У х в а л а

26 травня 2014 року
м. КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І.,
Лесько А.О.,

Хопти С.Ф.,
Черненко В.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 18
жовтня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод
у користуванні будинком та поділ
житлового будинку в натурі; за
зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3
про припинення права власності на
частину в житловому будинку,

в с т а н о в и л а:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з
указаним позовом, посилаючись на те, що
відповідно до рішення апеляційного
суду Івано-Франківської області від 16
листопада 2010 року та свідоцтва про
право власності вона є власником
1/4 частини жилого будинку по
АДРЕСА_1, власником 3/4 частини цього
будинку є її батько - ОСОБА_4
Між ними виникають спори про порядок
користування і володіння будинком.
Зазначала, що як співвласник будинку,
має право на надання в окреме володіння
тієї частини спільного майна в натурі,
яка відповідає її частці у праві
спільної часткової власності, а у разі
неможливості цього має право на
отримання від інших співвласників
грошової компенсації. Оскільки
відповідач не погоджується на її
пропозиції про реальний поділ майна,
просила зобов'язати відповідача
усунути перешкоди у користуванні 1/4
частиною будинку та виділити їй цю
частину будинку в натурі.

ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним
позовом, посилаючись на те, що в
спірному будинку ОСОБА_3 не проживає з
вересня 2007 року, в обслуговуванні та
покращенні будинку участі не бере. З 2009
року ОСОБА_3 проживає у м.
Львові, потреби в житлі не має. Оскільки
за висновком експертизи провести поділ
спірного будинку та виділити власнику
1/4 ідеальну частину неможливо,
оскільки така частка є значно меншою
від мінімально допустимої та
суперечить вимогам Дежавних
будівельних норм, є підстави для
припинення права ОСОБА_3 на цю частку у
спірному будинку. Просив припинити
право власності ОСОБА_3 на 1/4 частку
будинку та визнати за ним право
власності на цю частку.

Рішенням Городенківського районного
суду Івано-Франківської області від 27
травня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Івано-Франківської області від 23
вересня 2013 року, позов ОСОБА_3 залишено
без задоволення. Позов ОСОБА_4
задоволено. Припинено право власності
ОСОБА_3 на 1/4 частку житлового будинку,
що знаходиться по АДРЕСА_1. Стягнуто з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 вартість 1/4
частки цього ж будинку, в сумі 77 648 грн.
Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/4
частку вказаного будинку. Вирішено
питання про роздолі судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 18 жовтня 2013 року
у відкритті касаційного провадження у
даній справі відмовлено.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 грудня 2013 року з
підстав неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, а саме:
ст. 365 ЦК України, що потягло ухвалення,
на його думку, різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Як приклад неоднакового застосування
судами касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, ОСОБА_3 наводить
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 22
січня 2014 року та від 29 січня 2014 року.

Із доданих до заяви судових рішень
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ випливає різне визначення
предмета регулювання правових норм,
різні підстави та зміст позовних вимог
й різні фактичні обставини у
порівнянні з судовим рішенням, яке
оскаржується.

Оскільки заявником не зазначено
судових рішень в яких неоднаково
застосовані норми матеріального права
то у допуску справи до провадження слід
відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про усунення перешкод у
користуванні будинком та поділ
житлового будинку в натурі; за
зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3
про припинення права власності на
частину в житловому будинку за заявою
ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 жовтня 2013 року
до провадження Верховного Суду України
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
Б.І. Гулько

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко