Справа № 638/5452/14 - Ц
Номер провадження 2/638/3318/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2014 р.
Дзержинський районний суд м. Харкова у
складі:

головуючого
Штих Т. В.

за участю секретаря
Кондратюк І. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа управління Державної
автомобільної інспекції ГУ МВС України
в Харківській області про визнання
договору купівлі - продажу дійсним та
визнання права власності,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся 08.04.2014 р. до
Дзержинського районного суду м.
Харкова з позовною заявою, в якій
просить суд розглянути його позовну
заяву та задовольнити позов. Визнати
дійсним договір купівлі - продажу
автомобілю від 18.05.2010 р., укладений між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1, згідно умов якого
ОСОБА_2 передала, а ОСОБА_1 прийняв у
власність, сплативши продавцю 25000
(двадцять п'ять тисяч) гривень,
автомобіль марки OPEL OMEGA, 1987 року
випуску, кузов (коляска) НОМЕР_2,
державний номерний знак НОМЕР_1,
зареєстрованого МРЕВ при УДАІ УМВСУ в
Харківській області за № 44072 від 09.11.2000
року та зобов'язати органи МРУВ ДАІ
Міністерства внутрішніх справ України
провести відповідну перереєстрацію
автомобіля за ОСОБА_1.

В обґрунтування заявленого позову
ОСОБА_1 зазначає, що 18.05.2010 р. він придбав
у власність у відповідача автомобіль
OPEL OMEGA, 1987 року випуску за 25000,00 грн.
Договір був укладений у простій
письмовій формі. На той час у ОСОБА_2
існували боргові зобов'язання, тому
вона не могла сплатити державне мито за
посвідчення договору, але пообіцяла це
зробити через місяць, пройшло чотири
роки і вона цього не вчинила, тобто
ухиляється він посвідчення договору, у
зв'язку з чим він змушений звернутися
до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтримав позовні вимоги в повному
обсязі, просив задовольнити його на тих
підставах, які в ньому викладені.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилася, причину неявки суду не
повідомила, про дату та час судового
засідання була повідомлена своєчасно
та належним чином. Надала суду заяву
27.06.2014 р., в якій просить розглянути
справу за її відсутності, проти
задоволення позову не заперечувала.

У відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК
України суд розглядає справу не інакше,
як за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін чи інших осіб,
які беруть участь у справі. Кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і докази
подаються сторонами і іншими особами,
які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши наявні докази у
матеріалах справи вважає, що позов не
підлягає задоволенню з таких підстав

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

18.05.2010 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладений
договір купівлі - продажу автомобіля.
За цим договором ОСОБА_2 передала, а
ОСОБА_1 прийняв у власність автомобіль
OPEL OMEGA, 1987 року випуску, державний номер
НОМЕР_1. За п. 5 цього договору продавець
зобов'язався посвідчити цей договір у
нотаріуса протягом наступного
календарного місяця.

Договір купівлі - продажу не був
нотаріально посвідчений.

18.05.2010 р. ОСОБА_2 видала довіреність, яка
посвідчена приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_3, зареєстрованою в
реєстрі за № 1186, якою уповноважила
ОСОБА_4 або ОСОБА_1 експлуатувати,
ремонтувати та слідкувати за технічним
станом, а також керувати,
розпоряджатися (продати, обміняти,
здати в оренду) належний їй на підставі
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_3
автомобілем OPEL OMEGA, 1987 року випуску,
державний номерний знак НОМЕР_1.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_3, власником
автомобілю марки OPEL OMEGA, 1987 року випуску
є ОСОБА_2.

За ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

За ч. 1 ст. 656 ЦК України предметом
договору купівлі-продажу може бути
товар, який є у продавця на момент
укладення договору або буде створений
(придбаний, набутий) продавцем у
майбутньому.

За ч. 1 ст. 657 ЦК України договір купівлі -
продажу земельної ділянки, єдиного
майнового комплексу, житлового будинку
(квартири) або іншого нерухомого майна
укладається у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню,
крім договорів купівлі-продажу майна,
що перебуває в податковій заставі.

За п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України у письмовій
формі належить вчиняти правочини
фізичних осіб між собою на суму, що
перевищує у двадцять і більше разів
розмір неоподатковуваного мінімуму
доходів громадян, крім правочинів,
передбачених частиною першою статті 206
цього Кодексу;

За ч. 1 ст. 206 ЦК України усно можуть
вчинятися правочини, які повністю
виконуються сторонами у момент їх
вчинення, за винятком правочинів, які
підлягають нотаріальному посвідченню
та (або) державній реєстрації, а також
правочинів, для яких недодержання
письмової форми має наслідком їх
недійсність.

За ч. 1 ст. 209 ЦК України правочин, який
вчинений у письмовій формі, підлягає
нотаріальному посвідченню лише у
випадках, встановлених законом або
домовленістю сторін.

Судом також встановлено, що сторонами
спірного договору було досягнуто
домовленості щодо усіх істотних умов
купівлі - продажу, визначених ст. ст. 655,
656 ЦК України, а також було фактично
його виконано, що підтверджується
наявними у матеріалах справи
письмовими доказами, а саме письмови
договором купівлі -продажу та
нотаріальною довіреністю.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 06.11.2009 р. № 9
„Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними" порушення вимог
закону щодо укладення правочину в
письмовій формі є підставою для
визнання його недійсним лише в разі,
коли це прямо передбачено законом,
зокрема статтями 547, 719, 981, 1055, 1059, 1107, 1118
ЦК тощо.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 06.11.2009 р. № 9
з підстав недодержання вимог закону
про нотаріальне посвідчення правочину
нікчемними є тільки правочини, які
відповідно до чинного законодавства
підлягають обов'язковому
нотаріальному посвідченню.

Вирішуючи спір про визнання правочину,
який підлягає нотаріальному
посвідченню, дійсним, судам необхідно
враховувати, що норма частини другої
статті 220 ЦК не застосовується щодо
правочинів, які підлягають і
нотаріальному посвідченню, і державній
реєстрації, оскільки момент вчинення
таких правочинів відповідно до статей
210 та 640 ЦК пов'язується з державною
реєстрацією, тому вони не є укладеними
і не створюють прав та обов'язків для
сторін.

При розгляді таких справ суди повинні
з'ясувати, чи підлягає правочин
обов'язковому нотаріальному
посвідченню, чому він не був
нотаріально посвідчений, чи дійсно
сторона ухилилася від його посвідчення
та чи втрачена така можливість, а також
чи немає інших підстав нікчемності
правочину.

У зв'язку з недодержанням вимог закону
про нотаріальне посвідчення правочину
договір може бути визнано дійсним лише
з підстав, встановлених статтями 218 та
220 ЦК. Інші вимоги щодо визнання
договорів дійсними, в тому числі
заявлені в зустрічному позові у
справах про визнання договорів
недійсними, не відповідають можливим
способам захисту цивільних прав та
інтересів. Такі позови не підлягають
задоволенню.

За ч. ч. 1, 2 ст. 220 у разі недодержання
сторонами вимоги закону про
нотаріальне посвідчення договору
такий договір є нікчемним. Якщо сторони
домовилися щодо усіх істотних умов
договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 домовилися щодо усіх
істотних умов договору, відбулася
фактична передача автомобілю та
грошових коштів, що підтверджується
письмовим договором купівлі -продажу
автомобіля та нотаріальною
довіреністю на розпорядження
автомобілем. Як зазначає позивач,
відповідач ОСОБА_2 ухилилася від
нотаріального посвідчення договору.
Оскільки договір купівлі - продажу
автомобіля в розумінні ч. 1 ст. 657 ЦК
України не підлягає обов'язковому
нотаріальному посвідченню, при цьому в
той же день відповідачем ОСОБА_2 була
видана нотаріальна довіреність на
керування автомобілем OPEL OMEGA, 1987 року
випуску, з правом розпоряджатися цим
майном, тому суд вважає, що ОСОБА_1 не
доведено суду наявності жодних
правових підстав ухилення від
нотаріального посвідчення спірного
правочину та невиконання зобов'язань
саме ОСОБА_2, також на сьогоднішній день
не втрачена можливість нотаріального
посвідчення цього договору, оскільки
відповідач не заперечує проти
задоволення позову, в нотаріальній
довіреності, виданій ОСОБА_2 ОСОБА_1
зазначено право останнього на
розпорядження автомобілем OPEL OMEGA, 1987
року випуску, шляхом його продажу,
обміну та передачі в оренду, тобто
вимоги позивача не відповідають
можливим способам захисту цивільних
прав та інтересів, а тому не
обґрунтовані та не підлягають
задоволенню.

На підставі ст. ст. 203, 206, 208, 209, 215, 220, 655 -
657 ЦК України, Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 06.11.2009 р. № 9
„Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними", керуючись ст.
ст. 8, 10, 11, 14, 60, 88, 209, 212 - 215 ЦПК України,
суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа управління Державної
автомобільної інспекції ГУ МВС України
в Харківській області про визнання
договору купівлі - продажу дійсним та
визнання права власності - залишити без
задоволення.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через Дзержинський районний суд міста
Харкова протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Головуючий: