Номер провадження: 22-ц/785/7162/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Мартинова К. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Мартинової К.П.,

суддів - Кравця Ю.І., Журавльова О.Г.,

за участю секретаря - Счастлівцевої
Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
кредитним договором за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк «Надра» на
рішення Любашівського районного суду
Одеської області від 04 червня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА :

У березні 2014 року ПАТ КБ
«Надра» звернувся до суду з позовом про
стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_6
заборгованості за кредитним договором.

Позивач посилався на те, що 11.10.2007 року
ВАТ КБ«Надра», правонаступник якого
ПАТ КБ «Надра», та ОСОБА_3 уклали
кредитний договір №ОД22/102007/980-К/99,
згідно якого останньому було надано
кредит у сумі 110 000 грн. зі сплатою
відсотків в розмірі 20,49 % річних на
строк до 10.10.2017 року.

В забезпечення виконання кредитного
договору 11.10.2007 року між банком і ОСОБА_4
було укладено договір поруки, згідно з
яким остання зобов'язалася відповідати
перед кредитором по зобов'язанням
ОСОБА_3 за кредитним договором в
повному обсязі.

Крім того, ОСОБА_3 передав банку в
іпотеку нерухоме майно, яке
розташоване по АДРЕСА_1 Одеської
області, що підтверджується договором
іпотеки від 11.07.2007 року.

Позичальник взяті на себе за договором
кредиту зобов'язання не виконує, в
зв»язку з чим станом на 19 лютого 2014 року
виникла заборгованість у розмірі 180812
грн.13 коп., включаючи непогашену суму
кредиту, відсотки за користування
кредитом, пеню за прострочену сплату
кредиту, заборгованість за комісією,
штраф.

Тому позивач просив стягнути солідарно
з відповідачів заборгованість за
кредитним договором у сумі 180812 грн. 13
коп., судовий збір у сумі 1808 грн. 12 коп.

Відповідачі в судовому
засіданні позов визнали частково.
Згідно письмового заперечення просили
звільнити від сплати штрафу та пені,
посилаючись на стан здоров»я та
просили відмовити в стягненні комісії.

Рішенням Любашівського районного суду
Одеської області від 04 червня 2014 року
позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
задоволені частково.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_3 (ІПН
НОМЕР_1), ОСОБА_4 (НОМЕР_2) на користь ПАТ
КБ «Надра» (к/р 3008 в ПАТ «КБ
«НАДРА», МФО 380764, КОД ЄДРПУО 20025456)
заборгованість за кредитом в сумі 165656,04
грн.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Надра»
просить рішення суду в частині
зменшення розміру неустойки скасувати,
тому що воно ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги банку в
повному обсязі.

В решті рішення суду не оскаржується.

Справа в суді апеляційної інстанції
розглянута на підставі ч. 2 ст. 197, ч. 2 ст.
305 ЦПК України у відсутності сторін,
котрі належним чином повідомлені про
час та місце судового розгляду, що
підтверджується розписками про
отримання ними судових повісток про
виклик та заявами з проханням слухати
справу у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, заперечення на неї,
перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених вимог колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу та залишає рішення суду без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті та справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Розглядаючи спір, колегія суддів
вважає, що районний суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що 11.10.2007 року між
ВАТ КБ «Надра» /тепер ПАТ КБ «Надра»/ та
ОСОБА_5 був укладений кредитний договір
№ ОД 22/10/2007/980-К/99, за умовами якого
ОСОБА_5 отримав кредит у розмірі 110000
грн. зі сплатою відсотків у розмірі 20,49%
річних строком на 10 років.

11.10.2007 року між банком та ОСОБА_6
укладено договір поруки.

В якості забезпечення виконання умов
кредитного договору 11.10.2007 року між
банком та ОСОБА_5 укладено договір
іпотеки будинку АДРЕСА_1 Одеської
області.

Станом на 19.02.2014 року за вказаним
кредитним договором виникла
заборгованість на загальну суму 180 812,13
грн., яка складається: заборгованість
по тілу кредиту 93308,47 грн.,
заборгованість по відсоткам 62214,66 грн.,
пеня за прострочення сплати кредиту
10156,09 грн., заборгованість по комісії
4132,91 грн., штраф за порушення умов
договору 11000 грн.

Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
зобов"язується надати грошові кошти
/кредит/ позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов"язується повернути
кредит та сплатити проценти. Якщо
договором встановлений обов"язок
позичальника повернути позику
частинами /з розстроченням/, то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів.

Зобов"язання, згідно ст. 526 ЦК України,
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
ЦК, інших актів законодавства.

У разі порушення боржником
зобов"язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову /субсидіарну/
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки /стаття 554
ЦК України/.

Згідно частини третьої статті 551 ЦК
України розмір неустойки може бути
зменшений за рішенням суду, якщо він
значно перевищує розмір збитків та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Як роз»яснено в Постанові Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ за № 5 від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
положення частини третьої статті 551 ЦК
України про зменшення розміру
неустойки може бути застосовано судом
лише за заявою відповідача до
відсотків, які нараховуються як
неустойка, і не може бути застосовано
до сум, які нараховуються згідно з
частиною другою статті 625 ЦК, які мають
іншу правову природу. При цьому
проценти, які підлягають сплаті згідно
з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у
такому порядку не підлягають зменшенню
через неспівмірність із розміром
основного боргу, оскільки вони є платою
за користування грошима і підлягають
сплаті боржником за правилами
основного грошового боргу.

Істотними обставинами в розумінні
частини третьої статті 551 ЦК можна
вважати, зокрема, ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу (наприклад, відсутність
негативних наслідків для позивача
через прострочення виконання
зобов'язання).

Положення статті 616 ЦК передбачають
право суду за певних умов зменшити
розмір збитків та неустойки, які
стягуються з боржника. Зазначене
стосується цивільно-правової
відповідальності боржника, а не сплати
ним основного грошового боргу за
кредитним договором, що суд на підставі
вказаної норми закону змінити не може.

Стаття 3 ЦК України визначає загальними
засадами цивільного законодавства
судовий захист цивільного права та
інтересу, справедливість,
добросовісність та розумність.

При розгляді справи в суді першої
інстанції відповідачі звернулися до
суду з заявою про зменшення розміру
неустойки, посилаючись на значне
погіршення здоров»я, що підтвердили
медичною документацією.

Встановлено, що до 2012 року відповідачі
своєчасно розраховувалися за кредит та
відсотки, чого не заперечує і
представник банку.

Однак, ОСОБА_5, який є ліквідатором
аварії на ЧАЄС, що підтверджено
посвідченням особи, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
отримав значну дозу випромінювання, у
2010 році захворів на цукровий діабет. В
результаті довготривалого лікування
він отримав інвалідність другої групи
безстроково, що підтверджується
довідкою МСЕК № 7408 від 04.09.2013 року. Стан
здоров»я ОСОБА_5 підтверджується
виписними епікризами Одеського
обласного медичного центру за період
2011-2014 роки / а.с. 68-81/.

Крім того, ОСОБА_6 у 2012 року перенесла
онкологічну операцію, що
підтверджується випискою Одеського
обласного онкологічного диспансеру /
а.с. 81/.

При встановлених обставинах суд першої
інстанції прийшов до обґрунтованого та
справедливого висновку про зменшення
розміру неустойки.

Посилання апеляційної скарги на те, що
при зменшенні розміру неустойки судом
не враховано всіх обставин справи,
зокрема того, що відповідачі з січня 2012
року не виконують свої зобов»язання за
кредитним договором та не зверталися
до банку з приводу добровільної
реалізації предмета іпотеки, не можуть
бути підставою для скасування рішення
суду.

Питання про зменшення розміру
неустойки судом першої інстанції
вирішено на підставі аналізу
конкретної ситуації, яка сталася з
відповідачами з приводу суттєвого
погіршення стану їхнього здоров»я, що
підтверджується доказами, які
знаходяться в матеріалах справи.

Судом враховано ступінь виконання
зобов»язання, причини невиконання та
неналежного виконання зобов»язання
відповідачами в зв»язку зі значним
погіршення здоров»я.

Справа розглянута судом відповідно до
вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах
заявлених вимог та на підставі
наданих сторонами доказів, які
знаходяться в матеріалах справи,
належність та допустимість яких
перевірена судом та їм надана оцінка в
рішенні суду.

Таким чином колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються та не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 305, 307, 308, 313, 314,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Надра» відхилити.

Рішення Любашівського районного суду
Одеської області від 04 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з
дня набрання нею законної сили.

Головуючий
К.П. Мартинова

Судді
Ю.І. Кравець

О.Г. Журавльов