АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 214/2829/14-ц
Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22ц/774/1664/К/14
суддя Попов В.В.
Категорія - 50 ( І )
Суддя-доповідач - Михайлів
УХВАЛА

Іменем України

16 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі :

головуючого судді: Михайлів Л.В,

суддів: Барильської А.П.,
Ляховської І.Є.,

при секретарі: Старча Г.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Саксаганського районного
суду м. Кривого Рогу від 01 липня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про стягнення аліментів на утримання
дитини,-

. В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на утримання
дитини.

В обґрунтування своїх позовних вимог
зазначила, що вона перебувала у шлюбі з
відповідачем з 1993 року. Від шлюбу має
доньку: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. З травня 2011
року позивач та відповідач у справі
припинили шлюбні відносини. Відповідач
з сім'єю не проживає та надає
матеріальну допомогу, на утримання
спільної дитини не в повному обсязі.

Враховуючи викладене просила суд
стягнути з ОСОБА_3 на її користь
аліменти на утримання доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від
заробітної плати, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дітей
відповідного віку, щомісяця до
досягнення нею повноліття.

Рішенням Саксаганського районного
суду м. Кривого Рогу від 01 липня 2014
року позов задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2.
аліменти на утримання доньки - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки від
усіх видів заробітку (доходу) щомісяця
до досягнення дитиною повноліття, але
не менше ніж 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку,
починаючи з 31.03.2014 року.

Рішення допущено до негайного
виконання в межах місячного платежу.

Стягнутто з ОСОБА_3 судовий збір в сумі
229,40 грн. на користь держави.

В апеляційній скарзі відповідач
просить рішення суду змінити в частині
визначеного судом розміру аліментів,
що підлягає стягненню з нього,
зменшивши цей розмір з 1/4 до 1/8 частки
від усіх видів заробітку. В
обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначив, що від надання
матеріальної допомоги на доньку не
відмовляється, однак не може
сплачувати аліменти у визначеному
судом розмірі, оскільки має на своєму
утриманні спільного із позивачем сина -
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, який залишився
жити з батьком після розірвання шлюбу,
окрім того відповідач матеріально
допомагає своїй матері, оскільки
остання часто хворіє, а розмір її
пенсії мінімальний.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
позовних вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з наступних підстав.

Судом встановлено та сторонами не
оспорюється, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3
перебували у зареєстрованому шлюбі з
1993 р., який розірвано рішенням
Саксаганського районного суду м.
Кривого Рогу 24 травня 2011 року (а.с. 22).
Відповідач разом із сім'єю не проживає.

Сторони від шлюбу мають спільних дітей:
сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньку -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Задовольняючі позовні вимоги ОСОБА_2 й
стягуючи на її користь аліменти на
утримання неповнолітньої доньки у
розмірі 1/4 частки від заробітку
(доходу) відповідача, суд першої
інстанції керувався вимогами ст.ст. 180,
182 СК України та виходив з обов'язку
батьків утримувати своїх
неповнолітніх дітей.

Колегія суддів погоджується із
вказаними висновками, так як вони є
обґрунтованими, відповідають
обставинам справи і вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що спір
між сторонами виник з приводу
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої є відповідач.

Так, ст. 180 СК України покладає
обов'язок на батьків утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Суд першої інстанції врахував
зазначене, та прийшов до вірного
висновку про необхідність стягнення з
відповідача аліментів на утримання
своєї неповнолітньої дитини.

Крім того, при вирішенні позову в
частині розміру аліментів, суд, у
відповідності з вимогами ст. 182 СК
України, в повному обсязі врахував
обставини, які вирішуються при
визначенні розміру аліментів.

Так, відповідно до ч.1 ст. 182 СК України
при визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Аналогічне роз'яснення щодо обставин,
які враховуються судом при визначенні
розміру аліментів надане Пленумом
Верховного Суду України в абз. 3 п. 17
Постанови "Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів" № 3
від 15.05.2006 року.

Вирішуючи питання щодо розміру
аліментів та визначаючи його в частці
від заробітку (доходу) відповідача в
розмірі 1/4, суд першої інстанції
врахував всі вище перелічені
обставини, зокрема матеріальне
становище обох сторін, наявність у
позивача та відповідача постійного
місця роботи та розмір отримуваного
ними середньомісячного заробітку та
знаходження на утриманні відповідача,
спільного з позивачем повнолітнього
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Так було враховано, що відповідач
ОСОБА_3 працює на підприємстві ПАТ
«АрселорМіттал Кривий Ріг» та отримує
заробітну платню у розмірі в
середньому до 7 000 грн.

Згідно довідки про доходи ОСОБА_2 вона
працює вчителем в КЗШ №17, та отримала
дохід за період з 01.09.2013. по 28.02.2014 рік у
розмірі 18 331,18 грн, щомісячний дохід
складає близько 3 000 грн. (а.с.7)

Тому доводи відповідача в апеляційній
скарзі щодо неврахування судом при
ухваленні рішення обов'язкових
обставин, передбачених ст. 182 СК
України, необґрунтовані,
спростовуються матеріалами справи та
висновками суду першої інстанції.

Посилання відповідача на те, що судом
першої інстанції не було взято до уваги
той факт, що відповідач має на своєму
утриманні, спільного із позивачем сина
- ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3, який залишився
жити з батьком, після офіційного
розірвання шлюбу у 2011 році, та який є
студентом 1 курсу, транспортного
факультету ДВНЗ «Криворізький
національний університет», денної
форми навчання на контрактній основі,
колегія суддів не бере до уваги.

Так, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, на час
звернення ОСОБА_2 до суду з позовом є
повнолітнім, той факт що він продовжує
навчання за яке фактично сплачує
відповідач, не є підставою для відмови
суду у задоволенні заявлених позовних
вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання їхньої спільної
неповнолітньої дитини: доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки відповідач в
установленому законом порядку не
звертався до позивача з вимогою її
участі в сплаті коштів за навчання їх
спільного повнолітнього сина ОСОБА_5,
отже колегія суддів відхиляє даний
довід як безпідставний.

Посилання відповідача в апеляційній
скарзі на те що він, надає матеріальну
допомогу своїй матері, колегія суддів
відхиляє, як недоведені.

Відповідно до ст.10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідач не довів обставин, щодо
зменшення стягнутих з нього на користь
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 з ? частини до 1/8
частини від його заробітку (доходу).

Отже, вирішуючи спір, суд першої
інстанції в достатньо повному обсязі
встановив права і обов'язки сторін, що
брали участь у справі, обставини
справи, перевірив доводи і заперечення
сторін, дав їм належну правову оцінку,
ухвалив рішення, яке відповідає
вимогам закону. Висновки суду
обґрунтовані і підтверджуються
письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду ухвалено з
дотриманням норм матеріального і
процесуального законодавства, у
зв'язку із чим апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду -
залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Саксаганського
районного суду м. Кривого Рогу від 01
липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: