У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2014 року м.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Ситнік О.М., Євграфової Є.П.,
Журавель В.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Акціонерного комерційного банку
соціального розбитку «Укрсоцбанк» про
припинення договору кредиту, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Заводського районного суду м.
Миколаєва від 19 лютого 2014 року та
ухвалу апеляційного суду
Миколаївської області від 09 квітня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом, у якому зазначав, що 26
вересня 2008 року між ним та Акціонерним
комерційним банком соціального
розбитку «Укрсоцбанк» (далі -
АКБ «Укрсоцбанк») укладено кредитний
договір № 640/911-К911, згідно з умовами
якого позивач отримав кредит у розмірі
139 800 доларів США на придбання житла.

На забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором 26
вересня 2008 року сторони уклали договір
іпотеки № 3040 та застрахували придбану
нерухомість, життя та ризик отримання
інвалідності першої групи на користь
банку, про що свідчить договір від 26
вересня 2008 року № -01 з
ВАТ «Страхова компанія ВУСО» та
договір від 30 вересня 2008
року № 3702137 з ЗАТ «Страхова компанія
Оранта».

Вказував, що у 2009 році йому встановлено
І групу інвалідності, у зв'язку з чим
він не міг сплачувати кредит та
проценти. Посилаючись на ст. 607 ЦК
України, просив припинити кредитний
договір у зв'язку із неможливістю його
виконання.

Рішенням Заводського районного суду м.
Миколаєва від 19 лютого 2014 року,
залишеним без змін апеляційного суду
Миколаївської області

від 09 квітня 2014 року, у задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалу суду апеляційної
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким позов задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга не може бути
задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи у касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Судами встановлено, що 26 вересня 2008
року між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4
укладено кредитний договір № 640/911-К911,
згідно з умовами якого останній
отримав кредит у розмірі 139 800 доларів
США зі сплатою 13,5 % річних строком до 25
вересня 2033 року (а.с. 7−?10).

На забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором 26
вересня 2008 року сторони уклали договір
іпотеки, згідно з яким ОСОБА_4
передав у іпотеку банку квартиру
АДРЕСА_1 (а.с. 11−?13).

26 вересня 2008 року між ОСОБА_4 та ВАТ
«Страхова компанія ВУСО» укладено
договір № -0 добровільного
страхування майна, а саме, квартири
АДРЕСА_1, що належить позивачу (а.с. 14).

30 вересня 2008 року між ОСОБА_4 та ЗАТ
«Страхова компанія Оранта» укладено
договір № 3702137 страхування життя
позичальника кредиту (а.с. 16).

Відповідно до ст. 607 ЦК України
зобов'язання припиняється
неможливістю його виконання у зв'язку
обставиною, за яку жодна із сторін не
відповідає.

Неможливість виконання не є
невиконанням зобов'язання, оскільки
зобов'язання вже припинилися, а в
такому разі підставою є vis major
(непереборна сила).

Суди обґрунтовано відмовили ОСОБА_4 у
позові про припинення договору
кредиту, оскільки у п. 5.1 договору
кредиту до форс-мажору не віднесено
хворобу позичальника.

Інвалідність позичальника є страховим
випадком відповідно до договорів
страхування і тягне не розірвання
договору, а право банку на отримання
від страхової компанії погашення
заборгованості за кредитним договором.

Доводи касаційної скарги на
правильність висновків судів не
впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу,
якщо визнає, що рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Судами першої та апеляційної інстанцій
при розгляді справи дотримано вимоги
закону, у зв'язку з чим колегія суддів
вважає за необхідне касаційну скаргу
відхилити, а судові рішення залишити
без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Заводського районного суду м.
Миколаєва від 19 лютого 2014 року та
ухвалу апеляційного суду
Миколаївської області від 09 квітня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М., Євграфова Є.П.,
Журавель В.І.