АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7083/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Березюк В. В. Доповідач - Демченко
Е.Л. Категорія 50
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Волошина М.П., Куценко Т.Р.

при секретарі - Денисенко А.Л.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Новомосковського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 07 липня
2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_4, про
стягнення аліментів на утримання
дітей, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_3 звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
дітей, мотивуючи тим, що 07 жовтня 1992
року між ним та відповідачкою
зареєстровано шлюб, від якого вони
мають неповнолітнього сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та повнолітню доньку
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зазначав, що 24 лютого 2001 року шлюб між
ним та ОСОБА_2 розірвано і на даний час
діти проживають разом з ним та
знаходяться на повному його утриманні.

Посилаючись на те, що відповідач
добровільно не надає матеріальної
допомоги на утримання дітей, просить
стягнути з ОСОБА_2 на його користь
аліменти на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини її
заробітку до досягнення дитиною ним
повноліття та на утримання
повнолітньої доньки ОСОБА_4, що
продовжує навчання, в розмірі 1/6
частини її заробітку до досягнення
дитиною двадцяти трьох років.

Рішенням Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 07 липня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_3 задоволені частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача
на утримання неповнолітнього сина
ОСОБА_5 аліменти у розмірі 1/4 частини з
усіх видів її заробітку (доходу)
щомісяця, але не менш ніж 30 відсотків
від прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку. Вирішено питання
стосовно судових витрат.

В апеляційній скарзі
відповідачка ставить питання про
скасування рішення та ухвалення нового
рішення, яким зменшити розмір
аліментів, які підлягають стягненню, до
1/6 частини усіх видів її заробітку,
зазначаючи, що рішення постановлене з
порушенням норм матеріального й
процесуального права.

Розглянувши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених позовних вимог,
колегія суддів не находить підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасування рішення суду.

Судом встановлено і це
підтверджується матеріалами справи, що
з 07 жовтня 1992 року по 24 лютого 2001 року
сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі.

Від спільного проживання вони мають
неповнолітнього сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та повнолітню доньку
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Неповнолітній ОСОБА_5 проживає разом з
батьком та знаходиться на його
утриманні.

Повнолітня ОСОБА_4 мешкає окремо від
батьків.

Частиною 2 ст.18 СК України передбачено,
що суд застосовує ті способи захисту
прав або інтересів учасників сімейних
відносин, які встановлені законом або
домовленістю(договором) сторін.

Статтею 189 СК України визначено,
що батьки мають право укласти договір
про сплату аліментів на дитину, у якому
визначити розмір та строки виплати.
Умови договору не можуть порушувати
права дитини, які встановлені СК
України. Договір укладається у
письмові формі і нотаріально
посвідчується.

Домовленості(договору) щодо
сплати аліментів на утримання дітей, як
убачається з матеріалів справи, між
сторонами у справі немає.

Вирішуючи питання щодо розміру
аліментів, суд повинен ураховувати:
стан здоров'я, матеріальне становище
дитини і платника аліментів; наявність
в останнього інших неповнолітніх
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, повнолітніх дочки,
сина; інші обставини, що мають істотне
значення.

Статтею 180 СК України визначено, що
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ст.181 СК України -
способи виконання батьками обов'язку
утримування дітей визначаються за
домовленістю ними, а в разі відсутності
такої домовленості кошти (аліменти) на
утримання дітей стягуються за рішенням
суду, вони присуджуються у частці від
доходу матері, батька або у твердій
грошовій сумі.

Положеннями ч.2 ст.182 СК України
визначено, що мінімальний розмір
аліментів на одну дитину не може бути
менш, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

В силу ч.1 ст.183 СК України частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

Положеннями ст.191 СК України
встановлено, що аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову. Аліменти за
минулий час можуть бути присуджені,
якщо позивач подасть суду докази того,
що він вживав заходів щодо одержання
аліментів з відповідача, але не міг їх
одержати у зв'язку з ухиленням
останнього від їх сплати. У цьому разі
суд може присудити аліменти за минулий
час, але не більш як за три роки.

Посилання відповідачки на те, що 15
березня 2004 року було ухвалене рішення
про стягнення з позивача на її користь
аліментів на утримання дітей, колегія
суддів до уваги не приймає.

Доводи апеляційної скарги на те, що
відповідачка несе витрати, пов'язані з
навчанням повнолітньої доньки та
повним її утриманням, колегія суддів
вважає необґрунтованими, оскільки вони
не знайшли свого підтвердження в
судовому засіданні.

На підставі наведеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
з'ясувавши в достатньо повному об'ємі
права та обов'язки сторін, обставини
справи, перевіривши доводи та давши їм
правову оцінку, суд першої інстанції
постановив рішення, що відповідає
вимогам закону. Висновки суду
достатньо обґрунтовані і підтверджені
наявними в матеріалах справи
письмовими доказами, а приведені в
апеляційній скарзі доводи зводяться до
переоцінки доказів і незгоди з
висновками суду по їх оцінці.

Оскільки рішення суду
постановлено з додержанням норм
матеріального й процесуального права,
підстав для його скасування колегія
суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.304,307,308,313,314,315,317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 07 липня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду чинна з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Демченко Е.Л.

Судді:
Волошин М.П.

Куценко Т.Р.