У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2014 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ізмайлова Т.Л.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Чугуївського міського суду
Харківської області від 01 липня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду
Харківської області від 14 серпня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4
до ОСОБА_5, ОСОБА_2 про вселення,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2012 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4
звернулися до Чугуївського міського
суду Харківської області з позовом до
ОСОБА_5, ОСОБА_2 про вселення,
посилаючись на те, що ОСОБА_4 на праві
власності належить 13/18 частин
житлового будинку з надвірними
будівлями, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1, з них: 1/2 частка належить на
підставі свідоцтва про право власності
від 12 січня 2012 року, посвідченого
Чугуївською державною нотаріальною
конторою Харківської області,
реєстровий номер 1-38; 1/6 частка на
підставі свідоцтва про спадщину за
законом від 12 січня 2012 року,
посвідченого Чугуївською державною
нотаріальною конторою Харківської
області, реєстровий номер 1-39 та 1/18
частка на підставі свідоцтва про право
власності на спадщину від 12 січня 2012
року, посвідченого Чугуївською
державною нотаріальною конторою
Харківської області, реєстровий номер
1-43. ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом від 12
січня 2012 року, посвідченого
Чугуївською державною нотаріальною
конторою Харківської області,
реєстровий номер 1-39, належить 3/18 частин
вищезазначеного житлового будинку з
надвірними будівлями.

Таким чином їм належить на праві
власності 16/18 частин цього будинку.

Інша частина вказаного житлового
будинку належала ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1. Спадкоємцями після його
смерті були ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_7
Останній спадщину прийняв фактично,
свідоцтво про право власності на
спадщину не отримував.

Після смерті ОСОБА_7 свідоцтво про
право власності на спадщину, яке
належало померлому, видано не було.
Спадкоємцями після смерті ОСОБА_7, є
ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_5

На день подання до суду позову ОСОБА_2
та ОСОБА_5 мешкають в спірному будинку,
чинять ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перешкоди у
користуванні та розпорядженні
житловим будинком та земельною
ділянкою, на якій він розташований, а
тому позивачі просили суд вселити їх у
вищезазначений спірний будинок.

Рішенням Чугуївського міського суду
Харківської області від 01 липня 2014
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Харківської області
від 14 серпня 2014 року, позов задоволено.

Вселено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у житловий
будинок АДРЕСА_1.

ОСОБА_2, не погоджуючись із
вищезазначеними судовими рішеннями
судів першої та апеляційної інстанцій,
подала касаційну скаргу, в якій просить
скасувати оскаржувані нею судові
рішення, посилаючись на порушення
судами норм процесуального права і
неправильне застосування норм
матеріального права, та передати
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до
неї матеріали, вважаю, що у відкритті
касаційного провадження необхідно
відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

З матеріалів касаційної скарги та
змісту оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою, оскільки викладені в
ній доводи не дають підстав для
висновків щодо незаконності та
неправильності даних судових рішень.
Викладені заявником обставини не
викликають необхідності перевірки
матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм
матеріального та процесуального права
при розгляді даної справи судами
першої та апеляційної інстанцій не
вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
ОСОБА_2 про вселення.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
Ізмайлова Т.Л.