Справа № 296/3800/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" вересня 2014 р.

м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира
у складі:

головуючого - судді Маслак В.П.,

при секретарі Давиденко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Житомирі справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
"ПриватБанк" до ОСОБА_1 за участю
третьої особи ПП "Макро" про стягнення
заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з
позовом про стягнення з ОСОБА_1 129785,88
грн. заборгованості за кредитним
договором №МК 156-08 від 18.08.2008р.,
посилаючись на те, що відповідачка є
поручителем згідно договору поруки
№МК 156-08 від 18.08.2008р., який укладено в
забезпечення виконання зобов"язань ПП
"Макро" за кредитним договором №МК 156-08.

Відповідачка в письмовому відзиві на
позовну заяву та в судовому засіданні
заперечила проти доводів та вимог
позовної заяви.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав доводи позовної
заяви в повному обсязі.

Представник третьої особи в засідання
суду не з"явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином.

Заслухавши пояснення учасників
судового процесу, дослідивши матеріали
справи та подані докази, суд дійшов
висновку про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи,
18.08.2008р. між ЗАТ КБ "ПриватБанк"
(правонаступником якого є ПАТ КБ
"ПриватБанк") та Виробничо-торгівельне
підприємство "Макро" (позичальник) було
укладено кредитний договір №МК 156-08 з
додатком №1 до нього (графік погашення
кредиту, відсотків і винагороди).

Згідно п.1.1. банк зобов'язується надати
позичальникові кредит в сумі 75000,00 грн.
на строк і на умовах, передбачених в
даному договорі, а позичальник
зобов'язується повернути отриманий
кредит і сплатити відсотки у
встановлені даним договором строки, а
також виконати інші зобов'язання
згідно даного договору в повному
обсязі.

Пунктом 1.3 кредитного договору сторони
передбачили строк повернення кредиту -
не пізніше 17.08.2011р.

Відповідно до п.4.1 договору за
користування кредитом позичальник
сплачує відсотки в розмірі 24% річних до
погашення кредиту згідно графіку,
наведеному в додатку №1 до даного
договору).

В забезпечення виконання зобов"язань
за кредитним договором ПАТ КБ
"ПриватБанк" (кредитор) та ОСОБА_1
(поручитель) було укладено договір
поруки №МК156-08 від 18.08.2008р., згідно умов
якого поручитель відповідає перед
кредитором за виконання обов"язків за
кредитним договором в тому ж розмірі,
що і боржник, включаючи сплату кредиту,
процентів, нарахованих за користування
кредитом, винагород, штрафів, пені та
інших платежів, відшкодування збитків.

Позичальник свої зобов'язання за
кредитним договором №МК 156-08 від
18.08.2008р. не виконав в повному обсязі, в
зв"язку з чим позивач просить стягнути
з відповідача (поручителя) 129785,88 грн.
заборгованості.

Статтею 11 Цивільного кодексу України
встановлено, що підставами виникнення
цивільних прав та обовязків, зокрема є
договори та інші правочини.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовується положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Частиною 1 ст.548 ЦК України передбачено,
що виконання зобов'язання (основного
зобов'язання) забезпечується, якщо це
встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 553 ЦК України за договором
поруки поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником. Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі. Поручителем може бути одна
особа або кілька осіб.

За положеннями ч.4 ст.559 ЦК України
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України
строком є певний період у часі, зі
спливом якого пов'язана дія чи подія,
яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями,
тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК
України).

Разом з тим із настанням певної події,
яка має юридичне значення,
законодавець пов'язує термін, який
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати (ст. ст. 251, 252 ЦК України).

Таким чином, умови договору поруки про
його дію до повного припинення всіх
зобов'язань боржника не свідчать про
те, що договором установлено строк
припинення поруки в розумінні ст.251, ч. 4
ст. 559 ЦК України, тому в цьому разі
підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559
ЦК України про те, що порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.

Аналогічна позиція з даного питання
викладена в постанові Верховного Суду
України від 23.05.2012р. справа №6-33цс12.

Встановлено, що договором поруки №МК
156-08 від 18.08.2008р. не визначено строк,
після закінчення якого порука
припиняється, оскільки пунктами 11
договору передбачено, що він діє до
повного виконання зобов'язань за
кредитним договором.

Відповідно до п.1.3 кредитного договору
строк повернення кредиту, відсотків та
винагороди згідно графіку погашення
кредиту, відсотків та винагород, - не
пізніше 17.08.2011р.

Вимогу про погашення заборгованості
позивач надіслав відповідачу 26.02.2013р.,
тобто з пропуском шестимісячного
строку, встановленого ч.4 ст.559 ЦК
України.

Враховуючи, що строк виконання
основного зобов'язання за кредитним
договором настав, а позивач протягом
шести місяців від дня настання цього
строку не пред'явив вимоги до
поручителя про сплату заборгованості
за кредитним договором, то поруку
необхідно вважати припиненою. При
цьому, згідно висновку Верховного суду
України (справа №6-134цс12 від 21.11.2012р.),
звернення поручителя до суду з позовом
про визнання поруки такою, що припинена
на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України не є
необхідним.

Враховуючи вищезазначене, суд
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.251, 252, 559 ЦК України
ст.ст.3,10,60, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Житомирської
області через Корольовський районний
суд міста Житомира шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя
В. П. Маслак