АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И [1]

28 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Мазурик
О.Ф.,Росік Т.В.

при секретарі: Калініній Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

на ухвалу судді Солом'янського
районного суду м. Києва від 07 квітня 2014
року

за матеріалами позовної заяви ОСОБА_2
до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах
дітей Солом'янської районної у м. Києві
держаної адміністрації про розірвання
шлюбу, визначення місця проживання
неповнолітньої дитини та стягнення
аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою судді Солом'янського районного
суду м.Києва від 07 квітня 2014 року
зазначену позовну заяву повернуто
позивачці для подання до належного
суду.

ОСОБА_1,діючи в інтересах ОСОБА_2 за
договором про надання правової
допомоги, подала апеляційну скаргу в
якій ставить питання про скасування
оскаржуваної ухвали та направлення
справи до суду першої інстанції для
вирішення питання про відкриття
провадження у справі. Апелянт
зазначає,що відомості зазначені у
довідці ГУ ДМС, УДМС України в м. Києві
від 28.03.14 року не відповідають
дійсності, оскільки позивач
зареєстрована у АДРЕСА_1 з 1997 року, має
право на вибір підсудності, а тому у
суду не було підстав для повернення
позову.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1
апеляційну скаргу підтримала з підстав
наведених в ній .

ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу,
вважав, що справа може розглядатися у
Солом'янському районному суді м. Києва.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обгрунтованість
постановленої ухвали в цій частині,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Повертаючи матеріали позову ОСОБА_2,
суддя виходив з того, що позов підлягає
розгляду за місцем проживання
відповідача, який зареєстрований в
АДРЕСА_2. ОСОБА_2 також не зареєстрована
у Солом'янському районі м. Києва,тому
підстави для розгляду справи в
Солом'янському районному суді м. Києва
відсутні.

Проте, колегія суддів не може
погодитися із такими висновками суду у
повній мірі.

Як убачається із позовної заяви, ОСОБА_2
заявлені наступні позовні вимоги: про
розірвання шлюбу, визначення місця
проживання неповнолітньої дитини
сторін з нею та стягнення аліментів.

За правилами ч.1 ст.109 ЦПК України
позови до фізичної особи
пред'являються в суд за зареєстрованим
у встановленому порядку місцем її
проживання або за зареєстрованим в
установленому порядку місцем її
перебування.

Місцем реєстрації та проживання
ОСОБА_3 у позовній заяві вказано:
АДРЕСА_2. Таке ж місце реєстрації
відповідача зазначено й у довідці
адресно -довідкового підрозділу ГУДМС
УДМС України ( а.с.48).

Разом із цим, відповідно до положень ч.1
ст.110 ЦПК України позови про стягнення
аліментів можуть пред'являтися також
за зареєстрованим місцем проживання чи
перебування позивача.

У позовній заяві позивачка зазначила
місце свого проживання АДРЕСА_1 на
підтвердження чому долучила до
позовної заяви довідку форми 3 ( п.7
Додатків), з якої убачається, що вона
зареєстрована саме за цією адресою.

Довідка адресно -довідкового
підрозділу ГУДМС УДМС України від
19.03.2014 року, на яку послався суддя, не
містить відомостей стосовно саме
позивачки, оскільки в ній зазначено, що
існує декілька осіб з такими
прізвищами, іменем та по-батькові, а
тому у запиті слід вказати рік
народження ОСОБА_2 ( а.с.45). Повторного
запиту суддя не робив, а тому підстав
вважати, що позивачем вказано адресу за
якою вона не зареєстрована та не
проживає не було.

Відповідно до пункту 1 статті 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року кожен
при вирішенні спору щодо його
цивільних прав та обов'язків має право
на справедливий і публічний розгляд
його справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на
розгляд його справи в суді, до
підсудності якого вона віднесена
процесуальним законом.

Підсудність визначає коло цивільних
справ у спорах, вирішення яких належить
до повноважень конкретного суду першої
інстанції (статті 108- 114 ЦПК).

Пунктом 37 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01.03.2013 року № 3 «Про деякі
питання юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ» роз'яснено, що право вибору між
судами, яким згідно із правилом
загальної підсудності (стаття 109 ЦПК) і
правилом альтернативної підсудності
(стаття 110 ЦПК) підсудна справа,
належить виключно позивачеві (частина
чотирнадцята статті 110 ЦПК).

Якщо позивач при пред'явленні позову
дотримався правил територіальної чи
альтернативної підсудності, суд не має
права повернути позивачеві позовну
заяву з мотивів непідсудності справи
цьому суду.

Проте, при вирішенні питання суддя не
взяв до уваги вказані роз'яснення ,тому
за викладених обставин ухвала судді
підлягає скасуванню з передачею
питання на новий розгляд.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313-315,317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу судді Солом'янського районного
суду м.Києва від 07 квітня 2014 року
скасувати з передачею питання на новий
розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :

Справа № 760/465/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/ 6667
/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Лазаренко В.В.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Прокопчук Н.О.