БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ
Справа № 497/823/14-ц
Провадження № 2/497/390/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2014 року Болградській районний
суд Одеської області в складі:

головуючої -судді Калібової
М.М.

за участю секретаря -
Войтової С.І.

без участі сторін,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Болграді
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства
«ДельтаБанк» (надалі ПАТ «ДельтаБанк»)
до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
зазначеним позовом та просить
стягнути на його користь з
відповідача ОСОБА_1 суму
заборгованості по кредитному договору
в розмірі 3558 грн. 65 коп., в тому числі:
тіло кредиту - 2231 грн. 31 коп.;
прострочене тіло кредиту - 0,00 грн.;
заборгованість за відсотками - 545 грн. 55
коп.; заборгованість за комісіями - 781
грн. 79 коп., та стягнути також судові
витрати у розмірі 243 грн. 60 грн.. Позивач
стверджував, що 08.10.2007 року ними був
укладений кредитний договір №
001-15199-081007 і відповідно до його

умов банк відкрив відповідачеві
картковий рахунок № НОМЕР_3 в
національній валюті України - гривні,
випустив та надав ОСОБА_1 платіжну
картку, а також ПІН-код до картки та
здійснював обслуговування Держателя
картки на умовах, викладених в
тарифному пакеті Visa "Лояльний",
платіжна картка Visa "Класичний", що
міститься в Додатку №1 до Договору та
умовах, викладених в Правилах
здійснення операцій за картковими
рахунками. ОСОБА_1 вимоги кредитного
договору порушив, свої обов'язки
належним чином не виконував, в зв'язку з
чим станом на 19.12.2013 року за ним
виникла заборгованість по кредиту у
розмірі 3558 грн. 65 коп. .

Відповідач про час та місце слухання
справи повідомлений належним чином, до
суду не з'явився. 09.04.2014 року подав на
позовну заяву свої заперечення про те,
що він позов не визнає, т. я. позивачем
неправильно вказаний ліміт кредитної
лінії / 4000 грн. замість 1500 грн./, що
позивач посилається на умови іншого
тарифного плану, не передбаченого в
договорі, що сума заборгованості
нараховувалася позивачем незважаючи
на те, що він кредит сплачував
своєчасно і заборгованість по кредиту
виникнути не могла, що розрахунки
заборгованості позивачем виконані без
урахування умов договору, а така
заборгованість могла виникнути по
вині позивача, який в жовтні 2008 року,
без попередження, заблокував картку, а
з 30.07.2009 року перестав проводити
розрахунок сум по оплаті кредиту. А
27.08.2014 року від позивача до суду
надійшла заява про визнання позовних
вимог ПАТ "Дельта Банк" та розгляд
справи у його відсутності.

Суд вважає, що позов підлягає
задовоенню з наступних підстав.

Вирішуючи заявлені позовні
вимоги, суд виходить з того, що між
сторонами виникли договірні відносини
з приводу кредиту, які регулюються
параграфами 1, 2 глави 71 Цивільного
кодексу України та Договором, т. я.
08.10.2007 року сторони уклали договір №
001-15199-081007. На підставі цього договору
банк відкрив відповідачеві
картковий рахунок № НОМЕР_3 в
національній валюті України - гривні,
випустив та надав ОСОБА_1 платіжну
картку Visa "Класичний", а також ПІН-код
до картки. Банк також здійснював
обслуговування Держателя картки на
умовах, викладених в тарифному пакеті
Visa "Лояльний", що міститься в Додатку №1
до Договору, та умовах, викладених в
Правилах здійснення операцій за
картковими рахунками.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання повинно виконуватися
належним чином у відповідності з
умовами договору. При цьому відповідач,
як сторона кредитного договору,
зобов'язаний повернути позивачу
одержаний кредит в строк та в порядку,
які встановленні договором і сплатити
відсотки, що передбачено ст.536, 1049 , ч.1
ст.1054 ЦК України.

Згідно ст.530 ЦК України, якщо в
зобов'язанні встановлений строк його
виконання, то воно підлягає виконанню в
цей строк. У разі порушення
зобов'язання, настають правові
наслідки, зокрема, сплата неустойки
(пені).

Виконуючи свої обов'язки по
договору банк відкрив ОСОБА_1, шляхом
відкриття відновлюваної відкличної
Кредитної лінії, що передбачено п.1.3
кредитного Договору, кредитну лінію на
загальну суму 30000 грн. та на день
укладання Договору встановив ліміт
Кредитної лінії на рахунку в сумі
спочатку 1500 грн., а потім 4000 грн.,
відповідно до умов п.1,3 Договору, який
надає право Банку самостійно один раз
на місяць змінювати розмір ліміту
Кредитної лінії в межах Кредитної
лінії і у даному випадку Додаткова
угода не складається.

Відповідно до умов п.1.5
кредитного Договору кредитні кошти та
власні кошти Держателя
використовуються для розрахунків за
товари чи послуги, які придбані
держателем у суб'єктів господарювання,
зняття готівки, виконання Держателем
своїх зобов'язань перед банком за
договором, та вчинення інших операцій,
передбачених Договором.

Згідно пункт 2.1 Договору моментом
надання Банком держателю кредиту є
день здійснення операції за допомогою
Картки або день утримання платежів за
умови відсутності на рахунку власних
коштів Держателя.

У відповідності до п. 3.6, 3.7
Договору Держатель картки зобов'язаний
щомісяця в строки, визначені Правилами,
здійснювати погашення частини суми
заборгованості за Кредитною лінією,
яка виникла за попередній звітний
місяць, а також здійснювати погашення в
повному обсязі заборгованості за
Овердрафтом, яка виникла за попередній
звітний період, сплачувати всю суму
процентів, нарахованих за користування
кредитною лінією або Овердрафтом за
попередній звітний місяць, та всю суму
пені, яка нарахована за попередній
звітний місяць у разі порушення
строків сплати заборгованості за
Кредитною лінією або Овердрафтом та
процентів за користування Кредитною
лінією або Овердрафтом.

Відповідач прийняті на себе
обов'язки по Договору не виконував і
своєчасно передбачені Договором суми
платежів, в встановлені строки, не
вносив в зв'язку з чим і виникла
заборгованість, яку просить стягнути
позивач.

Посилання відповідача на
неможливість виникнення такої
заборованості по укладеному ним
Договору спростовуються умовами
укладеного ним кредитного Договору, а
також дослідженими судом доказами.

Згідно розрахунку заборгованості
за кредитним Договором за відповідачем
станом на 19.12.2013 року рахується
заборгованість у розмірі 3558 грн. 65
коп., у тому числі: тіло кредиту - 2231 грн.
31 коп.; прострочене тіло кредиту - 0,00
грн.; заборгованість за відсотками - 545
грн. 55 коп.; заборгованість за комісіями
- 781 грн. 79 коп.

Твердження відповідача відносно
неправильності нарахування
заборгованості за комісіями
спростовуються п. 3.8, 5.3 Договору, якими
передбачено нарахування комісії за
надання Держателю відповідних послуг.

Частина 2 статті 1054 та частина 2
статті 1050 ЦК України надає Заявнику,
при порушенні Боржником зобов'язання
щодо повернення чергової частини суми
кредиту, право достроково вимагати
повернення всієї суми кредиту.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 1050 ч. 2 ЦК
України якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів за договором позики.

За викладених обставин суд
доходить висновку, що вимоги позивача
про стягнення заборгованості за
кредитним договором підлягають
задоволенню, оскільки вони ґрунтуються
на підставах, визначених діючим
законодавством.

Стаття 625 ЦК України визначає
загальні правила відповідальності за
порушення грошового зобов'язання.
Грошовим зобов'язанням вважається
зобов'язання, змістом якого є сплата
боржником грошей. Правила даної статті
розповсюджуються на будь-які грошові
зобов'язання. Частина 1 статті 607 ЦК
України встановлює виключення із
загального правила про припинення
зобов'язання у зв'язку із неможливістю
його виконання. Оскільки грошові кошти
є родовими речами, неможливість
виконання такого зобов'язання
(наприклад, внаслідок відсутності у
боржника грошей), не звільняє його від
відповідальності. Тобто в будь-якому
випадку боржник зобов'язаний
відшкодувати кредиторові завдані
збитки, сплатити неустойку та нести
інші наслідки, передбачені зазначеною
статтею.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню понесені
позивачем судові витрати в розмірі 243
грн. 60 коп. (а.с.1).

Керуючись ст.ст. 11, 16, 509, 525, 526, 530, 536,
610, 629, 1049,1054 ЦК України, ст. 10, 11, 60, 88, 131, 208,
209, 212-215, 294 ЦПК України, суд - ,

ВИРІШИВ:

Позов Публічного Акціонерного
товариства «ДельтаБанк» до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
кредитним договором - задовольнити.

2.Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Болград Одеської області,
ідентифікаційний код НОМЕР_1,
зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1,
паспорт серії НОМЕР_4 виданий 13.09.1996
року Болградським РВ ГУ МВС України в
Одеській області, на користь
Публічного Акціонерного товариства
«ДельтаБанк»: вул. Щорса, буд. 36-б,
м.Київ, поштовий індекс 01133 (МФО 380236, , р/рахунок № 8912- для
погашення заборгованості, р/р -
для відшкодування судових витрат)
заборгованість за кредитним договором
№ 001-15199-081007 від 08.10.2007 року, укладеного
між Публічним акціонерним товариством
Комерційний банк «ДельтаБанк» та
ОСОБА_1, станом на 19.12.2013 року в
загальній сумі 3558 грн. 65 коп. , у тому
числі: тіло кредиту - 2231 грн. 31 коп.;
прострочене тіло кредиту - 0,00 грн.;
заборгованість за відсотками - 545 грн. 55
коп.; заборгованість за комісіями - 781
грн. 79 коп. та суму судових витрат у
розмірі 243 грн. 60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з
моменту його проголошення. Особи, які
брали участь у с, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя
Калібова Марія Миколаївна