Справа № 369/2410/14 Головуючий у І
інстанції Медвідь Н.О.Провадження №
22-ц/780/4947/14 Доповідач у 2 інстанції Гуль
РІШЕННЯ

Іменем України

16 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Гуль В.В.,

суддів Антоненко В.І,
Касьяненко Л.І.,

при секретарі Ромашині І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 06
травня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_3 про
стягнення грошових коштів за
попереднім договором,-

в с т а н о в и л а:

позивач звернувся до суду з даним
позовом посилаючись на те, що 06.03.2013
року між сторонами укладено попередній
нотаріально посвідчений договір, на
підставі якого сторони домовилися, що
ОСОБА_4 і ОСОБА_5 зобов'язалися укласти
основний договір міни у майбутньому, а
саме до 06.03.2014 року про те, що передадуть
відповідачам квартиру АДРЕСА_1.
Відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_3
зобов'язалися передати у власність
позивачів ? частину житлового будинку
АДРЕСА_2

Угоду оцінили у 320000 грн.

Згідно забезпечення умов попереднього
договору відповідно до його п. 4
позивачі передали відповідачам
гарантовану суму в розмірі 120000 грн.

Пунктом 8 цього договору передбачено,
що у разі односторонньої відмови від
укладання основного договору другої
сторони, ця сторона повертає першій
стороні подвійну суму, вказану у п. 4
договору.

Оскільки відповідачі односторонньо
відмовилися від укладання основного
договору, своїх зобов'язань за
попереднім договором не виконали,
позивачі просили вказану у п. 4 договору
гарантованої суми в розмірі 120000 грн.
стягнути з останніх на свою користь в
подвійному розмірі.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 06
травня 2014 року позов задоволений
повністю та стягнуто з відповідачів на
користь позивачів 240000 грн.

В апеляційній скарзі позивач просить
скасувати рішення суду першої
інстанції з підстав неповного
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, а також порушення норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
06.03.2013 року між сторонами укладено
попередній нотаріально посвідчений
договір, на підставі якого сторони
домовилися, що ОСОБА_4 і ОСОБА_5
зобов'язалися укласти основний договір
міни у майбутньому, а саме до 06.03.2014 року
про те, що передадуть відповідачам
квартиру АДРЕСА_1. Відповідачі ОСОБА_6
та ОСОБА_3 зобов'язалися передати у
власність позивачів ? частину
житлового будинку АДРЕСА_2

Угоду оцінили у 320000 грн.

Згідно забезпечення умов попереднього
договору відповідно до його п. 4
позивачі передали відповідачам
гарантовану суму в розмірі 120000 грн.

Пунктом 8 цього договору передбачено,
що у разі односторонньої відмови від
укладання основного договору другої
сторони, ця сторона повертає першій
стороні подвійну суму, вказану у п. 4
договору.

Встановивши, що у встановлений строк
нотаріально посвідчений договір міни
між сторонами не уклався з вини
відповідачів, які не надали усіх для
цього необхідних документів та не
прибули до нотаріуса, суд позов
задовольнив вказану у п. 4 договору
гарантованої суми в розмірі 120000 грн.
стягнути з останніх на свою користь в
подвійному розмірі.

Проте, суд не в повній мірі з'ясував
характер спірних правовідносин та
неправильно застосував норми
матеріального права.

З матеріалів справи вбачається на
виконання умов укладеного між
сторонами попереднього договору міни
від 06.03.2013 року з метою укладення в
майбутньому основного договору міни у
строк до 06.03.2014 року позивачі передали
відповідачам грошову суму в розмірі
120000 грн.

Відповідно до ст. 570 ЦК України
передбачено поняття завдатку, чим є
грошова сума, що видається кредиторові
боржником у рахунок належних за
договором платежів, на підтвердження
зобов'язання і на забезпечення його
виконання.

Якщо не буде встановлено, що сума
сплачена в рахунок належних з боржника
платежів, є завдатком, вона вважається
авансом.

З матеріалів справи вбачається, що у
строк до 06.03.2014 року основний договір
міни між сторонами не уклався.

Сума у розмірі 120000 грн. передана
позивачами за попереднім договором
міни відповідачам не сплачена у
рахунок за договором платежів.

За таких обставин вказана сума є
авансом і підлягає поверненню у тому
самому розмірі і обставини справи з
чиєї вини не був укладений основний
договір у даних правовідносинах
правового значення для вирішення
справи не мають тому апеляційна скарга
в цій частині є обгрунтована і рішення
суду про стягнення 240000 грн. підлягає
скасуванню з ухвалення нового рішення
про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а ::

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 06
травня 2014 року скасувати та ухвалити
нове рішення про часткове задоволення
позову.

Стягнути солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_4, ОСОБА_5 120000 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: