№ апеляційного
суді першої інстанції: Литвинова І.В.
Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Лапчевська О.Ф.АПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі
:

Головуючого - судді Лапчевської О.Ф.

Суддів Корчевного Г.В.,
Слободянюк С.В.

при секретарі Мішкіній А.В.

за участю: представника позивача
ОСОБА_3

представника відповідача
СіромашенкаР.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_3, який діє на підставі доручення
в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу
Печерського районного суду м. Києва від
30 липня 2014 року

У справі за позовом ОСОБА_5 до
Генеральної прокуратури України,
Державної казначейської служби
України про відшкодування шкоди,
завданої незаконними діями органів
досудового слідства, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 30 липня 2014 року позовну
вимогу ОСОБА_5 до Генеральної
прокуратури України, Державної
казначейської служби України про
відшкодування матеріальної шкоди,
завданої незаконними діями органів
досудового слідства залишено без
розгляду. /а.с. 215/

Не погоджуючись з вказаною ухвалою,
апелянт подав апеляційну скаргу,
посилаючись на її незаконність та
необґрунтованість. Вважає, що судом не
враховано, що положення ст. 207 ЦПК
України, що містить вичерпний перелік
підстав щодо залишення позову без
розгляду, а встановлений ст. 12 ЗУ «Про
порядок відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями
органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду» порядок визначення
розміру та відшкодування зазначеної
матеріальної шкоди, не може бути
підставою для залишення вказаної
вимоги без розгляду, оскільки вказане
суперечить положенням Конституції
України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представників сторін, які з'явились у
судове засідання, дослідивши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи в межах апеляційного
оскарження, вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а ухвала
залишенню без змін на підставі
наступного.

Залишаючи вимогу ОСОБА_5 до Генеральної
прокуратури України, Державної
казначейської служби України про
відшкодування шкоди, завданої
незаконними діями органів досудового
слідства без розгляду, суд першої
інстанції обґрунтовано послався на
порушення позивачем порядку,
визначеного ст. 12 ЗУ «Про порядок
відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями
органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду», зазначивши, що
оскільки слідчі дії стосовно закриття
кримінальної справи проводив орган
досудового слідства, то цей орган у
місячний термін з дня звернення
громадянина витребовує всі необхідні
документи, що мають значення для
визначення розміру шкоди, і виносить
відповідну постанову, а в разі незгоди
з цим рішенням, громадянин може
оскаржити цю постанову до прокуратури
або суду.

Доводи апеляційної скарги щодо рішення
Конституційного суду України, яким
надано тлумачення ст. 124 Конституції
України, колегія суддів не приймає до
уваги, оскільки вказаним рішенням
зазначено, що встановлення законом або
договором досудового врегулювання
спору за волевиявленням суб'єктів
правовідносин не є обмеженням
юрисдикції судів і права на судовий
захист, однак, ст. 12 ЗУ «Про порядок
відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями
органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду» встановлено
порядок відшкодування матеріальної
шкоди, заявленої позивачем, а ОСОБА_5 до
органів досудового слідства із заявою
про відшкодування такої шкоди не
звертався, що підтвердив його
представник при розгляді апеляційної
скарги.

Відповідно до ч.3 ст.8 Конституції
України норми Конституції України є
нормами прямої дії. Звернення до суду
за захистом конституційних прав і
свобод людини і громадянина
безпосередньо на підставі Конституції
України гарантується.

Відповідно до ст. 56 Конституції
України кожен має право на
відшкодування за рахунок держави чи
органів місцевого самоврядування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої незаконними рішеннями, діями
чи бездіяльністю органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їх посадових
службових осіб при здійсненні ними
своїх повноважень.

В частині відшкодування моральної
шкоди, позовні вимоги прийняті до
розгляду судом першої інстанції.

Положення ч. 7 ст. 1176 ЦК України
закріплюють особливий режим
відшкодування шкоди, завданої
фізичній особі незаконними рішеннями,
діями чи бездіяльністю органу
дізнання, попереднього (досудового)
слідства, прокуратури або суду, який
встановлено ЗУ «Про порядок
відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями
органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду».

Таким чином, доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують та
містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо
судом першої інстанції постановлено
ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє на
підставі доручення в інтересах ОСОБА_5
- відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м.
Києва від 30 липня 2014 року - залишити без
змін.

Ухвала оскарженню в касаційному
порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: