Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2014 року
місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Ференц А.М.

при секретарі - Пазяк С.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ужгороді цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
Державної інспекції сільського
господарства в Закарпатській області
про визнання права власності на рухоме
майно за набувальною давністю,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського
міськрайонного суду з позовною заявою
до Державної інспекції сільського
господарства в Закарпатській області
про визнання права власності на рухоме
майно за набувальною давністю,
мотивуючи свої вимоги тим, що в 2005 році
батько позивача придбав для нього від
односельчанина трактор марки Т25АІ, 1975
року випуску, по ціні 5 000 гривень та в
цьому ж році власними силами зібрав для
нього причіп тракторний одноосний.

На трактор та причіп ніяких
підтверджуючих документів немає. Так
як транспортні засоби були у приватній
власності і не нові під час купівлі
продажу йому продавцем не було видано
документів на трактор. До цих пір він
транспортні засоби не реєстрував
позаяк користувався ними виключно у
власному господарстві. До цих пір ніхто
ніяких претензій до нього відносно
користування транспортними засобами
не висував.

Наразі у нього виникла необхідність
реєстрації цих транспортних засобів у
встановленому порядку, тому він
звернувся до Державної інспекції
сільського господарства з метою
реєстрації транспортних засобів, де
йому було відмовлено в реєстрації
транспортних засобів за відсутністю
документів на них. Після огляду
транспортних засобів їм у
встановленому законом порядку було
присвоєно заводські номера та номер
двигуна для трактора.

В судове засідання позивач не зявився,
однак надав суду заяву про розгляд
справи у його відсутності, просив позов
задоволити в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не
з'явились хоча про час і місце розгляду
справи були повідомлені своєчасно та
належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази, виходячи з їх
належності та допустимості, суд
приходить до висновку, що заявлена
позовна заява підлягає до задоволення
з наступних підстав:

Як вбачається з матеріалів справи, в 2005
році батько позивача придбав для нього
від односельчанина трактор марки Т25АІ,
1975 року випуску, по ціні 5 000 гривень та в
цьому ж році власними силами зібрав для
нього причіп тракторний одноосний.

На трактор та причіп ніяких
підтверджуючих документів немає. Так
як транспортні засоби були у приватній
власності і не нові під час купівлі
продажу йому продавцем не було видано
документів на трактор. До цих пір він
транспортні засоби не реєстрував
позаяк користувався ними виключно у
власному господарстві. До цих пір ніхто
ніяких претензій до нього відносно
користування транспортними засобами
не висував.

Наразі у нього виникла необхідність
реєстрації цих транспортних засобів у
встановленому порядку, тому він
звернувся до Державної інспекції
сільського господарства з метою
реєстрації транспортних засобів, де
йому було відмовлено в реєстрації
транспортних засобів за відсутністю
документів на них. Після огляду
транспортних засобів їм у
встановленому законом порядку було
присвоєно заводські номера та номер
двигуна для трактора.

У відповідності до вимог ст.328 ЦК
України право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу
України визначено, що кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання, або
оспорювання.

Згідно вимог, встановлених ст. 16
Цивільного кодексу України, захист
цивільних прав та інтересів
проводиться судом. Кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу. Способами
захисту цивільних прав та інтересів
можуть бути, зокрема, визнання права,
примусове виконання обов'язків в
натурі.

Частиною 1 ст. 344 ЦК України передбачено,
що особа, яка добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років або рухомим
майном - протягом п'яти років, набуває
право власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено
Цивільним кодексом України.

Відповідно до п. 8 Прикінцевих та
перехідних положень Цивільного
кодексу України, правила ст. 344 ЦК
України про набувальну давність
поширюються на випадки, коли володіння
майном розпочалося за три роки до
набрання чинності цим Кодексом.

Враховуючи, що Цивільний Кодекс
України набрав чинності з 1 січня 2004
року (п.1. Прикінцевих та перехідних
положень Цивільного кодексу України)
норми ст. 344 ЦК України поширюються на
правовідносини, що виникли з 1 січня 2001
року, а відтак визнання за рішенням
суду права власності на нерухоме майно
(ч. 4 ст. 344 ЦК України) може мати місце з 1
січня 2011 року.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 14, 60, 81, 88, 208, 209, 212,-215,
218, 294 ЦПК України, ст..321, 391 ЦК України
суд, -

Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 право
власності на трактор марки Т25АІ, 1975 р/в,
заводський номер НОМЕР_2, номер двигуна
НОМЕР_1 та причіп тракторний зібраний в
2005 році, заводський номер НОМЕР_3.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя:
Ференц А.М.