Справа № 541/1984/14-ц
Провадження №2/541/895/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 серпня 2014 року
м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд
Полтавської області в складі:

головуючої, судді
- Альошиної Н.М.,

при секретарі
- Калініченко Л.О.,

з участю представника позивача,
адвоката - ОСОБА_1,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Миргород
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення моральної (немайнової) шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до
Миргородського міськрайонного суду з
позовною заявою до відповідачки ОСОБА_3
про стягнення моральної (немайнової)
шкоди, в якому просив суд в рахунок
компенсації заподіяної моральної
(немайнової) шкоди стягнути з
відповідачки ОСОБА_3 на його користь
3000грн., а також судові витрати згідно
наданих документів.

На обґрунтування позовних вимог
послався на те, що згідно рішення
Миргородського міськрайонного суду
Полтавської області від 19 червня 2014
року (Справа №541/1316/14-ц Провадження
№2/541/626/2014р.), яке набрало законної сили
08.07.2014року його вселено в житловий
будинок розташований в АДРЕСА_1 та
стягнуто з відповідачки ОСОБА_3 на його
користь 121,80 грн. судового збору та 730,80
грн. витрат на оплату правової
допомоги.

За цим рішенням судом визнані факти
створення для нього перешкод в
користуванні власним житлом, тому йому
спричинено значну моральну шкоду,
оскільки протягом декількох років він
не має можливості вселитися в будинок,
змушений проживати у знайомих, будинок
приведений в стан ледь придатний для
проживання, вивезені майже всі їх речі.
Це створює величезні психічні
перевантаження, душевні страждання.

Вважає, що згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Відповідно до
положень ч. 3 ст. 386 ЦК України власник,
права якого порушені, має право на
відшкодування завданої йому майнової
та моральної шкоди.

Оскільки він протягом декількох років
не мав можливості користуватися своєю
власністю, порушувалось його законне
право, моральну шкоду оцінив в 3000грн.,
яку вважає достатньою виходячи з вимог
розумності та справедливості.

В судовому засіданні представник
позивача, адвокат ОСОБА_1 позовні
вимоги підтримав та просив крім
моральної шкоди 3000грн., стягнути з
відповідачки на користь його
довірителя 421,80грн., судових витрат та
1000грн. юридичної допомоги адвоката,
надавши відповідні квитанції (а.с.22) №
005965,005966.

Відповідачка ОСОБА_3 позов не визнала,
пояснивши, що позивача ніхто з будинку
не виганяв. Він працює в Росії. Не
заперечувала того, що відповідно до
судового рішення він вселений в
будинок.

Заслухавши пояснення сторін, свідка
ОСОБА_4, вивчивши матеріали справи та
матеріал архівної справи № 541.1316.14-ц,
пров.2.541.626.2014р. суд вважає, що позовні
вимоги в частині стягнення юридичної
допомоги підлягають до часткового
задоволення, виходячи з наступного;

Відповідно до рішення Миргородського
міськрайонного суду від 19.06.2014р., яке
сторонами не оскаржувалась за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про усунення
перешкод в користуванні житлом шляхом
вселення, вирішено ОСОБА_2 вселити в
житловий будинок розташований в
АДРЕСА_1 та стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 судові витрати. (а.с.541.1316.14-ц - 40-42)

Сторони не заперечують того, що судове
рішення виконано в примусовому
порядку, а позивач ОСОБА_2 вселений в
спірний будинок.

Як слідує із судового рішення, що
відповідно до ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані судом
загальновідомими, не потребують
доказування. Обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином не підлягає доказуванню те,
що позивач ОСОБА_2 є власником будинку,
розташованому по АДРЕСА_1 а
відповідачка ОСОБА_3 чинила перешкоди
власнику у користуванні власністю.
Наявні законні підстави для захисту
порушеного права позивача шляхом його
вселення.

В статті 23 ЦК України зазначено, що
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав, що полягають в
душевних стражданнях, які фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів.

Право на відшкодування моральної шкоди
закріплене і гарантоване Конституцією
України. Можливість відшкодування
моральної шкоди передбачена окремими
статтями ЦК України в тому числі ст. 386
ЦК України в ч.3 якої вказано, що
власник, права якого порушені, має
право на відшкодування завданої йому
майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ППВСУ «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» від 31
березня 1995 р. № 4 моральною шкодою є
втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема:
у порушенні нормальних життєвих
зв'язків при настанні інших негативних
наслідків.

Виходячи із засад розумності
справедливості та виваженості терміну
порушення права власності позивача
ОСОБА_2 суд вважає, що вимога про
стягнення моральної шкоди в сумі 3000грн.
є адекватною оцінкою її завданню.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

При подачі позову до суду позивачем
сплачено 421,80 грн. судового збору ( а.с.1),
яку необхідно стягнути на користь
ОСОБА_2 із ОСОБА_3

Щодо стягнення юридичної допомоги
адвоката, наданої квитанції № 005966 та
представництво в судовому засіданні в
сумі 650грн. суд виходить з наступного.

Згідно постанови КМУ № 590 від 27.04.2006року
«Про граничні розміри компенсації
витрат, пов'язаних з розглядом
цивільних та адміністративних справ і
порядок їх компенсації за рахунок
держави», яка є чинною, граничні
розміри компенсації витрат, пов'язаних
з розглядом встановлені у сумі, що не
перевищує суму, що обчислюється
виходячи з того, що зазначеній особі
виплачується 40% розміру мінімальної
заробітної плати - (1250грн.) за годину її
роботи. В справі відсутні докази що б
підтверджували розрахунок виконаних
робіт адвокатом у зв'язку з наданням
правової допомоги позивачу, в зв'язку з
чим суд виходить з обсягу робіт, тобто
часу безпосередньої участі в судовому
засіданні (1год.), тобто 500грн.

Решта суми стягнення юридичної
допомоги не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 10,11,60, 84,88, 213-215, 218, 294 ЦПК
України, ст. 23 ч.3, 386 ч.3, ч.1 ст. 1167 ЦК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженки і жительки АДРЕСА_1, на
користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця
с. Ільїнка, Селетинського району
Цілиноградської області, проживаючого
в АДРЕСА_1 в рахунок відшкодування
моральної (немайнової) шкоди - 3000грн.,
(три тисячі гривень), 421,80 грн.- судових
витрат, юридичної допомоги адвоката -
850грн., всього 4271грн. (чотири тисячі
двісті сімдесят одна) гривня 80 копійок.

В решті стягнення юридичної допомоги
відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Полтавської області через
Миргородський міськрайонний суд в
10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя: Н. М. Альошина