Справа № 645/571/14ц
Провадження 2/645/787/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2014 року Фрунзенський
районний суд Харківської області в
складі:

судді
Тарасенко Л.М.

при секретарях
Ільюта А.С., Власовій Ю.Ю.,

за участю
адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа Перша Харківська
державна нотаріальна контора, Державна
реєстраційна служба Харківського
міського управління юстиції про
визнання договору дарування недійсним
та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про усунення перешкод у
користуванні квартирою та вселення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до
ОСОБА_3 про визнання договору дарування
квартири недійсним.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_4. уточнив позовні
вимоги і пояснив, 22 лютого 2011 року було
укладено договір дарування квартири
АДРЕСА_1, з усною домовленістю щодо
відкладення моменту передачі предмету
дарунку обдарованій особі.

Укладення зазначеного договору
дарувальником ОСОБА_2 було зумовлено
вмовлянням його матері ОСОБА_5, яка при
житті довела йому з сестрою ОСОБА_6 свою
волю щодо подальшої долі належного їй
майна, вважаючи що її передсмертна воля
буде прийнята дітьми та виконана, що в
свою чергу зумовить відсутність
непорозумінь з приводу поділу майна.
Мати хотіла щоб ОСОБА_2 остаточно
переїхав до смт. Артемівки, поблище до
рідної сестри, щоб вони були поруч один
до одного та наполягла щоб ОСОБА_2
подарував своїй племінниці (доньці
сестри ОСОБА_6.) ОСОБА_3 свою
однокімнатну квартиру в м. Харкові, з
умовою що він зможе нею користуватися
аж до самої смерті, після чого ОСОБА_3
зможе розпорядитися долею майна на
свій розсуд та догляне його у старості.
Аби між братом і сестрою не було
непорозумінь мати сплатила своїй донці
ОСОБА_6 10 000грн. за 1/2 вартості своєї хати
в обмін на її обіцянку не претендувати
на спадок хати (будинок АДРЕСА_4) та
обіцянку племінниці ОСОБА_3,, що після
оформлення договору дарування
квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2 зможе нею
користуватися всю старість - аж до
самої моєї смерті, після чого ОСОБА_3
отримає ключі та оригінал договору
дарування і зможе самостійно нею
розпоряджатися. Розуміючи що таким
договором дарування ОСОБА_2 позбавить
не тільки себе житла, а й свою рідну
доньку ОСОБА_7 права успадкувати за ним
цю квартиру після його смерті,
аналогічну обіцянку сестра та
племінниця дали і ОСОБА_2 в присутності
матері ОСОБА_5

Після укладення договір дарування
квартири, ключі від квартири та
оригінал договору дарування, як і
домовлялись залишились у
позивача-відповідача ОСОБА_2, який досі
прописаний в цій квартирі, таким чином
фактичної передачі квартири не
відбулось. Тобто, ОСОБА_2 мав на меті
відчуження на користь відповідача
квартири лише за умови відкладення
моменту прийняття дарунку племінницею,
і якби не помилка в правовій природі
правочину та його правових наслідках,
спірний договір не був би укладений.

З дня оформлення договору дарування до
14 січня 2014 року ОСОБА_3 дотримувалась
своєї обіцянки та досягнутої
домовленості і не заважала ОСОБА_2
користуватись квартирою на власний
розсуд, яку він здавав в найм отримуючи
прибуток та щомісячно з отриманих
коштів сплачував і зараз сплачує усі
комунальні послуги, а решту витрачав на
турботу за матір»ю (харчі, ліки, речі) та
підтримку її домоволодіння і
господарства.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла так і не
склавши заповіт.

Після виникнення неодноразових
побутових сварок між ОСОБА_2, сестрою і
племінницею на фоні того що сестра
ніяким чином ні фізично ні матеріально
не приймала участі у догляді та
поховані матері, сестра не
дотримавшись домовленості і обіцянки
подала 05 грудня 2013 року позов до
Чутівського районного суду
Полтавської області про призначення
додаткового строку для прийняття
спадщини, а племінниця порушивши
домовленість та надані бабусі
завіряння 14 січня 2014 року завітала до
квартирантів з вимогою негайно
звільнити належне їй житло, оскільки
вона мала намір його продати. Про що
свідчить замовлення звіту про
визначення оціночної (ринкової)
вартості нерухомого майна від 30 жовтня
2013 року СОД ФОП ОСОБА_8 та отримання
витягу з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно про реєстрацію
права власності, яку здійснено 26
листопада 2013 року на підставі
дублікату договору дарування виданого
12 листопада 2013 року.

Укладаючи договір дарування ОСОБА_2
помилився щодо обставин, які мають
істотне значення, зокрема щодо
юридичної природи цього правочину,
прав та обов'язків сторін за цим
договором, оскільки на час його
укладення вважав, спираючись на
відповідну домовленість з матір'ю,
сестрою та племінницею, що укладає саме
договір дарування з умовою передання
дарунку в майбутньому, а не звичайний
договір дарування.

Про свою помилку щодо правової природи
він дізнався лише після того, як
племінниця ОСОБА_3 перестала
дотримуватися домовленості - почала
вимагати передати їй квартиру,
вигадуючи кожного разу нові приводи: то
щоб продати, то щоб там жити самій, а не
так як ми домовлялися - будь-яким чином
розпоряджатися квартирою тільки після
його смерті.

В зв'язку з цим, ОСОБА_2 просить суд
визнати договір дарування недійсним, а
в задоволенні зустрічного позову
відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги
ОСОБА_2 не визнала та подала зустрічний
позов про усунення перешкод у
користуванні квартирою та вселення,
пояснивши що ОСОБА_2 подарував їй
квартиру за власною ініціативою без
будь-яких умов, підтвердженням факту
прийняття подарунку вона зазначила
отриманням ключів від квартири та
просить суд зобов'язати ОСОБА_2
передати їй ключі від квартири та не
чинити перешкод у користуванні
зазначеною власністю, вселити її в
квартиру.

У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд
розглядає справу в межах заявлених
вимог на підставі представлених
доказів.

Перевіривши матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін, свідків
ОСОБА_9, ОСОБА_10, суд вважає позов ОСОБА_2
обґрунтованим і таким, що має бути
задоволеним.

Відповідно до ст.229 ЦК України якщо
особа, яка вчинила правочин, помилилася
щодо обставин, які мають істотне
значення, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним. Істотне
значення має помилка щодо природи
правочину, прав та обов'язків сторін,
таких властивостей і якостей речі, які
значно знижують її цінність або
можливість використання за цільовим
призначенням. Помилка щодо мотивів
правочину не має істотного значення,
крім випадків, встановлених законом.

В судовому засіданні встановлено, що 22
лютого 2011 року було укладено договір
дарування квартири АДРЕСА_1,
посвідчений державним нотаріусом
Першої Харківської державної
нотаріальної контори, реєстраційний
номер правочину 2-322.

Позивач ОСОБА_2 не мав намір укладати
договір дарування, вчиняючи правочин
дарування, помилився щодо обставин, які
мають істотне значення щодо прав та
обов'язків сторін, тому з урахуванням
вищевикладеного, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню.

Зокрема, твердження ОСОБА_2 що помилки у
правовій природі укладеного договору,
підтверджуються наступними
обставинами та доказами. З дня
укладення договору по цей час ОСОБА_2
зареєстрований у спірній квартирі та
сплачує усі комунальні послуги, про що
свідчать надані ним щомісячні
квитанції. Оригінал договору
дарування знаходиться у ОСОБА_2, всі
екземпляри ключів від квартири також
постійно знаходяться у віданні ОСОБА_2,
що не заперечує відповідач ОСОБА_3
Користування квартирою на власний
розсуд ОСОБА_2 підтверджується і фактом
перебування квартири у наймі. Що
підтверджується свідченнями
квартиранта ОСОБА_9, який пояснив що
домовленості про найм квартири
досягнуто з ОСОБА_2, орендна плата
передається наймачем ОСОБА_2, замки в
квартирі не мінялись, а отже ключі від
квартири є лише у наймача і у ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_10 підтвердила у судовому
засіданні той факт, що дійсно ОСОБА_2
оформив договір дарування своєї
квартири племінниці ОСОБА_3 з тим, що
вона буде користуватися нею після його
смерті.

Твердження відповідача ОСОБА_3, щодо
підтвердження прийняття подарунку
фактом отримання нею оригіналу ключів
від квартири, спростовуються її ж
поясненнями наданими під час судового
засідання та самим змістом її позовної
вимоги, щодо передачі їй цих же ключів,
а також наявністю у неї лише дублікату
договору дарування квартири.
Відповідачем-позивачем ОСОБА_3 оплата
комунальних послуг жодного разу не
здійснювалась. Пояснити мотиви чому
ОСОБА_2 вирішив подарувати своє майно
племінниці, а не залишити його в родині
для доньки або дружини ОСОБА_3 не
змогла.

Третя особа, Перша Харківська державна
нотаріальна контора у судові засідання
не з'являлась, подали заяву про розгляд
справи без її участі.

Третя особа, Відділ держаної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно реєстраційної служби
Харківського міського управління
юстиції у судові засідання не з'явився
та подали заперечення на позов
вважаючи, що такий позов має
розглядатися порядку
адміністративного провадження.

Надавши оцінку поясненням сторін,
свідків та наданим сторонами доказам,
суд прийшов до висновку, що протягом з 22
лютого 2011 року по 14 січня 2014 року
сторони фактично додержувались
виконання укладених в усній формі
домовленостей щодо продовження
користування квартирою ОСОБА_2, тобто
щодо фактичного виконання договору
дарування з умовою передачі дарунку в
майбутньому.

Отже судом встановлено, що укладаючи
договір дарування ОСОБА_2 помилився
щодо обставин, які мають істотне
значення, зокрема щодо юридичної
природи цього правочину, прав та
обов'язків сторін за цим договором,
оскільки на час його укладення вважав,
спираючись на відповідну домовленість
з матір'ю, сестрою та племінницею, що
укладає саме договір дарування з
умовою передання дарунку в
майбутньому, а не звичайний договір
дарування, тому з урахуванням
вищевикладеного, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 202, 203, 215, 229 ЦК України,
ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 213,215,218 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи:
Перша Харківська державна нотаріальна
контора, Реєстраційна служба
Харківського міського управління
юстиції про визнання договору
дарування недійсним -задовольнити.

Визнати недійсним договір дарування
квартири АДРЕСА_1, укладений 22 лютого 2011
року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений
державним нотаріусом Першої
Харківської державної нотаріальної
контори.

Зобов'язати Реєстраційну службу
Харківського міського управління
юстиції скасувати запис про державну
реєстрацію права власності на квартиру
АДРЕСА_1 за ОСОБА_3.

У задоволенні зустрічної
позовної заяви ОСОБА_3 про усунення
перешкод у користуванні квартирою
АДРЕСА_1 та вселення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через суд першої інстанції протягом
десяти днів з дня проголошення, а
особам, які брали участь у судовому
засіданні і не були присутні при його
проголошенні в той же строк з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя -