Провадження № 2/161/4272/14
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

09 вересня 2014 року
м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської
області в складі:

головуючого - судді Присяжнюк Л.М.

при секретарі - Фурман Ю.В.,

розглянувши у судовому засіданні в
залі суду в м. Луцьку заяву ОСОБА_1 про
забезпечення позову в цивільній справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом
до відповідачів про стягнення
заборгованості.

Окрім того, ОСОБА_1 звернувся в суд
із заявою про забезпечення позову.
Вказує, що відповідач ОСОБА_2 позичив в
нього 60000 дол.США та зобов'язався
повернути позичену суму на першу
вимогу, однак зобов'язання не виконує. В
даний час ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ніде не
працюють та не отримують жодного
офіційного доходу, у них відсутні кошти
на банківських рахунках. Разом з тим,
відповідачам на праві спільної
сумісної власності належить квартира,
іншого майна відповідачі не мають, а з
метою ухилитися від виконання
боргового зобов'язання та в подальшому
рішення суду, намагаються відчужити
належну їм квартиру. Просить накласти
арешт на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1
а в межах суми позову, заборони
вчинення державними реєстраторами
Державної реєстраційної служби
Луцького МУЮ будь-яких реєстраційних
дій щодо вищевказаної квартири.

Як вбачається із роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України в п. 4 постанови
№ 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення
позову», розглядаючи заяву про
забезпечення позову суд має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовними вимогами.

Так, позивач ОСОБА_1 просить
забезпечити позовні вимоги шляхом
накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1,
та зазначає, що вказана квартира
належить відповідачам на праві
спільної сумісної власності.

Як вбачається із розписки, позику
отримував відповідач ОСОБА_2 Із поданих
документів до заяви про забезпечення
позову також встановлено, що 14.10.2004 року
між ТзОВ «Волиньіндустрія» та
відповідачем ОСОБА_3 було укладено
генеральну угоду про дольову участь в
будівництві № 03/10, 25.03.2014 року - було
складено акт передачі-приймання
вищевказаної квартири.

Будь-яких відомостей, що на момент
набуття права власності на вищевказане
нерухоме майно відповідачі ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому
шлюбі позивачем надано не було. В
матеріалах позовної заяви відсутні
будь-які докази набуття вищевказаного
нерухомого майна у спільну сумісну
власність подружжя.

Водночас, вирішуючи питання про
забезпечення позову, суд має брати до
уваги інтереси не тільки позивача, а й
інших осіб, права яких можуть бути
порушені у зв'язку із застосуванням
відповідних заходів, а тому суд
приходить до висновку, що у задоволенні
заяви про забезпечення позову слід
відмовити.

Керуючись ст.ст. 151-153, 209-210 ЦПК України,
суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про
забезпечення позову в цивільній справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд
Волинської області шляхом подання
апеляційної скарги в п'ятиденний строк
з дня її проголошення. У разі, якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Присяжнюк
Л.М.