У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2014 року м.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Леванчука А.О., Нагорняка В.А.,
Писаної Т.О., −?

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
приватного підприємства «Аваль
Інвест», третя особа - товариство з
обмеженою відповідальністю - «Аваль
Інвест», про стягнення коштів за
нікчемним правочином, за касаційною
скаргою ОСОБА_4, подану представником
ОСОБА_5, на заочне рішення Рівненського
міського суду Рівненської області від 1
квітня

2014 року та ухвалу апеляційного суду
Рівненської області від 26 травня

2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_4 звернулася до
суду із вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що у засобах масової
інформації вона знайшла рекламне
оголошення, в якому пропонувалися
вигідні умови отримання
безвідсоткової позики з мінімальним
пакетом документів. Тому, 14 лютого 2013
року вона звернулася до
консультаційного пункту товариства з
обмеженою відповідальністю «Аваль
Інвест» (далі - ТОВ «Аваль Інвест») у м.
Рівне, за вказаною в оголошенні
адресою, для оформлення відповідних
документів з метою отримання позики у
розмірі 40 тис. грн. Під час розмови з
консультантом ТОВ «Аваль Інвест», її
запевнили, що вона може отримати
необхідну грошову суму під 0% річних.
Одночасно з підписанням договору про
надання безвідсоткової позики
ТОВ «Аваль Інвест» вона підписала
договір про надання інформаційних
послуг. Необхідність підписання
договору про надання інформаційних
послуг консультант пояснив тим, що
наслідком надання таких послуг, а
відповідно і їх оплати, стане отримання
нею кредиту. Позивач зазначала, що цей
договір був наданий їй для підписання в
комплекті із значною кількістю інших
паперів, тому вона немала можливості в
повному обсязі ознайомитися з наданими
їй документами. Після перерахування
коштів у розмірі 1 550 грн. на рахунок
відповідача, за межами офісу в неї
з'явилася можливість ознайомитися з
умовами вже підписаних договорів та
всіх додатків до них. Зазначала, що їй
не було надано правдиву, доступну
інформацію щодо даного правочину, якби
вона була належно поінформована про
його зміст та ціну, то не погодилася на
підписання вищевказаних договорів. У
зв'язку з цим позивач просила стягнути
з відповідача кошти у сумі 1 557 грн.
(1 550 грн. сплачених, як вступний
платіж та 7 грн. комісійна винагорода).

Заочним рішенням Рівненського
міського суду Рівненської області від 1
квітня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Рівненської
області від 26 травня 2014 року,
відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_4
до приватного підприємства «Аваль
Інвест», третя особа - ТОВ «Аваль
Інвест», про стягнення коштів за
нікчемним правочином.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, із направленням
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Вивчивши матеріали справи, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Ухвалюючи оскаржувані у справі судові
рішення, суди першої та апеляційної
інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 213,
214, 303, 315 ЦПК України, вірно визначилися
з характером спірних правовідносин і
дійшли обґрунтованого висновку про
відмову в задоволенні позову ОСОБА_4,
оскільки зі змісту спірного договору
не вбачається підстав, передбачених
ст. 19 Закону України «Про захист
прав споживачів» для визнання його
недійсним. До того ж такий висновок
судів узгоджується з правовою позицією
Верховного Суду України, викладеною у
постанові № 6-40цс13 від 11 вересня 2013
року.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану
представником ОСОБА_5, відхилити,
заочне рішення Рівненського міського
суду Рівненської області від 1 квітня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Рівненської області від 26 травня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Леванчук А.О., Нагорняк В.А.,
Писана Т.О.