________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2/520/5690/14
УХВАЛА

про забезпечення позову

18 серпня 2014 року
м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого - судді Прохорова П.А.,

при секретарі - Козловій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі заяву позивача про
забезпечення позову в цивільній справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
визнання договору позики вчиненим,

встановив:

В провадженні Київського районного
суду м. Одеси перебуває вказана
цивільна справа. Разом із позовною
заявою позивач, вказуючи на значну суму
позики, звернулась до суду з заявою про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на все нерухоме майно
відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України
заява про забезпечення позову
розглядається судом, у провадженні
якого перебуває справа, без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Сторони в судове засідання не
викликались.

Суд, проаналізувавши матеріали справи,
встановив наступні обставини:

Позивач в прохальній частині позовної
заяви просить суд забезпечити позовні
вимоги шляхом накладення арешту на все
приналежне відповідачу нерухоме майно.
В обґрунтування заявлених вимог
позивачем надано відомості щодо
приналежного відповідачу нерухомого
майна - земельних ділянок за адресами:

АДРЕСА_1;

АДРЕСА_2;

АДРЕСА_3;

та житлового будинку за адресою:
АДРЕСА_4;

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.151 ЦПК України,
суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити, передбачені цим
кодексом, заходи забезпечення позову. У
заяві про забезпечення позову повинно
бути зазначено причини, у зв'язку з
якими потрібно забезпечити позов, вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності, а також інші відомості,
потрібні для забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно п.п. 1, 2 ч.1 та ч. 3 ст. 152 ЦПК України
позов забезпечується, зокрема,
накладенням арешту на майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб. Види забезпечення
позову мають бути співрозмірними із
заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості
заяви є наявність причинного зв'язку
між конкретним видом забезпечення
позову, про який йдеться у відповідній
заяві, та наслідком у формі потенційної
загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» № 9 від 22 грудня
2006 року у п.4 роз'яснив, що розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд має
з урахуванням доказів, наданих
позивачем на підтвердження своїх
вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому,
що між сторонами дійсно виник спір та
існує реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має врахувати наскільки
конкретний захід, який пропонується
вжити, пов'язаний з предметом позову,
наскільки він співрозмірний позовній
вимозі, і яким чином цей захід фактично
реалізує мету його вжиття.

З урахуванням вказаного вище
роз'яснення Пленуму Верховного суду
України, та наданих суду пояснень, суд
доходить висновку про те, що тимчасове
обмеження права власника
розпоряджатися нерухомим майном -
земельними ділянками за адресами:
АДРЕСА_1; АДРЕСА_3, та АДРЕСА_2, а також
житловим будинком з господарськими
будівлями та спорудами за адресою:
АДРЕСА_4, з метою забезпечення вимог
позивача на випадок задоволення позову
є співрозмірним та достатнім заходом
забезпечення позову.

Таким чином, суд вважає заяву
представника позивача про
забезпечення позову такою, що підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151 - 153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача про забезпечення позову
- задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно -
земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий номер: :43:013:0015, що
належить на праві власності ОСОБА_2.

Накласти арешт на нерухоме майно -
земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2,
кадастровий номер :02:002:0138, що
належить на праві власності ОСОБА_2.

Накласти арешт на нерухоме майно -
земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_3,
кадастровий номер: :02:001:0411, що
належить на праві власності ОСОБА_2.

Накласти арешт на нерухоме майно -
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами за адресою:
АДРЕСА_4, кадастровий номер:
:02:001:0411, що належить на праві
власності ОСОБА_2.

Копію ухвали невідкладно надіслати
Реєстраційній службі Одеського
міського управління юстиції для
виконання.

Ухвала про забезпечення позову набирає
чинності в момент її проголошення,
підлягає негайному виконанню в
порядку, встановленому законом для
виконання судових рішень.

Направлення цієї ухвали до
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції доручити
ОСОБА_3 або її представнику.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Одеської області
шляхом подання до Київського районного
суду м. Одеси апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня її отримання,
однак оскарження ухвали про
забезпечення позову не зупиняє її
виконання, а також не перешкоджає
подальшому розгляду справи.

Суддя
П.А. Прохоров