Номер провадження 6/754/1166/14
У Х В А Л А

Іменем України

11.09.2014 року Деснянський районний суд
м. Києва у складі:
головуючого судді
Клочко І.В.,

при секретарі
Ліщитович К.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Деснянського
районного управління юстиції в м. Києві
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України ОСОБА_1,-

в с т а н о в и в:

Державний виконавець ВДВС
Деснянського РУЮ в м. Києві - Бойченко
С.В. звернувся до суду з подання про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України боржника ОСОБА_1,
посилаючись на те, що у ВДВС
Деснянського РУЮ в м. Києві на
виконанні перебуває постанова
№3/0310/2288/2012 Любомльського районного
суду Волинської області від 15.11.2013р. про
стягнення з ОСОБА_1 адміністративного
штрафу за порушення митних правил,
передбачене ч.1 ст.483МК України в
розмірі 189.339 грн. Оскільки постанова
суду боржником добровільно не
виконується, відповідно до ст. 377-1 ЦПК
України, державний виконавець
звернувся до суду з вищевказаним
поданням.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, судом встановлено наступне.

Постановою Любомльського районного
суду Волинської області винесено
постанову про визнання ОСОБА_1 винним у
вчиненні правопорушення передбаченого
ч.1 ст. 483 МК України та накладено на
нього стягнення у виді штрафу в розмірі
189339,53 грн.

Відповідно до вищевказаної постанови,
постановою апеляційного суду від
03.01.2013р. постанову Любомльського
районного суду Волинської області
залишено без змін.

Судом встановлено, що 06 листопада 2013
року державним виконавцем Роєнко М.М.
було винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження за постановою
№3/0310/2288/2012 від 15.11.2012р.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України,
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу виконавчої
служби за поданням державного
виконавця, погодженим з начальником
відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЗУ «Про виконавче
провадження», державний виконавець
зобов'язаний вживати заходів
примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Відповідно до ч.2 ст.5 Закону України
«Про виконавче провадження» (зі
змінами та доповненнями), державний
виконавець здійснює необхідні заходи
щодо своєчасного і повного виконання
рішення, зазначеного в документі на
примусове виконання рішення, і спосіб і
порядок, визначені виконавчим
документом.

Судом встановлено, що державним
виконавцем не виконані всі необхідні
дії щодо виконання рішення суду, а саме:
не вчинено вихід за місцем проживання
боржника для опису майна, яке належить
йому на праві власності, не вжиті
заходи для з'ясування місця роботи
боржника тощо. Оскільки будь-яких
доказів щодо вживання вищевказаних дій
державним виконавцем до суду не надано,
суд приходить до висновку, що державним
виконавцем не було вжито всіх дій щодо
виконання рішення суду.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що подання державного
виконавця є необґрунтованим та таким,
що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.217, 367-382 ЦПК України, Закону
України «Про виконавче провадження»
(зі змінами та доповненнями), суд -

у х в а л и в:

В задоволенні подання державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Деснянського
районного управління юстиції в м. Києві
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України ОСОБА_1 - ВІДМОВИТИ.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через
Деснянський районний суд м. Києва
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з отримання копії
ухвали.

Суддя: