Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №2-3514/12
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді: Худякова
А.М.,

суддів: Кочетова
Л.Г.,

Трояновської Г.С.,

при секретарі судового засідання
Трохимчук Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Житомирі
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу
Богунського районного суду м.Житомира
від 10 червня 2014 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
третя особа ОСОБА_2 про визнання майна
спільною власністю та поділ майна
подружжя,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2012 року ОСОБА_3 звернулась в
суд із вказаним позовом.

У червні 2014 року позивачка подала
заяву про забезпечення позову шляхом
накладення арешту на спірне нерухоме
майно 3/100 ідеальних частин будинку
АДРЕСА_1.

Ухвалою Богунського районного суду
м.Житомира від 10 червня 2014 року заяву
ОСОБА_3 задоволено та накладено арешт
на 3/100 ідеальних частин будинку
АДРЕСА_1.

На зазначену ухвалу ОСОБА_2 подала
апеляційну скаргу, в якій порушує
питання про її скасування, посилаючись
на порушення судом норм процесуального
права.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та вивчивши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про
забезпечення позову, суд виходив з
того, що ОСОБА_2 передано майно
боржника, а саме 3/100 ідеальних частин
будинку АДРЕСА_1 в рахунок погашення
боргу.

Проте з таким висновком колегія
суддів не може погодитись виходячи з
наступного.

У відповідності до ч.1 ст.151 ЦПК
України суд за заявою осіб, які беруть
участь у справі, може вжити заходи
забезпечення позову.

В статті 152 ЦПК України наведений
перелік способів забезпечення позову.
Зокрема, позов забезпечується
накладенням арешту на майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову"
від 22 грудня 2006 р. № 9 розглядаючи заяву
про забезпечення позову, суд (суддя) має
з урахуванням доказів, наданих
позивачем на підтвердження своїх
вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому,
що між сторонами дійсно виник спір та
існує реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову суд зазначені норми права не
врахував та залишив поза увагою ті
обставини, що ОСОБА_2 згідно
правовстановлюючих документів є
власником спірного майна, не є
відповідачем у даній справі і вимоги до
неї позивачем не заявлялись.

Крім того, позивач в заяві про
забезпечення позову не надав будь-яких
доказів, що унеможливлюють в
подальшому виконання рішення суду.

За даних обставин, коли ухвала суду
не відповідає вимогам закону, її слід
скасувати та направити матеріали
справи на новий розгляд до того ж суду
для вирішення питання по заяві
позивача щодо забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.303,304,307,312-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Ухвалу Богунського районного суду
м.Житомира від 10 червня 2014 року
скасувати і передати питання на новий
розгляд до того ж суду.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і з цього ж дня на
протязі двадцяти днів може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Судді