Справа № 128/98/13- ц
РІШЕННЯ

Іменем України

18 вересня 2014 року
місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької
області

В складі судді Ганкіної І.А.

При секретарі Колонюк Ю.В.

Позивачі ( вона ж відповідач) ОСОБА_1

Відповідач ( він же позивач) ОСОБА_2

Адвокатах ОСОБА_3

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_4

Розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.Вінниця
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розподіл спільного майна
подружжя, визнання права власності на ?
частину земельної ділянки,визнання
майна спільною сумісною власністю
подружжя, стягнення компенсації, за
позовом ОСОБА_2, за участю 3-х осіб на
стороні позивача ОСОБА_5, ОСОБА_6 до
ОСОБА_1 про визнання майна у вигляді
незакінченого будівництва особистою
приватною власністю, -

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом
до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна
подружжя, визнання права власності на ?
частину земельної ділянки,визнання
майна спільною сумісною власністю
подружжя, стягнення компенсації.
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом за
участю 3-х осіб на стороні позивача
ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про визнання
майна у вигляді незакінченого
будівництва особистою приватною
власністю.

В позові ОСОБА_1 зазначила, що 17
липня 1999р. позивач розірвала шлюб з
ОСОБА_2 Від шлюбу з відповідачем
позивач має двох дітей ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 В
зв»язку з тим, что відповідач
влаштовував сварки та скандали, їх
сім»я розпалася і позивач з дітьми
перебралася до батьків в с.Пеньківка,
Литинського району. За час шлюбу
позивач з відповідачем придбали:
холодильник «Virpool», 2008р. випуску
вартістю 3900 грн.; телевізор «LG», 1998р.в.,
вартістю 1000 грн.; диван розкладний
2000р.в.,вартістю 2000 грн.; автомобіль ГАЗ 66
СПГ, 1983р.в., вартістю 40 000 грн.,
автомобіль RENAULT MAGNUM АЕ440, сірого
кольору, 2003р.в., вартістю 155000 грн.;
причеп KRONE SDP 27, чорного кольору,
1998р.в.,вартістю 63000 грн; автомобіль ВАЗ
2109, зеленого кольору, 1997р.в.,вартістю 30000
грн. Також подружжям було придбано
земельну ділянку площею 0,10 га
розташовану на території Стрижавської
селищної ради за договором
купівлі-продажу від 10.06.2004р. На
зазначену земельну ділянку, згідно
рішення Стрижавської селищної ради від
22.06.2004р., було надано дозвіл на ім»я
ОСОБА_2 на будівництво житлового
будинку та господарських споруд по
АДРЕСА_2. Спільними зусиллями подружжям
було здійснено будівництво будинку до
складу якого входить: 1-й поверх:
передпокій 1-6 площею 11,7 кв.м.,кухня - 1-7,
площею 11, 3 кв.м., вітальня - 1-8, площею 16,9
кв.м.,коридор - 1-9, площею 5, 3 кв.м., ванна -
1-10, площею 5,0 кв.м., туалет - 1-11, площею 2,0
кв.м. 2-й поверх: передпокій 1-12, площею 11,8
кв.м.,кімната 1-13, площею 11,5 кв.м., коридор
- 1-14, площею 3, 0 кв.м., кімната - 1-15, площею
- 13, 0 кв.м., кімната - 1-16, площею 11, 5
кв.м.,туалет - 1-17, площею 2, 1кв.м.
Цокольного поверху П-А:до складу якого
входять: гараж - 1-1, площею 29,8
кв.м.,комора - 1-2, площею 1, 7 кв.м.,котельня
- 1-3, площею 12,8 кв.м.,комора - 1-4, площею 7,6
кв.м., сходова клітина - площею 1, 8 кв.м.,
сарай літня кухня - гараж, під літерою Б.
На даний час у спірному будинку
проживає відповідач. Дане майно
позивач вважає спільним майном
подружжя та просить поділити його в
судовому порядку виділивши позивачу
холодильник, телевізор, диван,
автомобіль RENAULT MAGNUM АЕ440, та причеп KRONE SDP
27. Решту майна позивач просить залишити
відповідачу.

В подальшому позивач збільшила
позовні вимоги та просить окрім
вищевказаного,визнати спільним
подружнім майном збудований на
вищевказаній земельній ділянці
житловий будинок з спорудами та
будівлями та просить поділити майно
подружжя, шляхом визнання за нею права
власності на одну другу земельної
ділянки, придбаної у шлюбі, визнання
спільним подружнім майном
незакінченого будівництвом будинок
оволодіння, та виділ майна у вигляді
холодильника, дивану, телевізора та
автомобіля ВАЗ 2109 в натурі, та також
просить зобов»язати відповідача
сплатити на її користь компенсацію за
відступ від рівності часток у
виділеному їй майні.

ОСОБА_2 в позові зазначив, що 17 липня
1999р. він зареєстрував шлюб з ОСОБА_1 у
сільській раді Литинського району,
Вінницької області, актовий запис №4.
Після реєстрації шлюбу, оскільки житла
подружжя не мали, вони поселилися у
квартиру його батьків в АДРЕСА_1. В
квартирі проживали також батьки
сторін, квартира належала на праві
власності батькові позивача.
Матеріальний стан подружжя був тяжкий,
і так як грошей в них не було, то
подружжя проживало за рахунок батьків
позивача і соціальної допомоги, яку
отримувала дружина позивача. Для
вирішення питання з житлом батьки
позивача придбали земельну ділянку за
свій кошт на який було побудовано
будинок. Батьки відповідача надали на
будівництво лише деревину, яку
використали на покрівлю. Умовою
будівництва було те, що у даному
будинку буде проживати батько позивача
і буде в ньому зареєстрований. Земельна
ділянка була придбана на ім»я позивача
10.06.2004р. за 15 930 грн. і позивач, в
подальшому отримав державний акт на
дану земельну ділянку. Оскільки,
дружина позивача з 2000р. не працювала,
доглядаючи за дитиною, а заробітної
плати позивача не хватало на
будівництво, батьки позивача продали
25.04.2005р. квартиру за 75 000 грн., та
запропонували подружжю переселитися у
їх новий будинок. На вказані кошти за
продаж квартири було проведено
будівництво будинку по АДРЕСА_2. Крім
того, на будівництво було використано 24
000 грн., які мати позивача отримала від
продажу спадкового будинку своєї
матері ОСОБА_9 Тому, оскільки
відповідач фактично не вкладала грошей
у будівництво і будівництво спірного
будинку провели його батьки за власний
кошт, позивач звернувся до суду з
позовом про визнання вказаного
незавершеного будівництвом будинку
його особистою приватною власністю.

В судовому засіданні позивач ( вона
ж відповідач) ОСОБА_1 позов підтримала
зі змінами та суду показала, що будинок
будувався на спільні кошти подружжя та
кошти її батьків, якими було продано
будинок. Допомагали і батьки ОСОБА_2,
однак будинок будувався виключно для
їх сім»ї та їх спільних дітей. На час їх
заселення у будинку було повністю
доведено до житлового стану лише
перший поверх, другий за браком коштів
вони не закінчили і будівництво було
зупинено. Не є будинок закінченим і
зараз. Гроші з продажу власності, що
належала її батькам також були
витрачені на придбання автомобіля
«Рено» та причепу. Про те, що відповідач
нібито купляв транспортні засоби в
борг, їй нічого відомо не було і такі
покази відповідача вона вважає
неправдивими. Щодо продажу
автомобілів показала, що нічого не знає
про їх продаж і вважає, що автомобілі з
володіння відповідача не вибували.

В подальшому уточнила свої позовні
вимоги та просила їх задоволити в межах
збільшення позовних вимог. Позов
ОСОБА_2 не визнала, так як вважає його
надуманим та безпідставним.

В судовому засіданні відповідач
(він же позивач) ОСОБА_2 позов не визнав
та суду показав, що земельну ділянку
фактично придбав його батько для себе,
але оформив на нього за рішенням сім»ї.
На вказаній земельній ділянці було
розпочато будівництво двоповерхового
будинку, але закінченим є лише 1-й
поверх.2-й поверх не закінчений, так як
відсутні внутрішні роботи. Будинок
будувався на кошти його батьків. Гроші
батьки ОСОБА_1 надали лише на придбання
деревини на будівництво. Автомобілі
були придбані під час шлюбу, але
автомобіль «ГАЗ» був розібраний та
порізаний ще під час шлюбу, про що
позивачу було добре відомо, а
автомобіль «Рено», «ВАЗ» та причеп
були продані, так як він не справився з
боргами. Транспортні засоби були
придбані в борг, який він сплачував сам
і після розірвання шлюбу, тому вони
були продані, щоб розплатитися по
борговим розпискам. Щодо холодильника,
телевізора, дивана, показав, що згоден
передати дане майно ОСОБА_1 та його
вартість не оспорює. Позовні вимоги
щодо автомобілів визнає лише в частині
вартості проданого автомобіля та
причепу, що вказана у відповідних
документах щодо їх продажу. В решті
позов не визнав.

Треті особи ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дали
покази аналогічні показам ОСОБА_2,
вказавши, що кошти на будівництво
спірного будинку були надані ними.
Будинок було побудовано ними для себе.
На будівництво батьками первинного
позивача було надано лише деревину, що
була використана на стелю. ОСОБА_1
грошей на будівництво не витрачала,
участі у будівництві не приймала, тому
позов сина ОСОБА_2 просять задоволити.

Заслухавши пояснення, вивчивши
матеріали справи, суд встановив
наступне:

17.07.1999р. ОСОБА_2 та ОСОБА_1
зареєстрували шлюб, що підтверджує
відповідне свідоцтво про шлюб серії
НОМЕР_3 від 17.07.1999р. (а.с.7 т.1).

Після реєстрації шлюбу ОСОБА_1
прийняла призвище чоловіка - ОСОБА_1.

Від шлюбу у подружжя народилося
двоє дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8,9 т.1 ).

Під час шлюбу подружжя на ім»я
ОСОБА_2 було придбано на території
Стрижавської селищної ради
Вінницького району та області земельну
ділянку площею 0,10 га, про що свідчить
договір купівлі-продажу від 10.06.2004р.з
цільовим призначенням - для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
споруд (а.с.13 т.1).

Право власності на дану земельну
ділянку було зареєстровано за ОСОБА_2
відповідно до державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ВН
№129487 від 18.10.2004р. (а.с.16 т.1). Вартість
даної земельної ділянки згідгно
експертного висновку за №107 від 31.03.2014р.
скаладає 161 665, 00 грн.

У відповідності до рішення
Стрижавської селищної ради за №194 від
22.06.2004р. ОСОБА_2 було надано дозвіл на
будівництво житлового будинку та
погосподарських споруд по АДРЕСА_2
(а.с.17 т.1).

На підставі даного рішення
відповідачу було видано будівельний
паспорт за №480 (а.с.18-28).

Згідно даних домової книги в
будинку по АДРЕСА_2 були зареєстровані
ОСОБА_2, ОСОБА_1 та їх діти 06.05.2005р. (а.с.29-33
т.1).

На дане будинковолодіння було
видано технічний паспорт за
інвентарною справою за №3322 (а.с.34-39) за
яким акт державної технічної комісії
про прийняття будинку до експлуатаціїї
є відсутнім. Правоустановчі документи
на будинок з спорудами є відсутніми
(а.с.37 т.1). Збудованими самочинно є
сарай-літня кухня-гараж та погріб з
шією (а.с.38 т.1).

Згідно даних МРЕВ на ОСОБА_2 також є
зареєстрованими автомобілі ГАЗ 66 СПН ,
1983р.в., придбаний 02.07.2004р., автомобіль
RENAULT MAGNUM АЕ440, що був придбаний 05.05.2010р.
та причеп KRONE SDP 27, придбаний 12.10.2010р., а
також ВАЗ 2109, придбаний 09.07.2002р.(а.с.41 т.1).

Згідно довідки рахунку №997359 та №997360
автомобіль RENAULT MAGNUM АЕ440 та причеп KRONE SDP
27 були продані ОСОБА_11 06.02.2013р. (а.с.88 т.1).

При цьому, автомобіль RENAULT MAGNUM АЕ440
був проданий за 87 923 грн., причеп KRONE SDP 27
за 45560 грн. Всього було вчинено продаж
за 133 483 грн.

Вартість автомобіля ГАЗ -66 СПГ, 1983р.
згідно висновку експерта №491-14-21
складає 63 765, 90 грн. (а.с.2-9 т.№2).

Вартість автомобіля ВАЗ -2109, 1997р.в.
згідно висновку експерта №494-14-21
складає 33 160, 00 грн. (а.с26-.33 т.№2).

Даних проперехід права власності
на автомобілі ГАЗ 66 СПН , 1983р.в., та ВАЗ
-2109, 1997р.в., чи їх зняття з реєстрації є
відсутніми.

Таким чином, суд вважає
встановленим факт того, що за час
перебування у шлюбу подружжям ОСОБА_1
було придбано автомобілі ГАЗ 66 СПН ,
1983р.в., ВАЗ -2109, 1997р.в., RENAULT MAGNUM АЕ440 та
причеп KRONE SDP 27. Також, сторонами визнано
факт набуття у власність подружжя
холодильнику «Virpool», 2008р. випуску
вартістю 3900 грн.; телевізора «LG», 1998р.в.,
вартістю 1000 грн.; дивана розкладного
2000р.в.,вартістю 2000 грн.. Вартість даного
майна, а саме, холодильника, телевізора
та дивану,що вказані первинним
позивачем, сторонами не заперечується.

Відповідно до ст.61 СК України
об»єктом права спільної сумісної
власності подружжя, може бути будь яке
майно, за винятком виключеного з
цивільного обороту. Включаючи майно
набудет за договором.

За ст.63 СК України дружина та чоловік
мають рівні права на володіння,
користування і розпорядження майном,
що належить їм на праві спільної
сумісної власності, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними.

В силу ст.65 СК України лише дружина та
чоловік розпоряджаються майном, що є
об»єктом права спільної сумісної
власності подружжя, за взаємною згодою.

За ст.69 СК України дружина та чоловік
мають право на поділ майна, що належить
їм на праві спільної сумісної
власності, незалежно від розірвання
шлюбу.

У разі поділу майна за ст.70 СК України
що є об»єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інакше не встановлено домовленістю між
ними.

Враховуючи вказані нормативні
положення, суд вважає доведеним факт
того, що автомобілі ГАЗ 66 СПН , 1983р.в.,
ВАЗ -2109, 1997р.в., RENAULT MAGNUM АЕ440 та причеп
KRONE SDP 27, холодильник «Virpool», 2008р.в,
телевізор «LG», 1998р.в., диван розкладний
2000р.в., а також земельна ділянка площею
0,10 га, що була придбана ОСОБА_2 за
договором договір купівлі-продажу від
10.06.2004р. належить до спільного
сумісного майна подружжя ОСОБА_1.

При цьому, суд враховує, що ОСОБА_2 не
доведено факт того, що земельна
ділянка, яка була придбана ним за
договором купівлі-продажу була
придбана на кошти третіх осіб. Треті
особи самостійний позов щодо визнання
за ними права власності на дану
земельну ділянку не поданий. Факт її
набуття ОСОБА_2 ніколи ними не
оспарювався, жоден правочин між
сторонами щодо визнання даної
земельної ділянки спільною власністю,
чи особистою власністю ОСОБА_5, ОСОБА_6
не укладався.

Тому, вказане майно підлягає до
розподілу в рівних частках. Таким
чином, суд вважає, що позов ОСОБА_1 щодо
визнання за нею права власності на одну
другу частину на земельну ділянку
площею 0,10 га, що була придбана ОСОБА_2 за
договором договір купівлі-продажу від
10.06.2004р.є доведеним та таким, що
підлягає до задоволення.

В порядку розподілу подружнього
майна за ОСОБА_1 слід також визнати
право на виділ в натурі холодильника
»Virpool», 2008р.в., вартістю 3900 грн.,
телевізора «LG», 1998р.в.,вартістю 1000 грн.,
дивана розкладного, коричневого
кольору,2000 р.в., вартістю 2000 грн.,
автомобіля ВАЗ 2109, зеленого
кольору,1997р.в., д.н.з. НОМЕР_1, вартістю
за експертним висновком №494/14-21 від
19.04.2014р. - 33 160 грн. Всього на суму 40 060
грн.

У власності ОСОБА_2 залишається
спільне сумісне майно подружжя у
вигляді автомобіля ГАЗ 66 СПГ, зеленого
кольору, 1983 р.в, д.н.з. НОМЕР_2, № шас.
НОМЕР_4, вартістю за експертним
висновком №491/14-21 від 19.04.2014р. - 63 760 грн.

Різниця у вартості даного майна
таким чином складає 23 700 грн., які слід
стягнути в якості компенсації з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 (63 760 - 40 060 = 23 700).

Щодо виплати решти компенсації за
відступ від частки в майні, що
залишається за ОСОБА_2, суд враховує, що
до зазначеного майна треба також
віднести кошти отримані ОСОБА_2 за
продаж автомобіля RENAULT MAGNUM АЕ440 та
причепу KRONE SDP 27. При цьому, щодо
вартості автомобіля RENAULT MAGNUM АЕ440 та
причепу KRONE SDP 27, слід виходити саме з
вартості за яку було продано вказані
транспортні засоби.

У відповідності до даних довідки
рахунку №997359 та №997360 автомобіль RENAULT
MAGNUM АЕ440 та причеп KRONE SDP 27 були продані
ОСОБА_11 06.02.2013р. за відповідно 87 923 грн.,
та за 45560 грн. Всього за 133 483 грн.

Вартість вищевказаних транспортних
засобів зазначену у експертному
висновку за №492-14-21 та №493-14-21 до уваги
судом не береться, враховуючи, що
вказана вартість визначалась
експертом без огляду зазначених
транспортних засобів. Тому, оцінку
транспортних засобів за
довідкою-рахунком, яка складається у
відповідності до оцінки спеціалістом,
яким проводиться огляд транспортних
засобів, що пропонуються до продажу,
суд вважає більш достовірною.

Враховуючи вказане, суд вважає, що
сума компенсації, що підлягає до
виплати ОСОБА_1 складає одну другу від
133 483 грн. отриманих ОСОБА_2 внаслідок
продажу вчиненого 06.02.13р. (133 483 : 2 =66 741
грн.)

Таким чином на користь ОСОБА_1 з
ОСОБА_2 слід стягнути решту компенсації
на суму 66 741 грн.

Щодо вимоги ОСОБА_1 про визнання
незакінченого будівництвом житлового
будинку та споруд та будівель спільною
сумісною власністю подружжя та позову
ОСОБА_12 про визнання даного майна
особистою власністю суд враховує, що у
відповідності до ст.331 ЦК України право
власності на нову річ, яка виготовлена
(створена) особою, набувається нею, якщо
інше не встановлено договором чи
законом.

При цьому,у відповідності до ч.2
ст.331 ЦК України, право власності на
новостворене нерухоме майно (житлові
будинки, будівлі, споруди тощо) виникає
з моменту завершення будівництва
(створення майна).

За ч.3 ст.331 ЦК України до завершення
будівництва (створення майна) особа
вважається власником матеріалів,
обладнання тощо, які були використані в
процесі цього будівництва (створення
майна).

Як встановлено по справі житловий
будинок по АДРЕСА_2, до експлуатації не
прийнятий, право установці документи
на даний будинок не видані, споруда
сараю-літньої кухні-гаражу та погріб з
шією будівельним паспортом не
передбачені і є самовільними.

Тому, враховуючи, що житловий
буднок з будівлями та спорудами не
прийнятий до експлуатації, не має 100 %
готовності, що визнано сторонами,
правоустановчі документи на
будинковолодіння не видані, суд вважає,
що є відсутніми підстави для визнання
за даним майном статусу приватної
власності. Позов про визнання права на
будівельні матеріали сторонами не
подавався.

З вищевказаних підстав є
неможливим визначення питання щодо
належності даного об»єкту нерухомості
як в порядку особистої приватної так і
сумісної власності.

В зв»язку з вказаним позов ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 щодо визнання незакінченого
будівництвом будинку з спорудами та
будівлями спільною сумісною власністю
подружжя та позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
визнання незакінченого будівництвом
будинку з спорудами та будівлями
особистою власністю до задоволення не
підлягають.

Щодо стягнення судових витрат, суд
вважає, доведеними понесення судових
витрат позивачем ОСОБА_1 у вигляді
оплати судового збору на суму 3056, 10 грн.
( 2627, 10 грн. та 429, 20 грн. ) , послуги
адвоката на суму 6191, 60 грн. та за послуги
експерта на суму 1574, 40 грн., всього 12 822,
10 грн.

В зв»язку з частковими
задоволенням позову суд вважає, що
судові витрати підлягають до стягнення
в розмірі половини витрат на суму 6411
грн.

В зв»язку з відмовою в задоволенні
позову ОСОБА_2 до стягнення судові
витрати понесені вказаним позивачем не
підлягають.

Керючись ст.ст.57,60,61,70,71 СК України,
ст..316,321 ЦК України,
ст.ст.15,30,60,61,88,213,214,215,223 ЦПК України, суд,
-

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Розділити спільне майно подружжя
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, шляхом виділу
ОСОБА_1 в натурі - холодильника »Virpool»,
2008р.в., вартістю 3900 грн., телевізора «LG»,
1998р.в.,вартістю 1000 грн., дивану
розкладного, коричневого кольору,2000
р.в., вартістю 2000 грн., автомобіля ВАЗ 2109,
зеленого кольору,1997р.в., д.н.з. НОМЕР_1,
вартістю за експертним висновком
№494/14-21 від 19.04.2014р. - 33 160 грн. Всього на
суму 40 060 грн.

У власності ОСОБА_2 залишається
спільне сумісне майно подружжя у
вигляді автомобіля ГАЗ 66 СПГ, зеленого
кольору, 1983 р.в, д.н.з. НОМЕР_2, № шас.
НОМЕР_4, вартістю за експертним
висновком №491/14-21 від 19.04.2014р. - 63 760 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь за
ОСОБА_1 компенсацію за ? частину майна у
вигляді - холодильника »Virpool»,
телевізора «LG», 1998р.в., дивану
розкладного, коричневого кольору, та
автомобіля ВАЗ 2109, зеленого
кольору,1997р.в., д.н.з. НОМЕР_1 на суму 23 700
грн.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
розподілу спільного майна подружжя
право власності на ? частину земельної
ділянки, площею 0,1000 г., що розташована
за адресою: АДРЕСА_2, з цільовим
призначенням - для будівництва та
обслуговування житлового будинку і
господарських споруд, придбану за
договором купівлі-продажу від 10.06.2004р.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь за
ОСОБА_1 компенсацію за ? частину
вартості автомобіля RENAULT MAGNUM AE 440,д.н.з.
НОМЕР_5 сірого кольору,2003р. в. та причип
KRONE SDP27 д.н.з. НОМЕР_6 на суму 66 741 грн.

В решті стягнення компенсації
відмовити.

В позові щодо визнання спільною
сумісною власністю подружжя не
введеного в експлуатацію житлового
будинку, з господарськими будівлями і
спорудами, що розташовані за адресою:
АДРЕСА_2 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь за
ОСОБА_1 судові витрати в сумі 10 822,10 грн.

В задоволенні позову ОСОБА_2, за
участю 3-х осіб на стороні позивача
ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про визнання
майна у вигляді незакінченого
будівництва особистою приватною
власністю - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено
до апеляційного суду Вінницької
області через Вінницький районний суд
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
винесення рішення апеляційної скарги.

Суддя: