АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Перепелюк Л. М.

суддів: Кулянди М.І., Одинака О.О.

секретар Кусяк М.Д.

з участю представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2,
представника публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» Безбородько
І.Я.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Сторожинецького районного
суду Чернівецької області від 24 липня
2014 року у цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк», треті особи
ОСОБА_4, реєстраційна служба
Сторожинецького районного управління
юстиції, приватний нотаріус
Сторожинецького районного
нотаріального округу ОСОБА_5 про
визнання договору іпотеки припиненим
та зобов'язання вчинення дій,
пов'язаних із державною реєстрацією
припинення іпотеки, обтяження, -

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до
публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк», треті особи ОСОБА_4,
реєстраційна служба Сторожинецького
районного управління юстиції,
приватний нотаріус Сторожинецького
районного нотаріального округу ОСОБА_5
про визнання договору іпотеки
припиненим та зобов'язання вчинення
дій, пов'язаних із державною
реєстрацією припинення іпотеки,
обтяження.

Посилався на те, що 03.10.2007 року між
ОСОБА_4 та ТзОВ «Український
промисловий банк», правонаступником
якого є публічне акціонерне товариство
«Дельта Банк», був укладений
кредитний договір на отримання 40000,00
доларів США, строком до 02.10.2010 року.

№22-ц/794/1341/14
Головуючий у 1 інстанції Яківчик І.В.

Категорія 19/27
Доповідач Перепелюк Л.М.

Зазначав, що на забезпечення
виконання кредитних зобов'язань між
позивачем та банком був укладений
договір іпотеки нерухомого майна -
земельної ділянки, площею 0,2500 га за
адресою с. Михальча, Сторожинецького
району Чернівецької області,
кадастровий номер :03:002:0190,
цільове призначення для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд, яка
належить ОСОБА_1 на праві власності
на підставі державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯД
№109709, виданого Михальчанською
сільською радою 18.06.2007 року та
зареєстрованого в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю на право постійного
користування землею, договорів оренди
землі за 207.

Вказував, що за рішенням
Шевченківського районного суду м.
Чернівці від 22.06.2010 року було стягнуто
із ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_1
заборгованість за кредитним договором
в сумі 48504,80 доларів США та 29302,13 грн.
пені, кредитний договір розірвано. Про
існування рішення суду йому відомо не
було, а тому він, маючи бажання
відчужити свою земельну ділянку,
звернувся до реєстраційної служби для
отримання відповідної інформації з
Державного реєстру іпотек і в
результаті цього йому стало відомо про
те, що заборона відчуження земельної
ділянки не знята, іпотека не припинена,
хоча основне зобов'язання є припиненим.

Просив суд визнати іпотечний договір,
укладений 03.10.2007 року в м. Чернівці між
ОСОБА_1 та товариством з обмеженою
відповідальністю «Український
промисловий банк», правонаступником
якого є публічне акціонерне товариство
«Дельта Банк», припиненим.

Зобов'язати публічне акціонерне
товариство «Дельта Банк» подати до
реєстраційної служби Сторожинецького
районного управління юстиції
Чернівецької області заяви для
проведення державної реєстрації
припинення іпотеки та обтяження
земельної ділянки за адресою с.
Михальча Сторожинецького району
Чернівецької області, загальною площею
0,2500 га з цільовим призначенням для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, реємтраційни номер
земельної ділянки 7, кадастровий
номер :03:002:0190, що належить ОСОБА_1
на праві власності на підставі
державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯД №109709,
виданого Михальчанською сільською
радою 18.06.2007 року з вилученням номеру
запису про обтяження 5770395 від 03.10.2007
року з Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
та номеру запису про обтяження 5770485 від
03.10.2007 року з Державного реєстру іпотек.

Рішенням Сторожинецького районного
суду Чернівецької області від 24 липня
2010 року в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк», треті особи
ОСОБА_4, реєстраційна служба
Сторожинецького районного управління
юстиції, приватний нотаріус
Сторожинецького районного
нотаріального округу ОСОБА_5 про
визнання договору іпотеки припиненим
та зобов'язання вчинення дій,
пов'язаних із державною реєстрацією
припинення іпотеки, обтяження
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, вважаючи його таким, що є
незаконним, винесеним з порушенням
норм процесуального та матеріального
права, за недоведеністю обставин, що
мають значення для справи та за
невідповідності висновків суду
обставинами справи, позивач ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу, просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким визнати іпотечний договір,
укладений 03.10.2007 року в м. Чернівці між
ОСОБА_1 та товариством з обмеженою
відповідальністю «Український
промисловий банк», правонаступником
якого є публічне акціонерне товариство
«Дельта Банк», припиненим. Зобов'язати
публічне акціонерне товариство
«Дельта Банк» подати до реєстраційної
служби Сторожинецького районного
управління юстиції Чернівецької
області заяви для проведення
державної реєстрації припинення
іпотеки та обтяження земельної ділянки
за адресою с. Михальча Сторожинецького
району Чернівецької області, загальною
площею 0,2500 га з цільовим призначенням
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, реєстраційний номер
земельної ділянки 7, кадастровий
номер :03:002:0190, що належить ОСОБА_1
на праві власності на підставі
державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯД №109709,
виданого Михальчанською сільською
радою 18.06.2007 року з вилученням номеру
запису про обтяження 5770395 від 03.10.2007
року з Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
та номеру запису про обтяження 5770485 від
03.10.2007 року з Державного реєстру іпотек.

У запереченнях на апеляційну скаргу
ПАТ «Дельта Банк» просить відхилити
апеляційну скаргу ОСОБА_1, а рішення
Сторожинецького районного суду
Чернівецької області від 24 липня 2014
року залишити без змін.

Заслухавши доповідача про суть
оскаржуваного рішення, доводи
апеляційної скарги, пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку про відмову у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»,
треті особи ОСОБА_4, реєстраційна
служба Сторожинецького районного
управління юстиції, приватний
нотаріус Сторожинецького районного
нотаріального округу ОСОБА_5 про
визнання договору іпотеки припиненим
та зобов'язання вчинення дій,
пов'язаних із державною реєстрацією
припинення іпотеки, обтяження.

Такий висновок суду ґрунтується на
нормах матеріального права та на
підставі поданих сторонами доказів.

Як вбачається з матеріалів справи та
судом встановлено, 03.10.2007 року між
ОСОБА_4 та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Український
промисловий банк», правонаступником
якого є публічне акціонерне товариство
«Дельта Банк» було укладено кредитний
договір.

На забезпечення виконання кредитних
зобов'язань між Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Український промисловий банк»,
правонаступником якого є публічне
акціонерне товариство «Дельта Банк» та
ОСОБА_1 03.10.2007 року було укладено
договір іпотеки.

Відповідно до пунктів 1.1. та 1.2. договору
іпотеки банку передано в іпотеку
земельну ділянку 0, 2500 га., яка
розташована в селі Михальча
Сторожинецького району Чернівецької
області кадастровий № :03:002:0190, яка
належить на праві приватної власності
іпотекодавцю ОСОБА_1 на підставі
державного акту на право власності на
земельну ділянку серія ЯД № 109709,
виданого Михальчанською сільською
радою 18 червня 2007 року та
зареєстрованого в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею за №
-7 (копія наявна в матеріалах
справи).

Згідно рішення Шевченківського
районного суду, м. Чернівці від 22 червня
2010 року (а.с.17) було стягнуто із ОСОБА_4,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_1
заборгованість за кредитним договором
в сумі 48504,80 доларів США та 29302,13 грн.
пені, а кредитний договір розірвано.

Довідкою відповідача від 08.07.2014 року
підтверджено, що заборгованість по
кредитному договору станом на 08.07.2014
року складає 722036,98 грн.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України
передбачено, що за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України, визначено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
та інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання. Боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Згідно ст.ст.598, 599, 653 ЦК України,
зобов'язання припиняється на
підставах, встановлених договором або
законом, а також виконанням проведеним
належним чином. У разі розірвання
договору зобов'язання сторін не
припиняються.

Відповідно до частини 1 статті 575 ЦК
України іпотекою є застава нерухомого
майна, що залишається у володінні
заставодавця або третьої особи.

Пунктом 17 постанови Gленуму ВССУ з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» визначено, що
наявність судового рішення про
задоволення вимог кредитора, яке не
виконано боржником, не припиняє
правовідносин сторін кредитного
договору, не звільняє останнього від
відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання та не позбавляє
кредитора права на отримання сум,
передбачених частиною другою статті 625
ЦК, оскільки зобов'язання залишається
невиконаним належним чином відповідно
до вимог статей 526, 599 ЦК.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 22 червня 2010 року по
справі № 2-323/10 позов ТОВ «Український
промисловий банк» задоволено і
солідарно з ОСОБА_4 і з поручителів
ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_1 стягнуто на
користь банку 39 995, 41 дол. США -
заборгованості по кредиту, 8 509, 39 дол.
США - заборгованості по відсотках, 29 302т
13 грн. - пені за неналежне виконання
умов кредитного договору, судові
витрати та достроково розірвано
кредитний договір № 1020/3-07 від 03 жовтня
2010 року, укладений між ОСОБА_4 та ТОВ
«Український промисловий банк».

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених ст. 11 ЦК України,
зокрема договорів та інших правочинів..

Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання
припиняється на підставах,
встановлених договором або законом. Ці
підстави зазначені в статтях 599, 600, 601,
604- 609 ЦК України, а саме: припинення
зобов'язання виконанням;припинення
зобов'язання переданням
відступного;припинення зобов'язання
зарахуванням;припинення зобов'язання
за домовленістю сторін;припинення
зобов'язання прощенням
боргу;припинення зобов'язання
неможливістю його
виконання;припинення зобов'язання
смертю фізичної особи;припинення
зобов'язання ліквідацією юридичної
особи/

Такої підстави припинення зобов'язання
як ухвалення судом рішення про
задоволення вимог кредитора про
розірвання кредитного договору чинним
законодавством України не передбачено.

За відсутності інших підстав,
передбачених договором або законом,
зобов'язання припиняється його
виконанням, проведеним належним чином
відповідно до вимог ст. 599 ЦК України.
Належним є виконання зобов'язання, яке
прийняте кредитором і в результаті
якого припиняються права та обов'язки
сторін зобов'язання.

Виходячи зі змісту норм стст.598- 599 та 653
ЦК України, чинним законодавством
України розрізняються поняття
«розірвання договору», з одного боку, і
«припинення зобов'язання», з другого,
та чітко визначено, що розірвання
кредитного договору не припиняє
кредитні зобов'язання боржника, у
рамках якого боржник зобов'язаний
повернути суму кредиту, сплатити
проценти та пеню за порушення строків
виконання зобов'язання, оскільки
кредитне зобов'язання належить вважати
припиненим не з моменту набрання
законної сили рішенням суду про
розірвання договору, а з моменту
виконання позичальником усіх
обов'язків перед банком, які становлять
зміст цього зобов'язання.

Таким чином, іпотека мас похідний
характер від основного зобов'язання і є
дійсною до припинення основного
зобов'язання або до закінчення строку
дії іпотечного договору.

Строк дії договору іпотеки, укладений 03
жовтня 2007 року, сторонами не
визначений, а обумовлений виконанням
кредитного договору, а тому відсутні
будь-які підстави, передбачені законом
та умовами договору, для визнання
договору іпотеки припиненим.

Статтею 17 Закону України «Про іпотеку»
визначено, що іпотека припиняється у
разі: припинення основного
зобов'язання або закінчення строку дії
іпотечного договору; реалізації
предмета іпотеки відповідно до цього
Закону; набуття іпотекодержателем
права власності на предмет іпотеки;
визнання іпотечного договору
недійсним; знищення (втрати) переданої
в іпотеку будівлі (споруди), якщо
іпотекодавець не відновив її. Якщо
предметом іпотечного договору є
земельна ділянка і розташована на ній
будівля (споруда), в разі знищення
(втрати) будівлі (споруди) іпотека
земельної ділянки не припиняється; з
інших підстав, передбачених цим
Законом.

З огляду на викладене, умовами договору
іпотеки, укладеного між товариством з
обмеженою відповідальністю
«Український промисловий банк» та
ОСОБА_1, та ст.17 Закону України «Про
іпотеку» чітко визначені підстави
припинення іпотеки.

Як на підставу для визнання припинення
іпотеки позивач посилається на
відсутність у нього зобов'язань перед
ПАТ «Дельта Банк», але такі доводи
позовної заяви та апеляційної скарги
не ґрунтуються на законі.

Матеріалами справи підтверджується, що
30 червня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк»,
AT «Дельта Банк» та Національним банком
України укладено Договір про передачу
Активів та Кредитних зобов'язань
Укрпромбанку на користь Дельта Банку,
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_10 та зареєстрованого в
реєстрі за № 2258, відповідно до якого
ТОВ «Укрпромбанк» відступив, а AT
«Дельта Банк» набув права вимоги до
боржників повного, належного та
реального виконання обов'язків за
Кредитними та Забезпечувальними
договорами, в тому числі за Кредитним
договором № 1020/3-07, укладеним 03 жовтня
2007 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Український
промисловий банк» та за договором
іпотеки від 03 жовтня 2007 року,
укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ
«Український промисловий банк»,
посвідченого приватним нотаріусом
Сторожинецького районного
нотаріального округу ОСОБА_5 за
реєстровим № 4075 (витяг з договору та
витяг з реєстру наявні в матеріалах
справи).

Твердження апелянта щодо того, що
договір іпотеки, яким забезпечувалось
виконання основного зобов»язаня за
кредитним договором припинився з 02.07.2010
року, тобто з часу набрання законної
сили рішенням Шевченківського
районного суду м. Чернівці від 22 червня
2010 р., яким розірвано кредитний договір,
а іпотека не може існувати окремо від
основного зобов'язання, є
необґрунтованими і спростовуються
вищенаведеним.

Інших доводів, які б спростовували
висновки суду першої інстанції чи
доводили б порушення ним норм
цивільного та процесуального
законодавства апеляційна скарга не
містить.

Відповідно до ч.1 ст. 10, ч.1 ст. 11 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.131 ЦПК України сторони
зобов'язані подати свої докази чи
повідомити про них суд до або під час
попереднього судового засідання у
справі. Докази подаються у строк,
встановлений судом з урахуванням часу,
необхідного для подання доказів.
Докази, подані з порушенням вимог,
встановлених частиною першою цієї
статті, не приймаються, якщо сторона не
доведе, що докази подано несвоєчасно з
поважних причин.

Усупереч вимогам ст.ст. 60, 131 ЦПК
України, банк не надав суду належні та
допустимі докази на спростування
висновків суду першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду І інстанції
відповідає нормам матеріального та
процесуального права, а тому підстав
для його скасування колегія суддів не
знаходить.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Сторожинецького районного
суду Чернівецької області від 24 липня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна
скарга до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з моменту вступу її в законну силу.

Головуючий:

Судді: