
України кожному гарантується судовий
захист права спростовувати
недостовірну інформацію про себе і
членів своєї сім'ї та права вимагати
вилучення будь-якої інформації, а також
право на відшкодування матеріальної і
моральної шкоди, завданої збиранням,
зберіганням, використанням та
поширенням такої недостовірної
інформації.

Під способом захисту суб'єктивних
цивільних прав, слід розуміти
закріплені законом
матеріально-правові заходи
примусового характеру, за допомогою
яких проводиться поновлення (визнання)
порушених (оспорюваних) прав та вплив
на порушника (особу,яка порушила ці
права).

Відповідно ч.ч. 1, 3 ст. 277 ЦК України
фізична особа, особисті немайнові
права якої порушено внаслідок
поширення про неї недостовірної
інформації, має право на відповідь, а
також на спростування цієї інформації.
Негативна інформація, поширена про
особу, вважається недостовірною, якщо
особа, яка її поширила, не доведе
протилежного.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму
ВСУ від 27.02.2009 р. за №1 "Про судову
практику у справах про захист гідності
та честі фізичної особи, а також
ділової репутації фізичної та
юридичної особи" згідно з положеннями
статті 277 ЦК і статті 10 ЦПК обов'язок
довести, що поширена інформація є
достовірною, покладається на
відповідача, проте позивач має право
подати докази недостовірності
поширеної інформації. Позивач повинен
довести факт поширення інформації

Пред'являючи позовні вимоги до ОСОБА_3
та ОСОБА_6, позивач не надав суду у
передбаченому законом порядку
належних та допустимих доказів того, що
оспорювану інформацію на вказаній
зустрічі повідомили присутнім саме
відповідачі. Відсутні належні і
допустимі докази того, що саме
відповідачі поширили оспорювану
інформацію. Опублікована на офіційному
веб-сайті депутата бундестагу
Німечинни ОСОБА_9 -
ІНФОРМАЦІЯ_1інформація не дає підстав
вважати встановленим факт поширення її
саме відповідачами у даній справі, адже
у ній йдеться, що відбулася зустріч
ОСОБА_9 з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 та іншими
представниками Євразійського
Європейського Конгресу та Центру з
вивчення історії та культури
східно-європейських євреїв(а.с. 12).

За таких обставин правильним є
висновок суду першої інстанції про
відсутність підстав для задоволення
позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_6 про
спростування недостовірної
інформації, адже порушень прав
позивача відповідачами не встановлено.

Оскільки відсутні підстави для
задоволення позову у цій частині,
відсутні підстави для стягнення з
відповідачів і моральної шкоди, адже
ст. 280 ЦК України передбачено, що
моральна шкода підлягає відшкодуванню
лише у випадку, якщо така шкода
заподіяна фізичній особі внаслідок
порушення її особистого немайнового
права.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2
зазначених висновків суду не
спростовують і на його правильність не
впливають.

Висновки суду, викладені в
оскаржуваному рішенні, ґрунтуються на
вимогах закону і підтверджуються
матеріалами справи.Передбачених ст. 309
ЦПК України підстав для скасування
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 10 червня 2014 року не
встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 303, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який на
підставі довіреності діє в інтересах
ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 10 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня її
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді
О.І. Шкоріна

Т.І. Ящук