Справа №
№ 2/303/2820/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
08 вересня 2014 року
Мукачівський міськрайонний суд
Закарпатської області у складі
головуючої судді Гутій О.В., при
секретарі Фозекош І.І., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
приміщенні суду в м. Мукачево цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа Мукачівський МВ
УМВС України в Закарпатській області -
сектор у справах громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб
(СГІРФО) про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням та про зняття з
реєстраційного обліку
Позивач ОСОБА_1 звернувся в
Мукачівський міськрайонний суд із
позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа
Мукачівський МВ УМВС України в
Закарпатській області - сектор у
справах громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб (СГІРФО) про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням та
про зняття з реєстраційного обліку
Позов мотивовано тим, що позивачу
ОСОБА_1, на праві приватної власності
належить будинковолодіння за адресою:
АДРЕСА_1. За вказаною адресою прописані
та проживають : позивач - ОСОБА_1, його
дружина - ОСОБА_3 та донька позивача -
ОСОБА_4. Прописана, але не проживає з 2006
року колишня невістка - ОСОБА_2.
Реєстрація відповідача у квартирі
створює позивачу перешкоди у вільному
користуванні та розпорядженні
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явився, про час і місце розгляду
справи повідомлявся належним чином,
проте від нього надійшла заява в якій
він просить справу розглянути за його
відсутності, позовні вимоги підтримує
в повному обсязі, проти заочного
розгляду справи не заперечив.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилася, про час і місце розгляду
справи повідомлялася належним чином,
про причини неявки суд не повідомила, а
тому відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України
суд розглянув справу на підставі
наявних у ній доказів.
Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, про час і місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, причини неявки суд не повідомив.
Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до такого висновку.
В судовому засіданні належними
доказами встановлено, що ОСОБА_1, на
праві приватної власності належить
будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1
За вказаною адресою прописані: ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с.7).
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірваний 24
січня 2006 року, про що в книзі реєстрації
розірвань шлюбів зроблено відповідний
актовий запис за №09 (а.с.6).
У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України
член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.
Відповідно до акту від 08.09.2014 року
встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1,
відповідач ОСОБА_2, з моменту
розлучення з ОСОБА_1 за вказаною
адресою не проживає (а.с.19).
Відповідно до ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
Права власника житлового будинку,
квартири визначені ст. 383 ЦК України,
яка передбачає право власника
використовувати житло для власного
проживання, проживання членів сім'ї,
інших осіб і розпоряджатися своїм
житлом на власний розсуд. Обмеження чи
втручання в право власника можливе
лише з підстав, передбачених законом.
Конвенцією (ст. 41) та ст. 1 Першого
протоколу до Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод, до якої
Україна приєдналася 17 липня 1997 року
відповідно до Закону №475/97-ВР від 17
липня 1997 року «Про ратифікацію
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року, Першого
протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до
Конвенції», закріплено принцип
непорушності права приватної
власності, який означає право особи на
безперешкодне користування своїм
майном та закріплює право власника
володіти, користуватися і
розпоряджатися належним йому майном,
на власний розсуд учиняти щодо свого
майна будь-які угоди, відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК
Оскільки відповідач ОСОБА_2 у будинку
за адресою АДРЕСА_1 не проживає з 2006
року, то позов в цій частині підлягає до
Що стосується позовної вимоги щодо
зняття з реєстрації місця проживання
відповідача, то Законом України "Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні"
передбачено підстави для зняття особи
з реєстрації місця проживання, в тому
числі, на підставі рішення суду (ст. 7).
Статтею 11 цього Закону встановлено, що
реєстрація місця проживання та місця
перебування особи здійснюється
відповідним органом спеціально
уповноваженого центрального органу
виконавчої влади з питань реєстрації у
відповідній адміністративній одиниці.
За таких обставин у задоволенні цієї
позовної вимоги слід відмовити,
оскільки дане рішення суду є підставою
для зняття відповідача з реєстрації.
Відповідно до ст.88 ч.1 ЦПК України з
відповідача на користь позивача слід
стягнути понесені ним і документально
підтверджені судові витрати, а саме
судовий збір в сумі 243,60 гривень.
На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212-218, 224-226 ЦПК України,
ст.ст. 391, 405 ЦК України, ст.ст. 107, 150, 156 ЖК
України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 задоволити
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням, а саме: будинковолодіння
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
витрати по сплаті судового збору в сумі
243,60 гривень (двісті сорок три гривні
Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яка подається
протягом десяти днів з дня отримання
На рішення може бути подана апеляція до
апеляційного суду Закарпатської
області через цей суд протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.
Рішення набирає законної сили у
порядку, встановленому ст. 223, 233
Цивільного процесуального кодексу
України.

Головуюча
О.В. Гутій