АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Провадження № 22-ц/774/827/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Демидова С.О. Доповідач - Рудь В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2014 року м.
Дніпропетровськ

колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Ткаченко І.Ю.,
Повєткіна В.В.

при секретарі: Кравець
Є.С.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на
рішення Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 28 листопада 2013
року та додаткове рішення від 27 січня
2014 року за позовом Міського
комунального підприємства
«Дніпропетровські міські теплові
мережі» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, -

В с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року Міське комунальне
підприємство «Дніпропетровські міські
теплові мережі» звернулось з позовом
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості(а.с.4).

Позивач зазначав, що підприємство
надає теплову енергію за адресою:
АДРЕСА_1, особовий рахунок НОМЕР_1
відкрито на ім'я відповідального
квартиронаймача ОСОБА_2.

Оплату за послуги відповідач не
здійснює з 15.02.2002 року, у зв'язку з чим
станом на 01.07.2013 року склалась
заборгованість у сумі 15 994,40 грн.

Посилаючись на викладені обставини,
позивач просив стягнути з відповідачів
зазначену суму заборгованості за
послуги теплопостачання та судові
витрати.

Рішенням Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 28 листопада 2013
року позов задоволено частково(а.с.43-45).

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь міського
комунального підприємства
«Дніпропетровські міські теплові
мережі» суму заборгованості за надані
послуги з теплопостачання в розмірі 7 859
грн. 39 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 на користь міського
комунального підприємства
«Дніпропетровські міські теплові
мережі» сплачений позивачем судовий
збір в сумі 57,35 грн. з кожного.

Ухвалою Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 27 січня 2014 року
виправлена описка в рішенні Жовтневого
районного суду м.Дніпропетровська від
28 листопада 2013 року зазначена вірно
сума заборгованості, яка підлягає
стягненню з відповідачів солідарно - «7
748 грн. 67 коп.»(а.с.70).

Додатковим рішенням Жовтневого
районного суду м.Дніпропетровська від
27 січня 2014 року в мотивувальній та
резолютивній частині рішення від 28
листопада 2013 року зазначено період, за
який стягнуто заборгованість за надані
послуги з теплопостачання з
урахуванням строку позовної давності,
а саме: з 01 жовтня 2010 року по 01 липня 2013
року в сумі 7 748,67 грн., виходячи з
розрахунку: 15 994,40 грн.(заборгованість
станом на 01 липня 2013 року в період з 15
жовтня 2002 року по 01 липня 2013 року - 8 245,73
грн.(заборгованість станом на 01 жовтня
2010 року) = 7 748,67 грн. Окрім того, у
резолютивній частині рішення
зазначити «В іншій частині позовних
вимог відмовити»(а.с.71-72).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 просять рішення суду та
додаткове рішення суду скасувати,
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні заявленого позову,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
пропуск позивачем позовної давності,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права(а.с.49-51, 79-80).

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з таких підстав.

Згідно ст.ст.3,4 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Статтею 11 ЦПК України встановлено, що
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

За положеннями ст.509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов - відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтями 19, 20, 21 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" визначені
обов'язки споживача та виконавця
житлово-комунальних послуг.

Зокрема, обов'язком споживача є
укладення договору на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовленого виконавцем на основі
типового договору, а також оплата
житлово-комунальних послуг у строки,
встановлені договором або законом, а
обов'язком виконавця надання послуг
вчасно та відповідної якості згідно із
законодавством та умовами договору, а
також підготовка та укладення зі
споживачем договору про надання
житлово-комунальних послуг з
визначенням відповідальності за
дотримання умов його виконання.
Споживач повинен щомісячно
здійснювати оплату теплопостачання
організації за фактично отриману
теплову енергію.

По справі встановлено, що відповідно
до положень Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" Міське
комунальне підприємство
«Дніпропетровські міські теплові
мережі» надає послуги теплопостачання,
у тому числі за адресою: АДРЕСА_1.

Як видно із справи, в зазначеній
квартирі зареєстровані: ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, особовий рахунок НОМЕР_1
відкрито на її ім'я ОСОБА_2(а.с.8,10-11, 19-22).

Вказані обставини свідчать про те, що
між сторонами склались правовідносини
щодо надання послуг теплопостачання, є
грошовим зобов'язанням, у якому, серед
інших прав і обов'язків сторін на
боржника покладено виключно певний
цивільно-правовий обов'язок з оплати
отриманих житлово-комунальних послуг,
якому кореспондує право вимоги
кредитора(ч.1 ст.509 ЦК України) - вимагати
сплату грошей за надані послуги.

Із матеріалів справи вбачається, що
свої зобов'язання по сплаті послуг
теплопостачання відповідачі не
виконують, у зв'язку з чим за
розрахунками позивача за період з
15.02.2002 року станом на 01.07.2013 року
утворилась заборгованість у сумі 15 994,40
грн., про що також зазначено в акті
абонентської служби МКП
«Дніпропетровські міські теплові
мережі» від 05 серпня 2013 року(а.с.6,10-11).

Встановивши вказані обставини, суд
прийшов до правильного висновку, що
боржники зобов'язані оплатити отримані
від МКП «Дніпропетровські міські
теплові мережі» послуги
теплопостачання в межах позовної
давності у сумі 7 748,67 грн.

Посилання відповідачів в
апеляційній скарзі на те, що суд не
застосував позовну давність, про
застосування якої було ними заявлено,
необгрунтовані, оскільки із змісту
судових рішень, у тому числі ухвали про
виправлення описки, видно, що суд
визначив заборгованість за послуги
теплопостачання у сумі 7 748,67 грн. за
період з 01 жовтня 2010 року по 01 липня 2013
року, тобто в межах позовної давності.

Визначена судом сума заборгованості
за послуги теплопостачання
відповідачами не спростована.

Доводи відповідачів про те, що ніхто
з них не є наймачем квартири АДРЕСА_2, а
є її власниками, у зв'язку з чим суд
неправильно визначив порядок
стягнення суми заборгованості, не
можуть бути взяті до уваги, оскільки
доказів в підтвердження таких доводів
останні при розгляді справи в суді
першої інстанції не надали, не надано
таких доказів і до апеляційної скарги.

Посилання в скарзі на відсутність
договору про надання послуг
теплопостачання, не можуть бути взяті
до уваги, оскільки відповідно до
положень Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" саме
обов'язком споживача є укладення
договору на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовленого виконавцем на основі
типового договору, а також оплата
житлово-комунальних послуг у строки,
встановлені договором або законом, а
обов'язком виконавця надання послуг
вчасно та відповідної якості згідно із
законодавством та умовами договору, а
також підготовка та укладення зі
споживачем договору про надання
житлово-комунальних послуг з
визначенням відповідальності за
дотримання умов його виконання. Отже,
необхідність укладення договору на
надання житлово-комунальних послуг
передбачена законом і його укладення
визначено як обов'язок, а не право
сторін. Сама по собі відсутність
письмового договору між сторонами не
може бути підставою для відмови в
позові про стягнення заборгованості за
фактично надані послуги.

Твердження відповідачів про
неякісні послуги позивача не
підтверджені належними доказами, в
матеріалах справи відсутні
акти-претензії, складені та підписані в
установленому законом порядку.

Таким чином, перевіривши доводи та
заперечення сторін, суд прийшов до
правильного висновку про часткове
задоволення позову МКП
«Дніпропетровські міські теплові
мережі», судові рішення відповідають
матеріалам справи та діючому
законодавству, що регулює зазначені
правовідносини, підстав для їх
скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 28 листопада 2013
року та додаткове рішення від 27 січня
2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий-

Судді-