Справа №487/6984/14-ц 15.09.2014 15.09.2014 15.09.2014
Провадження №22-ц/784/2465/14
Головуючий у І інстанції Щербина С.В.
Доповідач в апеляційній інстанції
У Х В А Л А

іменем України

15 вересня 2014 року
м.
Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого Лисенка П.П.,

суддів: Серебрякової Т.В. та Кушнірової
Т.Б.

із секретарем судового засідання -
Орельською Н.М.,

з участю:

представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

представника Товариства з обмеженою
відповідальністю «УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП» -
Михайлова Г.В.,

представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6,

представника публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та Кредит» -
Гаврилюка В.І., переглянувши у
відкритому судовому засіданні за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 ухвалу
Заводського районного суду м.
Миколаєва від 16 липня 2014 року про
забезпечення позову, постановлену у
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП»,
ОСОБА_5 і публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та Кредит»
про визнання прилюдних торгів
недійсним, застосування наслідків
недійсності правочину і стягнення
відшкодування моральної шкоди, -

у с т а н о в и л а :

15 липня 2014 року ОСОБА_2 пред'явила до
Ленінського ВДВС ММУЮ, ТОВ
«УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП», ОСОБА_5 і ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит» зазначений позов,
який обґрунтовувала наступним.

Вона є власником АДРЕСА_1.

06 грудня 2013 року названа квартира, без
її відома, в порядку здійснення
зведеного виконавчого провадження №
39065469 була реалізована з прилюдних
торгів ОСОБА_5, який вже 17 грудня 2013 року
отримав свідоцтво про право власності
на неї.

Посилаючись на те, що торги було
проведено з грубими порушеннями
чинного виконавчого законодавства,
оскільки боржника не було належним
чином повідомлено про проведення
торгів, а квартиру реалізовано в двічі
дешевше за її оціночну вартість,
просила позов задовольнити.

Разом з позовною заявою вона подала до
суду заяву про забезпечення позову, в
якій просила накласти арешт на вище
вказану квартиру, оскільки набувач
може її відчужити третій особі.

Ухвалою Заводського районного суду м.
Миколаєва від 16 липня 2014 року цю заяву
було задоволено у повному обсязі.

Ухвалою того ж суду від 19 серпня 2014 року
виправлено описки, допущені у
попередній ухвалі щодо прізвища
позивача та адреси предмету
забезпечення позову.

ОСОБА_5 подав на цю ухвалу апеляційну
скаргу, в якій просив її скасувати,
оскільки вона суперечить положенням
чинного цивільного та
цивільно-процесуального
законодавства, порушує його
правомочності власника квартири, що, як
на її думку, є неприпустимим.

Апеляційну скаргу слід відхилити,
оскаржену ухвалу суду 1 інстанції
залишити без змін, оскільки суд
постановив її з додержанням норм
процесуального законодавства.

Постановляючи оскаржену ухвалу про
забезпечення позову, районний суд
виходив з того, що протилежне - може
утруднити або, взагалі, зробити
неможливим виконання рішення суду по
даній справі.

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції, вважає їх вірними,
обґрунтованими й законними.

Так, згідно із статтями 151, 152 ЦПК
України, суд за заявою осіб, які беруть
участь у справі, може вжити заходи
забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення.

Позов може забезпечуватися:

- накладенням арешту на майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб;

- забороною вчиняти певні дії;

- встановленням обов'язку вчинити
певні дії;

- забороною іншим особам
здійснювати платежі або передавати
майно відповідачеві чи виконувати щодо
нього інші зобов'язання;

- зупиненням продажу описаного
майна, якщо подано позов право
власності на це майно або про
виключення його з опису;

- зупиненням стягнення на підставі
виконавчого документа;

- передачею речі, яка є предметом
спору, на зберігання іншим особам.

При цьому, у разі необхідності суд може
застосувати кілька видів забезпечення
позову.

Як вбачається із матеріалів справи,
вимоги ОСОБА_2 носять майновий характер
і стосуються відновлення її права
власності на квартиру АДРЕСА_1

Відповідач такого права за нею не
визнає і вважає, що він на законних
підставах набув квартиру і тільки він є
єдиним законним її власником.

У зв'язку з цим, заявниця вважає, що він
може намагатися відчужити квартиру
третім особам.

Будь-якими доказами такі твердження
позивача по даній справі відповідач не
заперечив, зосередившись лише на
буквальному правовому обґрунтуванні
правомочностей власника, а тому, за
таких обставин, і з метою забезпечення
в майбутньому у разі доведеності
названих вимог позивача, суд міг і
повинен був задовольнити заяву ОСОБА_2
і забезпечити позов у вибраний тою
спосіб.

Невжиття ж такого заходу забезпечення
може утруднити чи, взагалі, зробити
неможливим виконання рішення суду по
даній справі.

Оскільки з таких же мотивів цього
висновку дійшов і районний суд, то
підстав для скасування його ухвали про
забезпечення позову немає.

Що ж до твердження особи, яка подала
апеляційну скаргу про те, що
застосовані заходи порушують надані
йому конституцією України
правомочності власника, щодо
можливості користування об'єктом права
власності, то вони не можуть слугувати
скасуванню оскарженої ухвали, оскільки
не ґрунтуються на законі.

Крім того, не можна вважати
протиправним обмеженням
правомочностей власника застосуванням
передбачених цивільно-процесуальним
законодавством засобів забезпечення
позову, оскільки таке суперечило б
виписаному вище, а саме, про можливість
законодавчого обмеження прав власника.

Стосовно ж тверджень названої особи
про наявність процесуальних порушень
при розгляді судом заяви ОСОБА_2, то
вони не можуть слугувати скасуванню
оскарженої ухвали, оскільки більша
частина з них не має підтвердження, а ті
ж, що мають місце, носять формальний
характер і не вплинули на результат
вирішення заяви.

Керуючись ст.ст. 307, 312-315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И
Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Заводського районного суду м.
Миколаєва від 16 липня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення і касаційному оскарженню
не підлягає.

Головуючий Судді: