Справа № 347/2237/14-ц
У Х В А Л А

іменем України

"15" вересня 2014 р.
м. Косів

Суддя Косівського районного суду
Івано-Франківської області Сабадах Б.В.
розглянувши матеріали позовної заяви
ОСОБА_1 до ОСОБА_6, третя особа без
самостійних вимог на стороні позивача:
орган опіки і піклування Косівської
районної державної адміністрації про
розірвання шлюбу та про визначення
місця проживання дитини, -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся в суд з позовом до
відповідачки з даним позовом.

В обґрунтування позову зазначає, що
21.01.2010 року між ним та ОСОБА_6 дівоче
прізвище ОСОБА_6 укладено шлюб, який був
зареєстрований у відділі запису актів
громадського стану Міського уряду НОВА
ПАКА, область Йічин, Чеської
Республіки, актовий запис 1 на стор 272
том. 1, 2010 року. Даний факт
підтверджується свідоцтвом про
укладення шлюбу виданого відділом
запису актів громадського стану
Міського уряду НОВА ПАКА, область
Йічин, Чеської Республіки від 23 січня
2010 року. В фактичних шлюбних відносинах
сторони перебували до 2012 року після
чого почали жити окремо. Від цього
шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний момент між
позивачем та відповідачкою втрачено
почуття любові, сімейні відносини між
ними припинені з причини відсутності
взаєморозуміння, вони проживають зараз
окремо, тому позивач вважає, що сім'я
розпалася остаточно, а тому просить
розірвати даний шлюб. Крім того,
позивач просить визначити місце
проживання неповнолітньої дитини
ОСОБА_5 за адресою його проживання.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 15 ЦПК
України суди розглядають у порядку
цивільного судочинства справи щодо:
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин;
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється відповідно
до Конституції України, цього Кодексу
та Закону України «Про міжнародне
приватне право». Якщо міжнародним
договором, згода на обов'язковість
якого надана Верховною Радою України,
передбачено інші правила, ніж
встановлені цим Кодексом,
застосовуються правила міжнародного
договору.

Згідно з ст. 410 ЦПК України іноземці,
особи без громадянства, іноземні
юридичні особи, іноземні держави (їх
органи та посадові особи) та міжнародні
організації (далі - іноземні особи)
мають право звертатися до судів
України для захисту своїх прав, свобод
чи інтересів. Іноземні особи мають
процесуальні права та обов'язки
нарівні з фізичними і юридичними
особами України, за винятками,
встановленими Конституцією та
законами України, а також міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 414 ЦПК України
підсудність судам України цивільних
справ з іноземним елементом
визначається цим Кодексом, законом або
міжнародним договором, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону України
«Про міжнародне приватне право»,
підсудність судам України справ з
іноземним елементом визначається на
момент відкриття провадження у справі,
незважаючи на те, що в ході провадження
у справі підстави для такої
підсудності відпали або змінилися,
крім випадків, передбачених у статті 76
цього Закону.

Згідно з ст. 76 Закону України «Про
міжнародне приватне право», суди
можуть приймати до свого провадження і
розглядати будь-які справи з іноземним
елементом у таких випадках: 1) якщо
сторони передбачили своєю угодою
підсудність справи з іноземним
елементом судам України, крім випадків,
передбачених у статті 77 цього Закону; 2)
якщо на території України відповідач у
справі має місце проживання або
місцезнаходження, або рухоме чи
нерухоме майно, на яке можна накласти
стягнення, або знаходиться філія або
представництво іноземної юридичної
особи - відповідача; 3) у справах про
відшкодування шкоди, якщо її було
завдано на території України; 4) якщо у
справі про сплату аліментів або про
встановлення батьківства позивач має
місце проживання в Україні; 5) якщо у
справі про відшкодування шкоди позивач
- фізична особа має місце проживання в
Україні або юридична особа - відповідач
- місцезнаходження в Україні; 6) якщо у
справі про спадщину спадкодавець у
момент смерті був громадянином України
або мав в Україні останнє місце
проживання; 7) дія або подія, що стала
підставою для подання позову, мала
місце на території України; 8) якщо у
справі про визнання безвісно відсутнім
або оголошення померлим особа мала
останнє відоме місце проживання на
території України; 9) якщо справа
окремого провадження стосується
особистого статусу або дієздатності
громадянина України; 10) якщо справа
проти громадянина України, який за
кордоном діє як дипломатичний агент
або з інших підстав має імунітет від
місцевої юрисдикції, відповідно до
міжнародного договору не може бути
порушена за кордоном; 11) в інших
випадках, визначених законом України
та міжнародним договором України.

Відповідно до ст. 77 Закону України «Про
міжнародне приватне право»підсудність
судам України є виключною у таких
справах з іноземним елементом: 1) якщо
нерухоме майно, щодо якого виник спір,
знаходиться на території України; 2)
якщо у справі, яка стосується
правовідносин між дітьми та батьками,
обидві сторони мають місце проживання
в Україні; 3) якщо у справі про спадщину
спадкодавець - громадянин України і мав
в ній місце проживання; 4) якщо спір
пов'язаний з оформленням права
інтелектуальної власності, яке
потребує реєстрації чи видачі
свідоцтва (патенту) в Україні; 5) якщо
спір пов'язаний з реєстрацією або
ліквідацією на території України
іноземних юридичних осіб, фізичних
осіб - підприємців; 6) якщо спір
стосується дійсності записів у
державному реєстрі, кадастрі України; 7)
якщо у справах про банкрутство боржник
був створений відповідно до
законодавства України; 8) якщо справа
стосується випуску або знищення цінних
паперів, оформлених в Україні; 9) справи,
що стосуються усиновлення, яке було
здійснено або здійснюється на
території України; 10) в інших випадках,
визначених законами України.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів
справи, відповідачка є громадянкою
Чеської Республіки та має там постійне
місце проживання.

Приймаючи до уваги вищевикладене,
суддя дійшов висновку, що відповідач не
є такою, що постійно проживає на
території України.

Враховуючи на те, що відповідно до п. 2 ч.
1 ст. 77 Закону України «Про міжнародне
приватне право», необхідною умовою для
підсудності судам України справи є
проживання батьків в Україні, а як
вбачається з матеріалів справи,
відповідачка проживає за межами
України та є громадянкою іншої держави,
суддя дійшов висновку, що у відкритті
провадження слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст.75-77 Закону України «Про
міжнародне приватне право», -

у х в а л и в :

У відкритті провадження по справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, третя
особа без самостійних вимог на стороні
позивача: орган опіки і піклування
Косівської районної державної
адміністрації про розірвання шлюбу та
про визначення місця проживання
дитини, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом 5
днів з дня її проголошення. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом 5 днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя:
Б.В. Сабадах