АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И [1]

10 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Мазурик О.Ф.,
Росік Т.В.

при секретарі: Шалапуді Н.П.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Києві
апеляційну скаргу заступника
прокурора Київської області

на рішення Дарницького районного
суду м. Києва від 15 травня 2014 року

в цивільній справі за позовом в.о.
прокурора м. Ірпеня Київської області в
інтересах держави в особі Бучанської
міської ради Київської області до
ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИЛА :

Рішенням Дарницького районного суду
м.Києва від 15.05.2014 року у задоволенні
даного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі заступника
прокурора Київської області ставиться
питання про скасування рішення суду та
ухвалення нового про задоволення
позовних вимог у повному обсязі.
Апелянт посилається на неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, помилковість висновків
суду, неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права
. Зазначає, що суд безпідставно не
урахував, що перебіг строку позовної
давності починається від дня, коли
прокурор довідався або міг довідатися
про порушення інтересів держави, а саме
з моменту обізнаності про вчинення
порушення закону і порушення у зв'язку
з цим прав та охоронюваних інтересів, а
не з часу поінформованості про
вчинення певної дії. Вважає, що у даному
випадку про несплату відповідачкою
коштів за зелені насадження прокурору
стало відомо лише під час проведення
перевірки проведеної у 2013 році.

В судовому засіданні прокурор
апеляційну скаргу підтримав з підстав,
наведених в ній.

ОСОБА_1 просила апеляційну скаргу
відхилити, вважає, що спір вирішений
судом у відповідності до вимог закону.

Представник Бучанської міської ради
Київської області в судове засідання
не з'явився, повідомлений належним
чином, про що свідчить зворотне
поштове повідомлення долучене до
справи. Виходячи з положень ч.2 ст.305 ЦПК
України , колегія суддів вважає за
можливе розглянути справу за його
відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в цій частині, колегія суддів
дійшла висновку про те, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
виходив з того, що заборгованість
відповідачки по сплаті відновної
вартості зелених насаджень виникла у
2009 році про що було відомо прокурору та
Бучанській міській раді Київської
області з часу виникнення
заборгованості, а отже позов заявлено
поза межами позовної давності.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду і вважає їх
правильними.

Як убачається з матеріалів справи та
встановлено судом рішенням Бучанської
міської ради від 20.09.07 року № 413-18-У
ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки площею 800 кв.м. ( за
рахунок земель запасу) у власність для
будівництва і обслуговування
житлового будинку і споруд у АДРЕСА_1.

13.06.08 року рішенням Бучанської міської
ради № 844-33-У затверджено проект
землеустрою та зобов'язано ОСОБА_1
провести сплату відновної вартості
зелених насаджень, які підлягають
видаленню в розмірі 37 707.06 грн.

01.10.2008 року відповідачка отримала
державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 0.0800 га по
АДРЕСА_1.

Відповідачка не заперечує,що нею не
проведено оплату вартості зелених
насаджень. Проте зазначає, що 13.08. 2008
року вона зверталася із заявою до
Бучанської міської ради про перегляд
розміру відшкодування з огляду на те,
що 11 дерев сосни досягли вікової межі 129
років, а тому їх вартість, яка дорівнює
26 930.29 грн. не підлягає відшкодуванню.

Ці доводи відповідачки
підтверджуються копією її заяви зі
штампом виконкому Бучанської міської
ради про реєстрацію заяви 13.08.08 року за
№ 2595 ( а.с.30) та п.9.1.15 Правил утримання
зелених насаджень у населених пунктах
України, затверджених наказом
Міністерства будівництва, архітектури
та житлово-комунального господарства
України № 105 від 10.04.2006 року у
додатку 1 до якого зазначено, що вікова
межа сосни становить 120 років. Даних про
наслідки розгляду вказаної заяви та
перерахунок відновної вартості
зелених насаджень, які підлягають
видаленню матеріали справи не містять.

В судовому засіданні прокурор не
спростував вказаних доводів
відповідачки та не обґрунтував
обрахування розміру коштів, що
підлягають стягненню з неї за
заявленим ним позовом.

До винесення рішення по справі
відповідачка заявила про застосування
позовної давності.

У відповідності до ст. ст. 256, 257 ЦК
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 261 ЦК України визначено ,що
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Таким чином, початок перебігу позовної
давності пов'язаний з обізнаністю тієї
особи, якій належить порушене право.

У даному випадку прокурор звернувся до
суду в інтересах держави в особі
Бучанської міської ради Київської
області, яка була обізнана про
ненадходження коштів від відповідачки
за зелені насадження, ще у 2008 році.

Прокурор у позові зазначає, а під час
судового розгляду стверджував, що про
порушення інтересів держави у зв'язку
із ненадходженням у 2008 році від ОСОБА_1
оплати відновної вартості зелених
насаджень йому стало відомо лише під
час проведення перевірки у 2013 році.

Разом із цим, відповідачка
спростовуючи ці твердження прокурора,
надала суду лист прокурора м. Ірпіня на
адресу Бучанського міського голови
від 08.09.2009 року у якому прокурор м.
Ірпеня надавав відповідь міському
голові на його звернення саме щодо
недоотримання місцевим бюджетом
коштів від сплати відновної вартості
зелених насаджень.

У розумінні ст. 57 ЦПК України вказаний
лист може бути доказом по справі і
підставно прийнятий судом до уваги.

Встановивши, що прокурору та
Бучанській міській раді про несплату
відповідачкою відновної вартості
зелених насаджень було відомо у
вересні 2009 року, а даний позов подано
лише у січні 2014 року, суд першої
інстанції у відповідності до ст. 267 ЦК
України, з урахуванням заяви
відповідачки про застосування
позовної давності, обґрунтовано
вважав, що трирічний строк позовної
давності сплинув й це є підставою для
відмови у позові.

Доводи апеляційної скарги про те, що в
листі прокурора м. Ірпіня від 08.09.2009
року не йшлося конкретно про
відповідачку не можуть бути прийняті
до уваги, оскільки й у постанові про
проведення перевірки від 06.06.2013 року
також не зазначена відповідачка.
Посилань на неможливість проведення
перевірки та звернення з відповідним
позовом у 2008-2009 рр., після отримання
повідомлення від Бучанської міської
ради Київської області, апеляційна
скарга не містить, не доводив такого
прокурор і в судах першої та
апеляційної інстанцій.

Виходячи з наявних у матеріалах справи
та досліджених судом першої інстанції
письмових доказів суд апеляційної
інстанції вважає, що висновки суду
відповідають обставинам справи та
положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно
до спірних правовідносин застосовані
правильно.

Всі висновки суду першої інстанції
щодо пред'явлених у рамках даної справи
позовних вимог повно та послідовно
викладені у мотивувальній частині
оскаржуваного рішення .

Обставин, які б давали суду апеляційної
інстанції підстави для спростування
указаних висновків суду, апеляційна
скарга не містить.

Встановивши факти та зумовлені ними
правовідносини, суд першої інстанції
ухвалив правильне по суті рішення,
підстав для скасування якого колегія
суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313-315,317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу заступника
прокурора Київської області -
відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 15 травня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом 20 днів
шляхом подання до цього суду
касаційної скарги.

Головуючий :

Судді :

Справа № 367 / 371 / 14

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/ 9770
/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Вовк Є.І.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Прокопчук Н.О.