Справа № 523/2942/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2014 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого судді - Кисельова В.К.,

при секретарі судового засідання -
Дзюба Г.І.

за участю позивачки - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду № 21 цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, Суворовської районної
адміністрації Одеської міської ради,
Суворовського районного відділу в м.
Одесі Головного управління Державної
міграційної служби України в Одеській
області про визнання дій повіреного
незаконними, скасування реєстрації
місця проживання, усунення перешкод у
користуванні майном та виселення,
зобов'язання закриття та відкриття
особового рахунку, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, Суворовської районної
адміністрації Одеської міської ради,
Суворовського районного відділу в м.
Одесі Головного управління Державної
міграційної служби України в Одеській
області про визнання дій повіреного
незаконними, скасування реєстрації
місця проживання, усунення перешкод у
користуванні майном та виселення,
зобов'язання закриття та відкриття
особового рахунку. Позовні вимоги
мотивовані тим, що ОСОБА_1 є
користувачем житлової квартири за
адресою: АДРЕСА_1 (яка складається із
трьох кімнат, площею 18, 14 та 9 кв.м. -
надалі квартира). Дану квартиру,
позивачу, її батьку ОСОБА_5 та її брату
ОСОБА_6, згідно з ордером №493 від 27
грудня 1994 року, виданим виконкомом
Центральної ради народних депутатів
було надано для користування. На час
видачі ордеру, батько, ОСОБА_5 та ОСОБА_3
були розлучені.

Позивачка стверджує, що відповідачка
ОСОБА_3, спільно з ОСОБА_4, після продажу
своєї квартири у м. Теплодар, переїхала
у квартиру за адресою: АДРЕСА_1, але
мешкала там без прописки.

Позивачка в 2002р. одружилась та була
змушена піти на найману квартиру,
оскільки вона не змогла спільно
проживати з відповідачами.

22.06.2011 року, розпорядженням
Суворовської районної адміністрації м.
Одеси № 364, особистий рахунок на
квартиру, без її відома, було
переоформлено на ОСОБА_3

Вищевказані відомості стали відомі
позивачці після отримання відповіді
від Суворовської районної
адміністрації м. Одеси, на відповідний
адвокатський запит, який був наданий
під час провадження судової справи за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_6 про
визнання осіб такими, що втратили право
на користування житловою площею. З
документів, які були надані
Суворовською райадміністрацією
вбачається, що ОСОБА_3, скористалася
раніше виданою позивачкою на її ім'я
довіреністю та переоформила особовий
рахунок на себе. Однак за твердженням
позивачки вищевказані дії не були
узгоджені з нею, та відповідачка ОСОБА_3
діяла в своїх інтересах. Крім того,
позивачка на підставі даної
довіреності зареєструвала себе в
квартирі з 08.06.2011р., а також без її
дозволу зареєструвала ОСОБА_4 з 31.08.2011р..

Таким чином, позивачка вважає, що
ОСОБА_3 перевищала свої повноваження як
повірена, оскільки її дії не були
узгоджені з довірителем, тобто
позивачкою.

На підставі викладеного, позивачка
просила:

1. Постановити рішення, яким
визнати дії ОСОБА_3, стосовно
перереєстрації особистого рахунку
квартири за адресою: АДРЕСА_1 з ОСОБА_1
на себе незаконними.

2. Постановити рішення, яким
визнати дії ОСОБА_3, стосовно
реєстрації власного місця проживання
та реєстрації місця проживання ОСОБА_4
у квартирі за адресою: АДРЕСА_1
незаконними.

3. Постановити рішення, яким
зобов'язати Суворовську районну
адміністрацію м. Одеси зняти з
реєстрації місця проживання ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 з квартири за адресою: АДРЕСА_1.

4. Постановити рішення, яким
усунути перешкоди у користуванні
майном для ОСОБА_1 шляхом виселення
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з квартири за адресою:
АДРЕСА_1.

В процесі розгляду справи позивачка
доповнювала позовні вимоги та просила:

1. Постановити рішення, яким зобов'язати
Суворовський районний відділ в м. Одесі
Головного управління Державної
міграційної служби України в Одеській
області зняти з реєстрації місця
проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з квартири
за адресою: АДРЕСА_1.

2. Зобов'язати Суворовську районну
адміністрацію м. Одеси закрий рахунок
ОСОБА_3 квартири, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 та відкрити особовий
рахунок на ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивачка, а також
її представник підтримали позовні
вимоги та обставини заявленого позову.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове
засідання не з'явились, про розгляд
справи були повідомлені за місцем
реєстрації, за адресою: АДРЕСА_1. Проте
за даною адресою не проживають, що
підтверджується відповідними записами
КП ЖКС «Північний», у зв'язку з чим, на
підставі ч. 5 ст. 74 ЦПК України
вважаються повідомленими про розгляд
справи.

Представник Суворовської районної
адміністрації виконавчого комітету
Одеської міської Ради в процесі
розгляду справи позовні вимоги не
визнала, та пояснила, що дані вимоги є
некоректними. В останнє судове
засідання не з'явилась, про розгляд
справи була повідомлена належним
чином.

Представники Суворовського районного
відділу в м. Одесі Головного управління
Державної міграційної служби України в
Одеській області в судове засідання не
з'явились, згідно листа від 08.04.2014р.
просили справу розглянути у їх
відсутність. (а.с. 71)

Третя особа, яка не заявляє самостійні
вимоги щодо предмету спору на стороні
відповідача - ОСОБА_6 в процесі судового
засідання просив задовольнити позовні
вимоги частково, оскільки він
заперечував проти виселення ОСОБА_3. В
останнє судове засідання не з'явився,
про розгляд справи був повідомлений
належним чином.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення сторін, суд вважає, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню на підставі фактів,
встановлених в судовому засіданні.

Так судом встановлено, що в квартирі
АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_3, як
основний наймач, а також інші члені
сім'ї чоловік - ОСОБА_4, дочка - ОСОБА_1,
брат - ОСОБА_6, що підтверджується
довідкою про склад сім'ї від 14.04.2004р.
(а.с. 67)

Судом встановлено, що розпорядженням
Суворовської районної адміністрації м.
Одеси № 364 від 22.06.2011 року, особистий
рахунок на квартиру АДРЕСА_1
переоформлено на ОСОБА_3. (а.с. 16)

З матеріалів справи вбачається, що
підставою для вищевказаного
розпорядження стала заява - ОСОБА_3,
яку вона також зробила від імені
позивачки ОСОБА_1, посилаючись на
довіреність від 09.12.2009р., яка була
посвідчена приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_7, у реєстрі № 4834, яка діяла
строком до 10.12.2014р.

Відповідно до змісту повноважень
ОСОБА_3 від імені ОСОБА_8 мала права бути
її представником в усіх … організаціях
.. з питання управління та
розпорядження усім майном, укладати
всі передбачені законом угоди по
керуванню та розпорядженні майном,
здійснювати дії, пов'язані з
реєстрацією будь-яких договорів у
відповідних органах, підписувати від
її імені заяви, розписуватись за неї,
виступати від її імені в усіх …
установах, в паспортних відділах УМВС з
питань постановки на реєстраційний
облік або зняття з реєстраційного
обліку, та ін.. (а.с. 13-14)

Таким чином, між сторонами виникли
відносини щодо представництва, які
регулюються Главою 17 ЦК України.

Так, ч. 1 ст. 237 ЦК України встановлено,
що представництвом є правовідношення,
в якому одна сторона (представник)
зобов'язана або має право вчинити
правочин від імені другої сторони, яку
вона представляє.

Відповідно до ч. 1 ст. 238 ЦК України
представник може бути уповноважений на
вчинення лише тих правочинів, право на
вчинення яких має особа, яку він
представляє.

Згідно ч. 3 ст. 238 ЦК України представник
не може вчиняти правочин від імені
особи, яку він представляє, у своїх
інтересах або в інтересах іншої особи,
представником якої він одночасно є,
за винятком комерційного
представництва, а також щодо інших
осіб, встановлених законом.

Частиною 1 ст. 239 ЦК України правочин,
вчинений представником, створює,
змінює, припиняє цивільні права та
обов'язки особи, яку він представляє.

У відповідності до ч. 1 ст. 241 ЦК України
правочин, вчинений представником з
перевищенням повноважень, створює,
змінює, припиняє цивільні права та
обов'язки

особи, яку він представляє, лише у
разі наступного схвалення правочину
цією особою. Правочин вважається
схваленим зокрема у разі, якщо особа,
яку він представляє, вчинила дії, що
свідчать про прийняття його до
виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 244 ЦК України
представництво, яке грунтується на
договорі, може здійснюватися за
довіреністю.

Частина 1 ст. 249 ЦК України особа, яка
видала довіреність, за винятком
безвідкличної довіреності, може в
будь-який час скасувати довіреність
або передоручення. Відмова від цього
права є нікчемною.

Згідно ч. 2 ст. 249 ЦК України даної
статті, особа, яка видала довіреність
і згодом скасувала її, повинна
негайно повідомити про це
представника, а також відомих їй третіх
осіб, для представництва перед
якими була видана довіреність.

Суд вважає, що дійсно ОСОБА_3 під час
подання документів для переоформлення
особистого рахунку діяла в своїх
інтересах, чим порушила вимоги ч. 3 ст. 238
ЦК України.

В той же час, суд вважає, що не можуть
бути задоволені позовні вимоги в
частині визнання даних дій
незаконними, як предмету позовних
вимог, оскільки таки вимоги є
некоректними. Так, відповідно до ч. 1 ст.
239 ЦК України наслідком вищевказаний
дій відповідачки стало прийняття
розпорядження Суворовською районною
адміністрацією м. Одеси № 364 від 22.06.2011
року. В даному випадку, можливо лише
ставити питання про визнання даного
розпорядження незаконним, оскільки
дане розпорядження створило
відповідні права та обов'язки для
сторін.

Однак позивачка не заявляла позовні
вимоги про визнання незаконним
розпорядження Суворовської районної
адміністрації м. Одеси № 364 від 22.06.2011
року, у зв'язку з чим, суд розглядає
справу в межах заявлених позовних
вимог та позбавлений можливості
надати правову оцінку даному
розпорядженню.

В той час, позивачка не позбавлена
можливості звернутись з вищевказаною
вимогою до суду, при цьому дана вимога
буде розглядатись в порядку цивільного
судочинства.

Позивачка також просить визнати дії
ОСОБА_3, стосовно реєстрації власного
місця проживання та реєстрації місця
проживання ОСОБА_4 у квартирі за
адресою: АДРЕСА_1 незаконними.

Суд також вважає, що в даному випадку
можливо лише ставити питання про
визнання незаконною реєстрації, а
також вселення в квартиру АДРЕСА_1
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а не визнання
незаконним дій, пов'язаних з
реєстрацією в квартирі, тобто
предметом позовних вимог повинні бути
не «дії», а наслідки таких дій.

Позивачкою також первісно заявлені
вимоги в яких вона просила зобов'язати
Суворовську районну адміністрацію м.
Одеси зняти з реєстрації місця
проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з квартири
за адресою: АДРЕСА_1.

В процесі розгляду справи, вона просила
зобов'язати Суворовський районний
відділ в м. Одесі Головного управління
Державної міграційної служби України в
Одеській області зняти з реєстрації
місця проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з
квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, аналогічні позовні вимоги
заявлені до різних відповідачів, проте
позивачкою взагалі не визначене
правове обґрунтування даних вимог.

Необхідно відзначити, що
вищевказані правовідносини
регулюються Законом України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» від 11
грудня 2003 року N 1382-IV. Так, відповідно до
ст. 7 Закону зняття з реєстрації місця
проживання особи здійснюється на
підставі: судового рішення, яке
набрало законної сили, про позбавлення
права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, про виселення,
про визнання особи безвісно відсутньою
або оголошення її померлою.

В зв'язку з тим, що позивачкою не
заявлялись позовні вимоги про
позбавлення відповідачів права
користування житловим приміщенням,
тому відсутні підстави для зняття
відповідачів з реєстраційного обліку.

Позивачкою також заявлені позовні
вимоги про усунення перешкоди у
користуванні майном шляхом виселення
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з квартири за адресою:
АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1
перебуває у комунальної власності, а
також не була приватизована.

В зв'язку з чим, суд вважає, що оскільки
позивачка не є власником квартири вона
не може заявляти позовні вимоги про
усунення перешкод у користуванні
майном.

В той же час, ЖК України встановлені
норми щодо можливості виселення, у тому
числі виселення без надання іншого
жилого приміщення ст. 116 ЖК України.

Однак позивачка в позовних
вимогах не визначала правові підстави
заявлених вимог, тобто за яких саме
підстав вона просить виселити
відповідачів.

В позовних вимогах позивачка також
просить зобов'язати Суворовську
районну адміністрацію м. Одеси закрити
особовий рахунок на ім'я ОСОБА_3 щодо
квартири АДРЕСА_1, а також відкрити
особовий рахунок на ім'я ОСОБА_1.

Суд вважає, що таки вимоги не
підлягають задоволенню, оскільки дані
вимоги безпосередньо пов'язані з
розпорядженням Суворовської районної
адміністрації м. Одеси № 364 від 22.06.2011
року, яке не визнано в судовому порядку
незаконним, а таким чином є чинним.

Крім того, відповідно до ст. 103 ЖК
України договір найму жилого
приміщення може бути змінено тільки за
згодою наймача, членів його сім'ї і
наймодавця, проте відповідачі такої
згоди не надавали.

На підставі вищенаведеного, суд вважає,
що позовні вимоги не підлягають
задоволенню, оскільки вони заявлені
без належного правового обґрунтування,
тобто предмет позовних вимог, а також
факті на які посилається позивачка та
факти, які встановлені в судовому
засіданні не збігаються із предметом
заявлених позовних вимог.

В той же час, суд вважає, що позивачка не
позбавлена права на повторне звернення
до суду за цих же підстав, проте з
іншими позовними вимогами, які мають
відповідне правове обґрунтування.

На підставі вищенаведеного, керуючись
ст.ст. 64, 103-104, 109,116 ЖК України, ст. 7
Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» від 11 грудня 2003
року N 1382-IV, ст.10, 11, 208-209, 212-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3
ОСОБА_4, Суворовської районної
адміністрації Одеської міської ради,
Суворовський районний відділ в м. Одесі
Головного управління Державної
міграційної служби України в Одеській
області про визнання дій повіреного
незаконними, скасування реєстрації
місця проживання, усунення перешкод у
користуванні майном та виселення,
зобов'язання закриття та відкриття
особового рахунку - залишити без
задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку через
Суворовський районний суд м. Одеси
шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти
денний строк з дня проголошення
рішення.

Суддя