Справа № 551/809/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У
К Р А Ї Н И

08 вересня 2014 року Шишацький
районний суд Полтавської області в
складі:

головуючого - судді Сиволапа Д.С.,

при секретарі - Кулинченко О.А.,

за участю - представника позивача
Кашаєвої О.Г.,

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду селища Шишаки
Полтавської області цивільну справу за
позовом Публічного Акціонерного
Товариства Комерційний Банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Публічне Акціонерне
Товариство Комерційний Банк
«ПриватБанк», яке є правонаступником
прав та обов'язків Закритого
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк» (далі за текстом
«ПриватБанк») звернувся до Шишацького
районного суду Полтавської області з
позовом до відповідача ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

У позовній заяві вказав, що відповідно
до умов договору № PLPDSE00000085 від 04.04.2006
року відповідач ОСОБА_2 04.04.2006 отримав
кредит у розмірі 10000,00 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 24,00% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.

Договором передбачено порядок та умови
погашення кредиту, погашення
заборгованості по кредиту, сплата
нарахованих за період користування
кредитом відсотків, комісії за
користування кредитом та інших витрат.

В порушення умов договору відповідач
ухиляється від виконання свої
зобов'язань щодо повернення кредиту,
відсотків та інших витрат за кредитним
договором в зв'язку з чим має
заборгованість станом на 19.05.2014 у сумі
183759,32 грн., яка складається з
наступного: 5438,16 грн. - заборгованість
за кредитом, 4500,00 грн. - заборгованість
по комісії за користування кредитом,
51292,52 грн. - заборгованість по процентах
за користування кредитом, 122528,64 грн. -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором.

В зв'язку з цим, посилаючись на норми
ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 3,
15, 107,110 ЦПК України, позивач просить
стягнути на його користь з відповідача
остаточну заборгованість в сумі 183759,32
грн., а також понесені ним судові
витрати у розмірі 1837,59 грн.

У судовому засіданні представник
позивача Кашаєва О.Г. позов підтримала
в повному обсязі, наполягала на його
задоволенні. Надала суду пояснення
аналогічні викладеним у позовній
заяві. Додатково пояснила, що факт
отримання відповідачем грошових
коштів підтверджується
прибутково-видатковим касовим ордером
з його підписом. В зв'язку з цим вважає,
що надані до суду документи
підтверджують волевиявлення
відповідача на отримання кредиту у
вищевказаний сумі. Подальше
розпорядження відповідача кредитними
коштами не є предметом даного спору.
Додатково повідомила, що відповідач з
початку виконував взяті на себе
зобов'язання та вносив плату за
кредитом, також в 2010-2011 року з нього
були стягнуті кошти на погашення
заборгованості за кредитом, на
виконання судового наказу виданого
Шишацьким районним судом Полтавської
області 10 квітня 2007 року. Інших судових
рішень стосовно ОСОБА_2 за вказаним
договором не виносилось. ОСОБА_2 дійсно
звертався в неофіційному порядку до
служби безпеки «ПриватБанку» з
інформацією про вчинення відносно
нього шахрайських дій з боку ОСОБА_4
проте, жодних офіційних перевірок
цього факту не проводилось, а ОСОБА_2
було рекомендовано звернутись до
правоохоронних органів. Додатково
повідомила, що ОСОБА_4, на незаконні дії
якої посилається відповідач, була
засуджена за вчинення шахрайських дій
по відношенню до «ПриватБанку» з
використання підроблених документів, у
випадку ж з ОСОБА_2 всі документи були
справжні, а відповідні договори
підписані відповідачем.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав та
пояснив, що дійсно особисто підписував
вищевказаний кредитний договір та
прибутково-видатковий касовий ордер на
отримання грошей. Проте гроші за
договором у відділенні «ПриватБанку»
по вул. Пролетарська, 22 у м. Полтаві за
нього отримала його працедавець
ОСОБА_4 (як встановлено судом в
подальшому вірні анкетні данні
вказаної особи ОСОБА_4 (а.с.33),
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою:
АДРЕСА_1, що перебувала у змові з
керівником філії банку. В подальшому
вона особисто здійснювала погашення
заборгованості за кредитом та обіцяла
виплатити кредит. З офіційними
зверненнями до правоохоронних органів
щодо шахрайських дій ОСОБА_4 відповідач
не звертався вважаючи це
безперспективним. Вважає, що за даним
зобов'язанням замість нього повинна
відповідати ОСОБА_4, яка при отриманні
ним кредиту виступила поручителем
перед банком.

Заслухавши пояснення сторін,
ознайомившись з матеріалами справи,
дослідивши та оцінивши наявні письмові
докази в їх сукупності та
взаємозв'язку, суд встановив наступні
юридичні факти та супроводжуючі їх
правовідносини.

04.04.2006 року у м. Полтаві між позивачем та
відповідачем ОСОБА_2 укладено
кредитно-заставний договір № РLPDSE00000085.
За умовами даного договору Банк
(позивач) надає відповідачу строковий
кредит у сумі 10000,00 грн. на строк 36
місяців по 03.04.2009 включно, з умовами
сплати за користування кредитом
відсотків в розмірі 2,00% на місяць на
суму залишку заборгованості по кредиту
і сплатою комісії щомісячно в період
сплати в розмірі 1.50% від суми виданого в
обмін на зобов'язання Позичальника
(відповідача) з повернення кредиту,
сплати відсотків, комісії за
користування кредитом (а.с. 6-7).

Для погашення заборгованості за цим
договором, яка складається з
заборгованості за кредитом,
відсотками, комісією за користування
кредитом, позичальник повинен щомісяця
у період сплати з «04» по «09» число
кожного місяця надавати банку грошові
кошти (щомісячний платіж) у сумі згідно
графіку , що становить 548,08 грн. на
протязі 35 місяці та 631,19 грн. останній
платіж.

Згідно п. 3.2. договору при порушенні
Позичальником терміну повернення
кредиту він зобов'язується сплачувати
банку відсотки за користування
кредитом в розмірі 8,30% в місяць від
суми залишку непогашеного кредиту.

У разі невчасної сплати заборгованості
по відсотках і комісії Банк має право
нарахувати, а позичальник
зобов'язується сплатити банку пеню у
розмірі 0,15% від суми непогашеної
заборгованості за кожен день
прострочення.

04.04.2014 року між у м. Полтаві між
Приватбанк та ОСОБА_4 було укладено
договір поруки за № PLPDSE00000085, згідно
якого поручитель ОСОБА_4 поручилась
перед кредитором - ПриватБанк за
виконання боржником ОСОБА_2 зобов'язань
за кредитним договором від 04.04.2014 №
PLPDSE00000085 (а.с.30).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 526, 629 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших
вимог, що звичайно ставляться, договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами, то в разі прострочення
повернення чергової частини,
позичкодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позички, що залишилася, та сплати
процентів.

Відповідно до ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання наступають
правові наслідки, встановлені
договором або законом

Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено,
що боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Згідно ч. 2 вказаної статті боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Позивач належним чином виконав свої
зобов'язання за даним договором
надавши відповідачу кредит у
вищевказаному розмірі, що
підтверджується копією
прибутково-видаткового касового
ордеру № 60404В001 від 04 квітня 2006 року про
видачу ОСОБА_2 10000 грн., особисто
підписаного ОСОБА_2 (а.с.32).

Незважаючи на обов'язки, визначені
законом та встановлені договором,
відповідач ОСОБА_2 свої зобов'язання
перед позивачем належним чином не
виконав та не виконує, внаслідок чого,
згідно розрахунку позивача станом на
19.05.2014 року, має заборгованість у сумі
183759,32 грн., яка складається з
наступного: 5438,16 грн. - заборгованість
за кредитом, грн. - заборгованість по
комісії за користування кредитом, грн. -
заборгованість по процентах за
користування кредитом, 122528,64 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором (а.с.4-5).

10 квітня 2014 року Шишацьким районним
судом Полтавської області видано
судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ЗАТ «ПриватБанк»
заборгованості за кредитним договором
на суму 14425,59 грн.(а.с.29).

Вказаний наказ виконаний частково, а
саме в період з 07.10.2010 по 14.11.2011 з
відповідача на користь позивача
стягнуто заборгованість на суму 4177.11
грн., що підтверджується випискою з
04.04.2009 по 03.09.2014 по рахунку ОСОБА_2 НОМЕР_2
(а.с.31).

Як встановлено судом з пояснень
представника позивача Кашаєвої О.Г.
розмір стягнутої за судовим наказом
заборгованості до наявного розрахунку
заборгованості у зазначеному спорі
включений не був, а отже заборгованість
за кредитом не підлягає коригуванню
судом.

Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 60
ЦПК України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Суд вважає, що обставини на які
посилається позивач підтверджуються
належними та допустимими доказами
дослідженими судом в судовому
засіданні, в той же час відповідачем не
надано жодних належних доказів, що
підтверджують необґрунтованість чи
безпідставність позовних вимог.

Наданий відповідачем та досліджений в
судовому засіданні аудіо запис його
телефонної розмови між ним та ОСОБА_4,
яка зі слів відповідача мала місце в 2006
році, суд не вважає належним доказом
необґрунтованості позовних вимог
оскільки зі змісту вказаної розмови не
можливо встановити, які саме
правовідносини обговорюються її
учасниками, послугами якого банку вони
користувались та інше (а.с. 27-28).

Посилання відповідача на те, що
замість нього перед кредитором
(позивачем) повинна відповідати
поручитель ОСОБА_4 суд вважає
необґрунтованими виходячи з
наступного.

Відповідно до частини першої статті 553
ЦК України за договором поруки
поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку; поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Згідно з частиною першою статті 543 ЦК
України у разі солідарного обов'язку
боржників (солідарних боржників)
кредитор має право вимагати виконання
обов'язку частково або в повному обсязі
як від усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо.

Отже законом передбачено право
позивача звернутися до суду до кожного
з боржників окремо. Крім того,
предметом спору є різні самостійні
договірні відносини: між кредитором і
боржником - за кредитним договором; між
кредитором і поручителем - за договором
поруки.

В зв'язку з вищевикладеним суд визнає
цілком обґрунтованими позовні вимоги в
частині наявності заборгованості за
кредитом, по процентам за користування
кредитом та комісії за користування
кредитом на загальну суму 61230,68 грн.
(5438,16 грн. +4500,00 грн. +51292,52 грн.).

В той же час слід зауважити, що умови
споживчого кредиту, його укладення та
виконання повинні підпорядковуватися
таким засадам, згідно з якими особа
споживача вважається слабкою стороною
у договорі та підлягає особливому
правовому захисту з урахуванням
принципів справедливості,
добросовісності і розумності (Рішення
Конституційного Суду України від
11.07.2013р. № 7-рп/2013).

Керуючись приписами ч. 3 ст. 551
Цивільного кодексу України, згідно
якої розмір неустойки може бути
зменшений за рішенням суду, якщо він
значно перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення, суд приходе до
висновку про доцільність зменшення
розміру неустойки у вигляді пені, яка
становить 122528,64 грн., що більше ніж у 22
рази перевищує розмір заборгованості
за тілом кредиту. На думку суду
правомірні позовні вимоги банку в
частині нарахування та стягнення
неустойки (пені) підлягають частковому
задоволенню у межах 6000 грн., оскільки
саме такий розмір неустойки буде
справедливим, розумним та
співрозмірним, виходячи з встановлених
фактичних обставин справи.

Таким чином суд приходить до висновку,
що з відповідача на користь позивача
необхідно стягнути заборгованість за
кредитним договором на загальну суму
67230 грн. 68 коп. та з врахуванням приписів
статті 88 ЦПК України та Закону України
«Про судовий збір» судові витрати в
сумі 672,31 грн. пропорційно до розміру
задоволених вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. 526, 527, 530, 543, 551, 553-554, 610-611, 625, 1050, 1054 ЦК
України, ст.ст.10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК
України суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного
Акціонерного Товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця м. Полтави, зареєстрованого
за адресою: АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1,
паспорт НОМЕР_3, виданий 30 березня 1999
року Шишацьким РВ УМВС України в
Полтавській області, на користь
Публічного Акціонерного Товариства
Комерційний Банк «ПриватБанк», на р/р
3111, МФО 305299,
заборгованість за кредитним договором
станом на 19.05.2014 в сумі 67230 (шістдесят
сім тисяч двісті тридцять) гривень 68
коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного Акціонерного Товариства
Комерційний Банк «ПриватБанк», на р/р
0001, МФО 305299, судові
витрати в сумі 672 (шістсот сімдесят дві)
гривень 31 коп.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо воно не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Полтавської області
через Шишацький районний суд в 10 денний
строк з дня його проголошення, а
особами, які не були присутні під час
проголошення судового рішення - у той
же строк з дня отримання його копії.

Головуючий суддя
Д.С. Сиволап