Провадження № 2/127/5170/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18.09.2014 року Вінницький
міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Сичук
М. М.,

при секретарі Гороховій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Вінниці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції,
Вінницької міської ради за участю
третьої особи Державного нотаріусу
Першої вінницької державної
нотаріальної контори про зняття арешту
з нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із данною
позовною заявою, мотивуючи її тим, що
він, є спадкоємцем після смерті свого
батька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
вважається таким, що прийняв спадщину.
В порядку передбаченим законом він
звертався до нотаріальної контори, для
оформлення права власності на нерухоме
майно.

Але, як йому там стало відомо на
квартиру, в якій він зареєстрований з 13
грудня 2005 року, та яка належала його
батькові, в якій вони разом проживали,
за адресою: АДРЕСА_1, Ленінським
районним судом м. Вінниці було
накладені арешти. До цього моменту ні
позивачу, ні його сім'ї нічого не було
відомо про їх існування.

У свою чергу дані арешти
унеможливлюють процес подальшого
оформлення права власності на
квартиру, яка залишилась позивачу у
спадщину.

Арешти були накладені на підставі двох
ухвал Ленінського районного суду м.
Вінниці № бн; на підставі повідомлення
Ленінського районного суду м. Вінниці
№ бн; на підставі листа бн від 11.09.1998
Староміського районного суду м.
Вінниці.

Особи щодо яких накладалися арешти на
думку позивача не мають ніякого
правового відношення до вказаної
квартири за вищевказаною адресою.

Тому ОСОБА_1 просить суд скасувати
арешти на майно, які порушують його
майнові права на нього.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1,
заяву підтримав та просив суд її
задовольнити з підстав, викладених у
позові.

Представник відповідача
Ленінського ВДВС ВМУЮ, до судового
засідання не з"явився, до суду надійшла
його заява про розгляд справи у його
відсутність, при вирішенні спору
покладається на розсуд суду.

Представник відповідача
Вінницької міської ради при вирішенні
спору поклався на думку суду.

Представник третьої особи
державний нотаріус Першої вінницької
державної нотаріальної контори, до
судового засідання не з"явився, до суду
надійшла його заява про розгляд справи
у його відсутність, при вирішенні спору
покладається на розсуд суду.

Суд, вислухавши пояснення осіб,
які беруть участь в справі, дослідивши
матеріали справи, письмові докази,
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
свідоцтва про народження серії НОМЕР_1
батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_4
(а.с. 7).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5, відповідно
до Свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2
(а.с. 17). За життя ОСОБА_4 на праві
власності належала квартира,
розташована за адресою: АДРЕСА_1, згідно
свідоцтва на право власності на житло
від 25.03.1999 року (а.с. 18).

Із тексту рішення про відмову у наданні
інформації з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно від
17.12.2013 року вбачається, що у Державному
реєстрі прав відсутні відомості про
зареєстровані речові права на нерухоме
майно та їх обтяження, що розташоване
за адресою: АДРЕСА_1. У Єдиному реєстрі
заборон зареєстровано обтяження на
вищевказане нерухоме майно: №5295104 на
підставі ухвали Ленінського р/с № б/н;
№5295379 на підставі ухвали Ленінського
р/с № б/н; №5344850 на підставі
повідомлення Ленінського р/с № б/н; №
5345445 на підставі листа б/н від 11.09.1998
року Староміського районного суду (а.с.
8).

У свою чергу, ОСОБА_1 04.04.2014 року
звертався до Вінницького міського суду
Вінницької області із проханням
надання копії рішення або письмової
відповіді відносно арештів на
квартиру, які були накладені у 1998 році
Ленінським районним судом м. Вінниці за
адресою: АДРЕСА_1, на ім"я ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_8 (а.с. 9).

Згідно відповіді Вінницького міського
суду Вінницької області від 15.04.2014 року
у алфавітних показниках на 1997-1999 р.р.
цивільна справа відносно ОСОБА_7 до
Ленінського районного суду м. Вінниці
не надходила та не розглядалась (а.с. 10).

У відповіді заступника прокурора міста
Вінниці від 24.03.2014 року №116-105-14
вбачається, що квартира АДРЕСА_1
належала на праві приватної власності
ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом,
виданим виконкомом Вінницької міської
ради 25.03.1999. ОСОБА_1 вважається таким, що
прийняв спадщину після смерті свого
батька ОСОБА_4 у ІНФОРМАЦІЯ_5. Однак,
державним реєстратором прав на
нерухоме майно 17.12.2013 року винесено
рішення про відмову у наданні
інформації з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно,
посилаючись на те, що в Єдиному реєстрі
заборон зареєстровано обтяження на
вищевказану квартиру на підставі ухвал
Ленінського районного суду м. Вінниці
(а.с. 11).

З відповіді КП "ВМБТІ" від 25.09.2013 року
№5768 вбачається, що згідно матеріалів
інвентаризаційної справи №58892
квартира АДРЕСА_1 станом на 29.12.2012 року
зареєстрована за ОСОБА_4 на підставі
свідоцтва на право власності на житло
від 25.03.1999 року, виданого виконкомом
Вінницької міської ради згідно з
рішенням від 25.03.1999 року №339 (а.с. 12).

Згідно технічного паспорту на
квартиру, що знаходиться у власності
громадянини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є
власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 13-15).

Відповідно довідки ТОВ "ЖЕО" від 05.11.2013
року №3283 ОСОБА_1 зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_4 був
зареєстрований за вказаною адресою з
19.01.1993 року по день смерті, ІНФОРМАЦІЯ_5
(а.с. 16).

Судом встановлено, що 18.05.1998 року
старшому нотаріусу Вінницької
державної нотаріальної контори №1,4
надійшов лист Леніського райсуду м.
Вінниці із проханням повідомити про
укладенні договори на ім"я ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_3, АДРЕСА_8, ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_3, АДРЕСА_1, "ОСОБА_11", АДРЕСА_9,
та із проханням не проводити ніяких
операцій до відповідного
розпорядження (а.с. 19).

У квітні 1998 року старшому нотаріусу
Вінницької державної нотаріальної
контори №1,4 надійшов лист Леніського
райсуду м. Вінниці із проханням
повідомити про укладенні договори на
ім"я ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, АДРЕСА_1,
ОСОБА_9, АДРЕСА_2, ОСОБА_10, АДРЕСА_3, та із
проханням не проводити ніяких операцій
до відповідного розпорядження (а.с. 20).

11.09.1998 року старшому нотаріусу
Вінницької державної нотаріальної
контори №1,4 надійшов лист Леніського
райсуду м. Вінниці із проханням
повідомити про укладенні договори на
ім"я ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, АДРЕСА_1, та ін.
із проханням не проводити ніяких
операцій до відповідного
розпорядження (а.с. 21).

Згідно вищезазначених листів і було
накладено відповідні заборони на
вищевказану квартиру.

У ст. 14 ЦПК України передбачено, що
судові рішення, що набрали законної
сили, обов'язкові для всіх органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України, у
а випадках, встановлених міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною радою України, - і
за її межами.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1
Першого протоколу до Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод передбачено, що кожен має право
володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю,
результатами своєї інтелектуальної,
творчої діяльності; право власності є
непорушним; ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
власності; кожна фізична або юридична
особа має право мирно володіти своїм
майном.

Згідно ст. 317 ЦК України, власнику
належить право володіння, користування
та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд, власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 321 ЦК України, право
власності є непорушним; ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні,
особа може бути позбавлена права
власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод в здійсненні ним права
користування і розпорядження своїм
майном.

Суд вважає, що понесені позивачем
судові витрати слід залишити за ним,
оскільки він не наполягає на їх
стягненні.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 5-11, 56, 57-60, 209, 212-215 Цивільного
процесуального кодексу України, ст.ст.
317, 319, 321 Цивільного кодексу України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зняти обтяження (арешти),
зареєстровані у Єдиному реєстрі
заборон на квартиру АДРЕСА_7, накладені
за № 5295104 на підставі ухвали
Ленінського р/с № б/н; № 5295379 на
підставі ухвали Ленінського р/с № б/н;
№ 5344850 на підставі повідомлення
Ленінського р/с № б/н; № 5345445 на
підставі листа б/н від 11.09.1998 року
Староміського районного суду.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду Вінницької області
протягом десяти днів з дня
проголошення.

Суддя