РІШЕННЯ

Іменем України

18.07.2014 р. Франківський районний суд
м.Львова в складі:

головуючого-судді
Мартинишин М.О.

при секретарі
Кметь Г.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні м.Львові цивільну справу за
позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про усунення перешкод в дачі згоди на
виїзд дитини за кордон,-

встановив:

позивач звернувся до суду із
даним позовом покликаючись на те, що
вона із відповідачем шлюб розірвала 2009
році. Від шлюбу у них народилася донька
ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач
донькою не цікавиться, матеріально не
підтримує та вихованням не займається.
Дитина хворіє, потребує догляду та
оздоровлення, а тому вона з своїм
батьками возять дитину на
оздоровляємо. В 2011році та 2013 році
відповідач давав згоду на виїзд
дитини за кордон, вимагаючи за це гроші,
а на сьогодніший день відмовляється
давати таку згоду. Оскільки вона має
намір поїхати із донькою за межі
України на відпочинок та оздоровлення,
однак неможе взяти відповідного
дозволу у відповідача на це. Відповідач
зволікає зустріччю із позивачем.
Просить позов задовольнити.

У судовому засіданні позивач
позовні вимоги підтримала, дала
пояснення аналогічні викладеному у
позові. Уточняючи позовні вимоги
просить зобов'язати відповідача не
чинити перешкод в тимчасовому виїзді
ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 за кордон, та
дозволити такий виїзд разом із нею та
її дідом ОСОБА_4 без згоди батька.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про причини своєї неявки суд
не повідомив, хоча належним чином був
повідомлений про день, час та місце
слухання справи, на підставі ст.ст.169,224
ЦПК України суд вирішує справу на
підставі наявних у ній даних чи
доказів(постановляє заочне рішення),
проти чого не заперечила і позивачка.

Дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, заслухавши пояснення
позивача, суд вважає, що уточнений
позов підставний та підлягає
задоволенню.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, до суду
може звернутись кожна особа за
захистом своїх порушених прав, а також
інтересах інших осіб у випадках
встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України
способами захисту цивільного права та
інтересів є припинення дії, яка порушує
право. Суд може захистити цивільне
право і інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

За вимогами ст. ст.10,60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім випадків
встановлених цим кодексом. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.11 ч.1 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що позивач із
відповідачкою шлюб розірвали. Від
шлюбу у них народилася донька ОСОБА_3 -
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом із
позивачкою, яка займається утриманням
та вихованням дитини. Позивачка неможе
оформити документи на виїзд доньки за
межі України для відпочинку та
оздоровлення.

Згідно ст.141 СК України мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.33 Конституції
України кожному громадянину
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України та
повертатися на Україну.

Дія зазначеної статті
Конституції поширюється і на доньку
позивачки, яка перебуває на її
утриманні.

Згідно ст.313 ЦК України, фізична особа,
яка не досягла шістнадцяти років, має
право на виїзд за межі України лише за
згодою батьків та в їхньому супроводі.

Як вбачається із п.2 ст.4 Закону
України «Про порядок виїзду з України
та в'їзду в Україну громадянам України»
за відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду.

За положенням ст. 4 ЦПК України,
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

У зв'язку із тим, що від
відповідача неможливо отримати дозвіл
на виїзд дитини за межі України на
відпочинок та оздоровлення, позивачка
не може оформити відповідних
документів, а тому суд вважає, що
уточнений позов підставний та підлягає
задоволенню.

Керуючись
ст.ст.10,27,31,60,169,209,212-215,224-225 ЦПК України,
ст.33 Конституції України,
ст.ст.1,6,7,141,150-155,160 СК України, Законом
України "Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України", суд,-

вирішив:

уточнений позов задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкод
в тимчасовому виїзді ОСОБА_3 -
ІНФОРМАЦІЯ_1 за кордон, та дозволити
такий виїзд разом із матір'ю ОСОБА_1 та
її дідом ОСОБА_4 без згоди батька.

Заочне рішення може бути
переглянуте Франківським районним
судом м. Львова, за письмовою заявою
відповідача, поданою протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Мартинишин М.О.