У х в а л а

22 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.

суддів: Журавель В.І.,
Писаної Т.О.,

Олійник А.С.,
Умнової О.В.,

розглянувши заяву Публічного
акціонерного товариства «Державний
експортно-імпортний банк» про перегляд
ухвали судді Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 23 травня 2014 року
в справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Державний
експортно-імпортний банк» до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, про відшкодування
шкоди,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2008 року Відкрите акціонерне
товариство «Державний
експортно-імпортний банк» (далі - ВАТ
«Укрексімбанк»), назву якого змінено на
Публічне акціонерне товариство
«Державний експортно-імпортний банк»
(далі- ПАТ «Укрексімбанк») звернулось
до суду з зазначеним позовом.

Свої вимоги позивач обґрунтовував
тим, що 07 листопада 2001 між ним та
Товариством з обмеженою
відповідальністю
Виробничо-комерційною фірмою «Кварта»
(далі - ТОВ ВКФ «Кварта») (директором
якого був ОСОБА_3) було укладено
кредитну угоду, згідно з якою ТОВ ВКФ
«Кварта» було надано кредит у розмірі 5
000 000 грн на строк до 01 січня 2003
року.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за вказаною кредитною
угодою 07 листопада 2001 року між ним та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «АМО» (далі - ТОВ
«АМО») (директором якого був ОСОБА_4)
укладений договір застави, за умовами
якого ТОВ «АМО» надало банку в заставу
майнові права на цукор у кількості 5 400
т, що буде виготовлений, та цукор як
товар в обороті в зазначеній кількості,
що стане власністю заставодавця після
його фактичного отримання.

У встановлений кредитною угодою строк
зобов'язання щодо повернення кредиту
та сплати процентів за користування
кредитом позичальником не виконані.

Постановою господарського суду
Івано-Франківської області від 02
лютого 2005 року ТОВ ВКФ «Кварта» визнано
банкрутом, відкрито ліквідаційну
процедуру щодо ТОВ ВКФ «Кварта» і
призначено ліквідатора.

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 26
лютого 2009 року затверджено звіт
ліквідатора ТОВ ВКФ «Кварта» і
ліквідаційний баланс ТОВ ВКФ «Кварта»
та ліквідовано юридичну особу - ТОВ ВКФ
«Кварта»; вимоги, які не задоволені у
зв'язку з недостатністю майнових
активів, постановлено вважати
погашеними; провадження у справі
припинено.

При цьому судом установлено, що за
рахунок отриманих від реалізації
майнових активів боржника коштів
задоволені кредиторські вимоги ВАТ
«Укрексімбанк» у розмірі 31 523 грн 70 коп.

ОСОБА_3, як директор ТОВ ВКФ «Кварта», у
порушення умов п. 5.2.4 кредитної угоди №
5401К98 від 07 листопада 2001 року, не
перевірив залишки цукру та не
проконтролював те, що директор ТОВ
«АМО» ОСОБА_4, який був
найманим працівником та залежний від
ОСОБА_3, як одного із
співзасновників ТОВ «АМО», реалізував
цукор, що був у заставі ВАТ
«Укрексімбанк».

ОСОБА_5 на прохання директора ТОВ «АМО»
ОСОБА_4, який діяв у інтересах ТОВ ВКФ
«Кварта» зі сприяння у незаконному
отриманні кредиту склала і надала
ОСОБА_4 завідомо неправдиві документи, a
саме: накладні № 280-1 від 20 жовтня 2001
року про поставку на переробку від ТОВ
«AMO» на ВАТ «Городенківський цукровий
завод» 45 000 т та 93 033,5 т цукрового буряку,
довіреність ЯГЗ №261864 від 20 жовтня 2001
року про отримання головним технологом
BAT «Городенківський цукровий завод»
ОСОБА_6 від ТОВ «АМО» 93 033,5 т цукрового
буряка, які ОСОБА_4 та ОСОБА_5 особисто
засвідчили власними підписами та
підписали від імені працівників ВАТ
«Городенківський цукровий завод».

Зазначені документи директором ТОВ
«АМО» ОСОБА_4 та директором ТОВ ВКФ
«Кварта» ОСОБА_3 були надані до ВАТ
«Укрексімбанк» з метою незаконного
отримання кредиту, на підставі яких
укладено кредитний договір.

Постановою Рожнятівського районного
суду Івано-Франківської області від 02
жовтня 2007 року звільнено ОСОБА_3 від
кримінальної відповідальності за
частиною другою статті 367
Кримінального кодексу України (далі -
КК України) у зв'язку зі зміною
обстановки; провадження в цій
кримінальній справі закрито; цивільний
позов ВАТ «Укрексімбанк» залишено без
розгляду.

Постановою Рожнятівського районного
суду від 01 вересня 2006 року директора
ТОВ «АМО» ОСОБА_4 внаслідок акта
амністії звільнено від кримінальної
відповідальності за вчинення злочинів,
передбачених ч. 2 ст. 222 та ч. 2 ст. 366 КК
України. Також постановою
Рожнятівського районного суду від
01.09.2006 року внаслідок акта амністії
закрито кримінальну справу з
обвинувачення головного бухгалтера
ТзОВ «АМО» ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 366 КК
України.

Посилаючись на те, що внаслідок
злочинних дій ОСОБА_3, ОСОБА_5 та
ОСОБА_4, а саме службової недбалості та
службового підроблення, які заподіяли
тяжкі наслідки інтересам ВАТ
«Укрексімбанк», оскільки воно було
позбавлене можливості задовольнити
вимоги з повернення кредиту та сплати
процентів за кредитною угодою в
розмірі 6 573 657,50 грн за рахунок предмета
застави, на підставі статей 16, 22, 541, 543,
1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК
України) просило стягнути з них
солідарно 6 573 657,50 грн на відшкодування
майнової шкоди.

Справа розглядалась судами
неодноразово.

Рішенням Коломийського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 04
жовтня 2012 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
солідарно на користь ПАТ «Державний
експортно-імпортний банк» 6 573 657,50 грн
майнової шкоди.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду
Івано-Франківської області від 21
лютого 2013 року рішення першої
інстанції скасовано в частині
задоволення позову до ОСОБА_3 Ухвалено
в цій частині нове рішення, яким у
задоволенні позову ПАТ «Державний
експортно-імпортний банк» до ОСОБА_3
відмовлено.

Змінено рішення в частині розподілу
судових витрат.

У решті рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 21 травня 2014 року
рішення апеляційного суду
Івано-Франківської області від 21
лютого 2013 року залишено без змін.

У серпні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від ПАТ «Державний
експортно-імпортний банк» надійшла
заява про перегляд ухвали суду
касаційної інстанції від 21
травня 2014 року з підстав неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, зокрема, ст. 1166 ЦК
України, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах.

В обґрунтування заяви посилається на
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від:

- 02 квітня 2014 року в справі за позовом
про стягнення коштів;

- 14 грудня 2011 року в справі за позовом
про відшкодування збитків.

Розглянувши заяву, колегія суддів
вважає, що підстави для її допуску до
провадження відсутні, виходячи з
наступного.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Згідно з п. 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року «Про судову
практику застосування статей 353-360 ЦПК
України» під судовими рішеннями у
подібних правовідносинах слід
розуміти такі, де тотожними є предмет
спору, підстави позову, зміст позовних
вимог та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Крім того, у відповідності до п. 6
згаданої вище постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року, заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах із підстави, передбаченої
пунктом 1 частини 1 статті 355 ЦПК
України, може бути подана за сукупністю
таких умов: судом касаційної інстанції
при розгляді двох або більше справ
неоднаково застосовано одні і ті самі
норми матеріального права; справи
стосуються спорів, які виникли з
подібних правовідносин; має місце
ухвалення різних за змістом судових
рішень судом (судами) касаційної
інстанції.

Аналіз наведених судових рішень від 02
квітня 2014 року та 14 грудня 2011 року не
дає підстав для висновку про наявність,
передбачених ст. 355 ЦПК України,
обставин для перегляду судових рішень
у порядку, встановленому главою 3
розділу V ЦПК України, оскільки справи
були розглянуті на підставі ст.1166 ЦК
України за різних фактичних обставин.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Державний експортно-імпортний банк»
до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про
відшкодування шкоди, за заявою
Публічного акціонерного товариства
«Державний експортно-імпортний банк»
про перегляд ухвали судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 травня 2014 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.С. Ткачук

Судді:
В.І. Журавель

А.С. Олійник

Т.О. Писана

О.В. Умнова