Провадження № 2/344/1331/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.

секретарів Сивухіної
Ю.Ю., Іванова О.В.,

за участі позивачки ОСОБА_1,
відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Івано-Франківську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору на стороні відповідача -
ОСОБА_3, про визнання особи такою, що
втратила право на користування
житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась в суд з позовом до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право на користування
житловим приміщенням. Позов мотивувала
тим, що вона та її син ОСОБА_3 є
власниками квартири АДРЕСА_1 в рівних
долях. На даний час в належній їй та
сину квартирі зареєстрований її
колишній чоловік ОСОБА_2 та не зважаючи
на це понад 15 років в ній не проживає.
Реєстрація відповідача у належній
позивачці квартирі порушує право
власності останньої на житло. За
вказаних обставин просить визнати
ОСОБА_2, таким, що втратив право на
користування житловою площею в
квартирі АДРЕСА_1.

Ухвалою від 14 травня 2014 року до участі в
справі, в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору на стороні відповідача
залучено ОСОБА_4

Позивачка в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала у повному обсязі з
мотивів зазначених в позовній заяві.
Просила позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні визнав
факт не проживання в спірній квартирі
понад десять років, однак проти позову
заперечував.

Третя особа ОСОБА_3 04.09.2014 року в судове
засідання не з'явився, 14.05.2014 року в
засіданні проти позову заперечував.
Пояснив, що він є співвласником
квартири та не бажає виписувати батька.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні
19.06.2014 року дала показання та вказала,
що відповідач ОСОБА_2 понад 15 років в
квартирі АДРЕСА_1 не проживає. Із самим
відповідачем не знайома.

Заслухавши думку позивачки, доводи
відповідача, пояснення третьої особи
та показання свідка, дослідивши
письмові матеріали справи, судом
встановлено, що спір між сторонами
виник з приводу порушення права
користування нерухомим майном
внаслідок чого ОСОБА_1 позивається про
його відновлення, шляхом визнання
ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування належним їй житловим
приміщенням.

На підставі договору дарування
квартири від 28 березня 2000 року ОСОБА_2
подарував ОСОБА_1 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1 (а.с. 5).

Окрім того, право власності на 1/2
частину вказаної квартири також
зареєстровано за ОСОБА_3, що
підтверджується довідкою ОКП
«Івано-Франківське ОБТІ» (а.с. 4).

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в
квартирі АДРЕСА_1 що підтверджується
довідкою КП «ЄРЦ» (а.с. 7) та довідкою
Управління державної міграційної
служби в Івано-Франківській області,
яка була витребувана на запит суду (а.с.
13).

Позивачка вказує, що реєстрація у
квартирі ОСОБА_2, який насправді має
зовсім інше місце проживання,
перешкоджає здійсненню нею прав
власника на вільне користування і
розпоряджання майном.

Як вбачається зі змісту ст. 10 ЦПК
України, цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України на сторін
покладено обов'язок доказування і
подання доказів. Це положення є одним
із найважливіших наслідків принципу
змагальності. Кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях, тобто твердженнях, які
самі по собі потребують доведення.

Згідно із ст. 391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Крім того згідно із ч. 2 ст. 167 ЖК України
у разі вибуття наймача та членів його
сім'ї на постійне проживання до іншого
населеного пункту або в інше жиле
приміщення в тому ж населеному пункті
договір найму жилого приміщення
вважається розірваним з дня вибуття.
Якщо з жилого приміщення вибуває не вся
сім'я, то договір найму жилого
приміщення не розривається, а член
сім'ї, який вибув, втрачає право
користування цим жилим приміщенням з
дня вибуття.

Суд вважає можливим застосовувати
положення ст. 167 ЖК України до спірних
правовідносин, оскільки норми глави 2
розділу 3 ЖК про користування жилими
приміщеннями в будинках державного і
громадського житлового фонду до
житлових відносин у приватному
житловому фонді застосовуються у
випадках, коли схожі житлові відносини
не врегульовані нормами глави 6 і
застосування до них норм глави 2 не
суперечить їх змісту.

Отже, відповідач не проживає в квартирі
АДРЕСА_1 не несе витрати по утриманню
квартири, а тому його слід визнати
таким, що втратив право на користування
житловим приміщенням.

З огляду на викладене суд дійшов
висновку, що позов слід задовольнити в
повному обсязі.

На підставі викладеного, відповідно до
ст. 167 ЖК України, ст. ст. 317, 391, 405 ЦК
України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ЦПК України,
керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору на стороні відповідача -
ОСОБА_3, про визнання особи такою, що
втратила право на користування
житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що
втратив право на користування житловою
площею в квартирі АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подачі
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається через Івано-Франківський
міський суд протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Довідка: повний текст рішення
виготовлено 05 вересня 2014 року.

Суддя
Бабій О.М.