РІШЕННЯ

Іменем України

05.09.2014 року Франківський районний суд
м.Львова в складі:

Головуючого судді Дзеньдзюри С.М.

при секретарі Мочульська М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
позовом ОСББ «Заозерне» до ОСОБА_1 про
визнання договору укладеним та
стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Заозерне»
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1
про визнання Типового договору
відносин власників житлових і
нежитлових приміщень та управителя
затвердженого Наказом державного
комітету України з питань
житлово-комунального господарства від
27.08.2003 N 141 укладеним та стягнення 5025,49
грн.боргу за житлово-комунальні
послуги.

В обгрунтування позовних вимог
покликається на те, що відповідно до ст.
6 Закону України «Про об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку» власниками квартир у будинку
№ 240 по вул. Замарстинівській у м.
Львові створено об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку. Згідно витягу про реєстрацію
права власності на нерухоме майно від
11.12.2007 року ОСОБА_1 належить на праві
власності квартира АДРЕСА_1.
Відповідачу неодноразово
пропонувалось укласти типовий договір
відносин власників житлових і
нежитлових приміщень та управителя,
однак укладати такий він
відмовляється, проте з часу створення
ОСББ «Заозерне» - 2008 року по даний час
житлово-комунальними послугами
наданими ОСББ «Заозерне» користується.
Протягом усього періоду проживання у
даному будинку ОСОБА_1 сплачував кошти
за надані йому житлово-комунальні
послуги чим визнав, що такі йому
надаються, однак починаючи з березня 2013
року припинив сплату.

Оскільки добровільно відповідач свої
обов'язки не виконує, позивач просить
визнати договір укладеним та стягнути
суму боргу в судовому порядку.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримав, надав
пояснення аналогічні викладеним в
позовній заяві. Зазначив, що відповідач
всіляко ухиляється в укладення
типового договору відносин власників
житлових і нежитлових приміщень та
управителя.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник
проти позову заперечили. Крім цього
відповідач зазначив, що типового
договору відносин власників житлових і
нежитлових приміщень та управителя не
підписував, а відтак такий не може бути
підставою для нарахування та стягнення
з нього заборгованості. Також
відповідач вказав, що позивач не надав
доказів, які підтверджують те, що
відповідач був належним чином
проінформований про пропозицію
підписати типовий договір. Крім цього,
ОСОБА_1 повідомив, що ним та ОСББ
«Заозерне» повинно бути укладено
Типовий договір про надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій затверджений
Постановою КМУ № 529 від 20.05.2009 року а не
Типовий договір відносин власників
житлових і нежитлових приміщень та
управителя затвердженого Наказом
державного комітету України з питань
житлово-комунального господарствавід
27.08.2003 № 141.

Також відповідач не погоджується з
переліком послуг що визначений
кошторисом ОСББ «Заозерне» і тому
відмовляється сплачувати за такі.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи у їх
сукупності суд приходить до
переконання, що позовні вимоги
підлягають до задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
протоколу зборів правління ОСББ
«Заозерне» № 6 від 18.11.2010 та протоколу №
8 від 01.03.2011 року про продовження
загальних зборів ОСББ «Заозерне» від
04.02.2011 року відповідач ще у червні 2008
року отримав типовий договір, який він
відмовився підписати.

Свобода договору, закріплена у ст.ст. 6,
627 ЦК України, яка полягає у праві
сторін вільно вирішувати питання при
укладенні договору та при погодженні
умов договору, не є безмежною. У тих
випадках, коли актом цивільного
законодавства передбачена
обов'язковість положень цього акту для
сторін договору, сторони не вправі
відступити від їх положень (ч. 3 ст. 6 ЦК
України). Ст.ст. 19, 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
передбачено обов'язок споживача
житлово-комунальних послуг укласти
письмовий договір з виконавцем послуг
на основі типового договору. Відносини
власників приміщень і управителя
регулюються договором між ними, який
укладається на основі Типового
договору, форму якого затверджує
центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування.

З аналізу змісту ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК
України, ст. ст. 19 - 21 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», Наказу
державного комітету України з питань
житлово-комунального господарства від
27.08.2003 №141 «Про затвердження типового
договору відносин власників житлових і
нежитлових приміщень та управителя»
вбачається, що умови типового договору,
що набули юридично обов'язкового
значення в силу актів цивільного
законодавства, є обов'язковими для
сторін договору, які не мають права
відступити від їх положень і
врегулювати свої відносини на власний
розсуд.

Таким чином, укладення договору на
надання житлово-комунальних послуг є
обов'язком споживача за умови, якщо
запропонований виконавцем послуг
договір відповідає типовому договору.
Відмова споживача послуг від укладення
договору в такому разі суперечить
вимогам ч. 3 ст. 6, ст. ст. 627, 630 ЦК України
та ст. ст. 19, 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги».

Суд приходить до висновку, що у разі
такої відмови, виходячи з положень ст.
ст. 3,6,12 - 15, 20, 630, 640, 642, 643 ЦК України
виконавець послуг правильно вибрав
спосіб захисту у відповідності до п. 1 ч.
2 ст. 6 ЦК України шляхом визнання
договору укладеним на умовах,
передбачених нормативним актом
обов'язкової дії. Така правова
пропозиція викладена у Постанові
Верховного Суду України від 10 жовтня 2012
року і така підлягає застосуванню до
подібних правовідносин відповідно до
ст. 360-7 ЦПК України.

Крім цього, відповідно до ст.10 ЗУ «Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку» - до
виключної компетенції загальних
зборів членів об'єднання відноситься
затвердження кошторису, балансу
об'єднання та річногоз віту; визначення
розмірів внесків та платежів членами
об'єднання. Згідно ст. 15 Закону України
«Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку» - власник,
член об'єднання зобов'язаний своєчасно
і в повному обсязі сплачувати належні
платежі. Відповідно до ст. 22 Закону
України «Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку» - відмова
від укладення договору, від оплати
рахунків або несплата рахунків не
допускається. Такі дії є порушенням
прав інших членів об'єднання і
підставою для звернення до суду про
стягнення заборгованості із плати по
відповідних рахунках у примусовому
порядку.

Як встановлено в судовому засіданні та
не заперечувалось сторонами згідно
кошторису ОСББ «Заозерне» за 2013 рік
сума до оплати за житлово-комунальні
послуги за 1 метр квадратний площі
власника квартири становить 2,90 грн.
Згідно технічного паспорту квартири
АДРЕСА_1, яка належить на праві
власності ОСОБА_1, площа квартири
становить 97,3 метри квадратні.
Відповідно до розгорнутої довідки від
03.09.2014 року № 31 ОСББ «Заозерне» сума
заборгованості відповідача з лютого 2013
року по липень 2014 року становить 5025,49
грн.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку, що вимоги позивача ОСББ
«Заозерне» про визнання договору
укладеним та стягнення боргу за
житлово-комунальні послуги є
підставними та такими, що підлягають до
задоволення.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторонни понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Як встановлено судом,
при подачі позовної заяви позивачем не
було сплачено судовий збір, тому такий
слід стягнути з відповідача в
державний бюджет.

Керуючись ст.ст. 4,10,11,60,208-209, 212-215, 218 ЦПК
України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати договір відносин власників
житлових і нежитлових приміщень та
управителя Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Заозерне»
та ОСОБА_1 затверджений наказом
Державного комітету України з питань
житлово-комунального господарства № 141
від 27.08.2003 року укладеним.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСББ
«Заозерне» заборгованість в розмірі
5025,49 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в державний бюджет
судовий збір у розмірі 243,60 грн.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга протягом 10 днів з дня
його проголошення.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через Франківський
районний суд м.Львова.

Суддя
Дзеньдзюра С.М.