Справа № 229/2222/14-ц
Номер провадження № 2/229/707/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 р. Дружківський міський
суд Донецької області у складі:

головуючого -судді
Гонтар А.Л.

при секретарі
Костенко В.М.

за участі позивача
ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду м. Дружківка
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди завданої майну фізичної особи
залиттям квартири,

В С Т А
Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 12 серпня 2014 р.
звернулась до Дружківського міського
суду з позовною заявою до
ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та
моральної шкоди завданої майну
фізичної особи залиттям квартири .

Свої позовні вимоги ОСОБА_1
обґрунтувала тим, що вона є власником
квартири АДРЕСА_1, яка розташована на
восьмому поверсі дев'ятиповерхового
будинку. 19 липня 2014 року її квартиру
було залито відповідачкою, внаслідок
чого було пошкоджено стеля в кухні з
гіпсокартону,стіна, шпалери, кухонна
мебіль, газова плита,вікно,газова
колонка, в зв'язку з чим в квартирі
треба робити ремонт, вартість якого
складає 2223,37 грн. Згідно акту
обстеження квартири АДРЕСА_1, в якій
мешкає позивачка, складеному 21 липня
2014 року, залиття квартири сталося у
зв'язку з тим, що в АДРЕСА_4 забули
закрити кран з холодної води.

Внаслідок залиття квартири їй
заподіяна також моральна шкода, яку
вона оцінює в 3000 грн.

Позивач просила стягнути з
відповідача ОСОБА_2 на її користь на
відшкодування матеріальної шкоди 2223,37
грн., на відшкодування моральної шкоди -
3000 гривень, судові витрати на правову
допомогу у розмірі 1000 гривень та оплати
судового збору в сумі 487,20 грн..

Позивач ОСОБА_1 з'явилася у судове
засідання, позовні вимоги підтримала з
підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
з'явилась, позовні вимоги не визнала та
пояснила, що 19 липня 2014 року в неї
лопнула гумова шланга, яка з'єднує
трубу та змішувач кухонної мийки.
Вважає, що її вини не має в тому, що
відбулось. Матеріальну та моральну
шкоду вона позивачці не заподіювала.
Просить у задоволенні позовних вимог
відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
свідків, вивчивши письмові докази по
справі, приходить до висновку, що
позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню виходячи з
наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач
ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1,
на підставі договору купівлі-продажду
квартири від 11 листопаду 2013 року . Її
квартира розташована на восьмому
поверсі девятиповерхового будинку
будинку (а.с. 12).

Згідно акту обстеження квартири
АДРЕСА_1, в якій мешкає позивач,
складеного 21 липня 2014 року,
підписаного робітниками ОСОБА_3,
ОСОБА_4, затвердженого директором КП
"Комсервіс" Г.О.Бузової залиття
квартири відбулось внаслідок
халатного відношення мешканців
АДРЕСА_4 (а.с.14)

Внаслідок залиття, в квартирі, яка
належить позивачці було пошкоджено
стелю,стіни,шпалери.

Факт залиття квартири підтверджується
актом від 21 липня 2014 року (а.с.14) та
показаннями свідків.

Так, свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 в судовому
засіданні підтвердили, що 19 липня 2014
року відбулось залиття АДРЕСА_1 з
АДРЕСА_4.

Згідно кошторису № 2-1-1 вартість
відновленого ремонту квартири АДРЕСА_1
2223,37 гривень (а.с. 15-17 )

У відповідності із ст. 1166 ЦК
України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистім немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала,
за умови, що дії останньої були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи.

Власником квартири АДРЕСА_4 є
чоловік відповідачки, який помер.

Відповідачка зареєстрована за
адресою АДРЕСА_4, що підтверджується
довідкою адресно-довідкового
підрозділу ГУДМС УДМС України в
Донецькій області .

Відповідно до ч.1 ст. 177 ЖК України
громадяни зобов'язані забезпечувати
схоронність приміщень, бережно
ставитися до санітарно-технічного та
іншого обладнання, до об'єктів
благоустрою, додержувати правил
утримання жилого будинку і при домової
території, правил пожежної безпеки,
додержувати чистоти і порядку в
під'їздах, кабінах ліфтів, на сходових
клітках та в інших місцях загального
користування.

Відповідно до ст. 179 ЖК України
користування будинками (квартирами)
державного і громадського житлового
фонду, фонду житлово-будівельних
кооперативів, а також приватного
житлового фонду та їх утримання
здійснюється з обов'язковим
додержанням вимог Правил користування
приміщеннями жилих будинків і при
будинковими територіями, які
затверджуються Кабінетом Міністрів
України.

Згідно п.7 Правил користування
приміщеннями житлових будинків,
затверджених постановою КМ України №
572 від 8 жовтня 1992 року (із змінами та
доповненнями згідно постанови КМ
України №45 від 24 січня 2006 року) власник
та наймач (орендар) квартири
зобов'язаний проводити за власні кошти
ремонт квартири; використовувати
приміщення житлового будинку за
призначенням, забезпечувати
збереження житлових і підсобних
приміщень та технічного обладнання.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.143 ЦПК України
для з'ясування обставин, що мають
значення для справи і потребують
спеціальних знань в галузі науки,
мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд
призначає експертизу за заявою осіб,
які беруть участь у справі.

Відповідачкою ОСОБА_2 не на дано
будь-яких належних чи допустимих
доказів, які б спростовували обставини,
зазначені в акті від 21 липня 2014 року,
кошторисі про вартість ремонтних
робіт. Клопотання про проведення
судової будівельно-технічної
експертизи для встановлення розміру
матеріальної шкоди відповідачкою не
заявлялося .

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому
засіданні не заперечувала проти того
факту, що відбулося залиття АДРЕСА_1 із
АДРЕСА_4 , але заперечувала, що в цьому є
її провина та щодо кількості та розміру
пошкоджень в квартирі позивачки.

Посилання відповідачки на ті
обставини, що акти та кошторіс про
вартість ремонтних робіт, складені не
належним чином, не знайшло свого
підтвердження в судовому засіданні та
відповідачкою не надано жодних
доказів в їх підтвердження.

Враховуючи, що шкода заподіяна
позивачці у вигляді пошкодження
частин її квартири та сталась з вини
відповідача, яка до своїх заперечень
не надала жодних доказів, і не
довила суду, що шкода заподіяна
позивачу не з її вини, суд находить
позовні вимоги обґрунтованими.

Таким чином, судом встановлено, що
залиття квартири позивача сталося
саме з вини відповідача ОСОБА_2,
оскільки нею не дотримані вимоги ст. 177
ЖК України, яка і повинні на підставі
діючого законодавства відшкодувати
позивачу заподіяну матеріальну шкоду.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК
України моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ч.3 ст. 23 ЦК України розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, а також з
урахування інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Суд вважає, що позивачці
заподіяно моральну шкоду, оскільки в
результаті залиття її квартири вона
відчувала моральні страждання,
вимушена була додавати додаткових
зусиль для організації свого життя. З
урахуванням заподіяної матеріальної
шкоди, тяжкості моральних страждань,
суд визначає розмір моральної шкоди у
сумі 300 гривень.

Вибираючи спосіб відшкодування
шкоди, заподіяної майну позивача, суд
враховує інтереси сторін, думку
позивача з цього приводу, та реальну
можливість відповідача виправити
заподіяні пошкодження, а тому
приходить до висновку, що з
відповідача необхідно стягнути: кошти,
які необхідні для усунення заподіяних
пошкоджень, тобто зобов`язати
відповідача повністю відшкодувати
заподіяні збитки.

Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

З матеріалів справи встановлено,
що позивачка сплатила при подачі
позовної заяви судовий збір 487,20 грн.
(а.с.1,2). Але, згідно ст. 4 Закону України
"Про судовий збір", мінімальний розмір
судового збору складає 243,60 грн., які і
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивачки.

На підставі ч.1 ст.84 ЦПК України
витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги, ч.2 - граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
встановлюється законом.

Згідно ст.1 Закону України від 20
грудня 2011 року № 4191-VI "Про граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних та
адміністративних справах" розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних справах, в яких така
компенсація виплачується стороні, на
користь якої ухвалено судове рішення,
іншою стороною, не може перевищувати 40
відсотків встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Але позивачкою не надано суду
доказів на підтвердження часу участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, тому суд не
може стягнути дані витрати на користь
позивачки.

На підставі ст. 10,11,58,59,60,88,212-215,218 ЦПК
України (в редакції 2004 року), на
підставі ст. 23, 1166, 1167 ЦК України, ст.. 177,
179 ЖК України, суд

В И Р І Ш И
В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення матеріальної та
моральної шкоди завданої майну
фізичної особи залиттям квартири
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на
користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду,
завданну залиттям квартири у розмірі
2223 (дві тисячі двісті двадцать три)
гривні, моральну шкоду в сумі 300 (триста)
гривень, судові витрати в сумі 243
(двісті сорок три) грн.60 коп.

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
моральної шкоди в сумі 2800 (дві тисячі
сімсот ) гривень, правової допомоги в
сумі 1000 (одна тисяча) гривень, судових
витрат в сумі 243 (двісті сорок три)
відмовити.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку на апеляційне
оскарження. У разі подання апеляційної
скарги, рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного
суду Донецької області через
Дружківський міський суд протягом
десяти днів після оголошення рішення.

Суддя:
А. Л. Гонтар