Справа № 265/1638/14-ц
Провадження № 2/265/1152/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Мельник І. Г.,

при секретарі           Тушкановій
Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Маріуполі
Донецької області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до споживчого
кооперативу «АС - Дельф», ОСОБА_2
міської ради про визнання права
власності в порядку спадкування на
нерухоме майно

В С Т А Н О В И В:

11 березня 2014 року позивачка ОСОБА_1
звернулась до Орджонікідзевського
районного суду міста Маріуполя
Донецької області із позовом до СК «АС -
Дельф», ОСОБА_2 міської ради про
визнання права власності на нерухоме
майно в порядку спадкування. В
обґрунтування позовних вимог
посилалась на те, що 24 квітня 2013 року
помер її чоловік – ОСОБА_3. За життя він
був членом ГСК «ОСОБА_4 - 1». 20 листопада
1994 року згідно рішення Міської ради
народних депутатів від 19 вересня 1990
року кооперативу було надано земельну
ділянку за адресою: м. Маріуполь, пров.
Ровенський, 19. Рішенням правління
кооперативу від 04 листопада 1994 року,
ОСОБА_3 було надано земельну ділянку
для будівництва гаражу за № 1, на якій в
подальшому ОСОБА_3 за власні кошти було
збудовано гараж. 28 лютого 1995 року за
ОСОБА_5 БТІ м. Маріуполя було
зареєстровано право власності на гараж
№ 1 по пров. Ровенському, 19 в м.
Маріуполі, про що було видано
реєстраційне свідоцтво, оскільки на
той час інший правовстановлюючий
документ не видавався. Після смерті
чоловіка, позивачка звернулась до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини, але нотаріусом
було надано відмову у видачі свідоцтва
про право власності на гараж, оскільки
відсутній правовстановлюючий
документ. Вважає, що її чоловік, ОСОБА_5
за життя у встановленому законом
порядку набув право власності на гараж,
у зв’язку з чим, просить суд визнати за
нею право власності на гараж № 1 , який
розташований по провулку Ровенському,
19 в місті Маріуполі в порядку
спадкування після смерті її чоловіка.

У судове засідання позивачка не
з’явилася, надавши заяву з проханням
розглядати справу в її відсутність,
просила позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2
міської ради ОСОБА_6 діюча на підставі
довіреності проти задоволення
позовних вимог ОСОБА_1 не заперечувала.

Представник відповідача СК «АС -
Дельф», ОСОБА_7, до судового засідання
не з’явився, надав суду заяву про
розгляд справи за його відсутності, при
цьому проти задоволення позовних вимог
ОСОБА_1 не заперечував.

Суд, дослідивши письмові матеріали
справи вважає, що позов підлягає
задоволенню у повному обсязі з
наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували у
зареєстрованому шлюбі з 09 серпня 1969
року, актовий запис про шлюб № 2963, що
підтверджується свідоцтвом про
одруження серія І – АБ № 094361, виданим 09
серпня 1969 року Палацом Одруження м.
Жданова Донецької області.

Згідно довідки голови правління СК
«ОСОБА_4 - 1», ОСОБА_3 рішенням правління
кооперативу «ОСОБА_4 - 1», від 20.11.1994 року,
протокол зборів № 20, було надано
земельну ділянку для будівництва
гаража № 1, по пров. Ровенському, 19 в м.
Маріуполі.

Згідно реєстраційного посвідчення
виданого БТІ м. Маріуполя 28 лютого 1995
року на підставі довідки правління від
20.11.1994 року, за ОСОБА_3 було
зареєстровано гараж № 1 в СК «ОСОБА_4 -
1», який знаходиться по пров.
Ровенському, 19 в Маріуполі, що також
підтверджується технічним паспортом,
який було видано 15.02.1995 року БТІ м.
Маріуполя.

Згідно заяви ОСОБА_5 від 30.12.2003 року,
останній клопотав перед головою
правлення СК «ОСОБА_4 - 1» про
відрахування його зі складу членів ГСК
«ОСОБА_4 – 1» з метою самоорганізації
членів автостоянки № 4 у самостійну
колективну структуру.

Протоколом № 1 Загальних зборів про
створення споживчого кооперативу «АС -
Дельф» від 25.10.2004 року, було створено
споживчий кооператив «АС - Дельф», який
в подальшому було зареєстровано 10.11.2004
року у виконавчому комітеті ОСОБА_2
міської ради Донецької області.

25 жовтня 2004 року ОСОБА_5 звернувся до
голови кооперативу «АС - Дельф» ОСОБА_7
про зарахування його до членів
кооперативу, на підставі чого
останнього було зараховано до членів
кооперативу СК «АС - Дельф» , що
підтверджується списком членів ПК «АС -
Дельф» від 21.11.2012 року.

Відповідно до витягу з державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію іншого речового права
від 11.11.2013 року, на підставі договору
оренди укладеного між СК «АС - Дельф» та
ОСОБА_2 міською радою 31.10.2013 року, СК «АС
- Дельф» було надано право оренди
земельної ділянки загальною площею 0,0198
га, яка розташована по пров.
Ровенському, 19 в м. Маріуполі строком
до 28.08.2023 року.

Згідно свідоцтва про смерть серія І –
НО № 711245 виданого Орджонікідзевським
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
ОСОБА_2 міського управління юстиції у
Донецькій області, ОСОБА_3, помер 24
квітня 2013 року, актовий запис № 519 від
26.04.2013 року.

Після смерті ОСОБА_3 залишилось
спадкове майно, яке складається у тому
числі з гаражу № 1 по пров. Ровенському,
19 в м. Маріуполі.

Позивачка вчасно звернулась до
нотаріуса з заявою про прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_3, на
підставі чого у Спадковому реєстрі №
54969367 була зареєстрована спадкова
справа № 337/2013, що підтверджується
інформаційною довідкою Четвертої
маріупольської державної нотаріальної
контори від 18.04.2014 року за № 740/01-16.

Однак, як вбачається з постанови про
відмову у вчиненні нотаріальної дії,
виданої завідуючою Четвертої
маріупольської державної нотаріальної
контори ОСОБА_8 13.11.2013 року, у зв’язку
із відсутністю правовстановлюючих
документів на гараж № 1 по пров.
Ровенському, 19 в м. Маріуполі у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на ім’я ОСОБА_1 після смерті її
чоловіка ОСОБА_3 було відмовлено.

Згідно ст. 316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності
є непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності
набувається на підставах, не
заборонених законом, зокрема з
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця) до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, які належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинились внаслідок його смерті.

Згідно ч. 2,3 ст. 1223 ЦК України у разі
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за заповітом, а також у разі не
охоплення заповітом усієї спадщини
право на спадкування за законом
одержують особи, визначені в ст.1261-1265
цього кодексу. Право на спадкування
виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу
право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця, той з подружжя, який
його пережив, та батьки.

Згідно з ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно
від часу прийняття спадщини вона
належить спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

Оцінивши обставини справи, надані
сторонами докази в їх сукупності, суд
вважає, що позивач правомірно набула
право власності на вказане нерухоме
майно, оскільки є спадкоємцем після
смерті чоловіка першої черги, спадщина
належить їй з дня її відкриття, вона
своєчасно звернулася до нотаріальної
контори, але не може отримати свідоцтво
на право власності на спадщину в
нотаріальному порядку у зв'язку з
відсутністю реєстрації права
власності на це майно за чоловіком.
Вказане майно, незважаючи на
відсутність реєстрації права
власності за ОСОБА_3, належало
останньому на праві власності на
підставі рішення правління СГК «ОСОБА_4
- 1», для будівництва гаражу йому у
встановленому законом порядку була
виділена земельна ділянка, на якій він
за власні кошти збудував гараж,
зареєстрував його у БТІ м. Маріуполя,
тобто здійснював правомочності
власника. Ніхто з третіх осіб прав
власності на вказане нерухоме майно не
має і на нього не претендує.

За вказаних обставин позивач
позбавлена права в передбаченому
законом нотаріальному порядку
оформити своє право на спадщину у
вигляді вказаного нерухомого майна,
чим порушується її право власності на
спадкове майно, яке залишилось після
смерті чоловіка.

Суд вважає, що це право відповідно до
ст. 3 ЦПК України підлягає захисту
шляхом визнання за позивачем права
власності на гараж.

За таких обставин, позов слід
задовольнити повністю.

Керуючись ст.316,321,328,1216,1218,1223,1261,1268 ЦК
України, ст. 3,4,10,11,60,61,88,212-215 ЦПК України,
суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до споживчого
кооперативу «АС - Дельф», ОСОБА_2
міської ради про визнання права
власності в порядку спадкування на
нерухоме майно – задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
порядку спадкування після смерті
ОСОБА_3, який помер 24 квітня 2013 року,
право власності на гараж № 1 загальною
площею 28,0 кв.м., розташований по
провулку Ровенському, 19 в місті
Маріуполі Донецької області.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області у місті
Маріуполі через Орджонікідзевський
районний суд міста Маріуполя шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя
І.Г. Мельник