АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7454/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Слюсар Л.П. Доповідач - Волошин М.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Волошина
М.П.,

суддів - Макарова
М.О., Ткаченко І.Ю.,

при секретарі - Крикун А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_3 на рішення Індустріального
районного суду м.Дніпропетровська від
26 червня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення
факту збереження правового зв'язку між
усиновленим та його братом за
походженням та визнання права
власності на квартиру в порядку
спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернувся з
позовом до ОСОБА_4 про встановлення
факту збереження правового зв'язку між
усиновленим та його братом за
походженням та визнання права
власності на квартиру в порядку
спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог,
позивач посилався на те, що його сестра
ОСОБА_5 30 вересня 1958 року була
усиновлена тіткою позивача - ОСОБА_6 та
її чоловіком ОСОБА_7. ІНФОРМАЦІЯ_3
померла ОСОБА_5, а ІНФОРМАЦІЯ_4 померла
ОСОБА_6. Постановою нотаріуса від 18
листопада 2013 року позивачу та
відповідачу відмовлено в видачі
свідоцтв про право на спадщину після
смерті ОСОБА_5, у зв'язку з тим, що
спадкоємці не можуть довести родинні
відносини зі спадкодавцем. У зв'язку з
зазначеним, позивач просив суд
встановити факт збереження правового
зв'язку між усиновленим спадкодавцем
ОСОБА_5, померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 та
позивачем - братом за походженням;
визнати за ОСОБА_3 право власності на
квартиру АДРЕСА_1 в порядку
спадкування, як за спадкоємцем другої
черги.

Рішенням Індустріального районного
суду м.Дніпропетровська від 26
червня 2014 року в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_3, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права та матеріального
права, просить рішення суду скасувати
та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає за необхідне
апеляційну скаргу відхилити з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5. Згідно
довідки Дніпропетровської пересувної
механізованої колони №246 від 29 серпня
2013 року за №116 в квартирі за адресою:
АДРЕСА_1 на день смерті ОСОБА_5 була
зареєстрована одна. Заповіту після
своєї смерті ОСОБА_5 не залишила.

Після її смерті відкрилася спадщина на
спадкове майно, а саме квартиру
АДРЕСА_1, яка належить їй на праві
власності на підставі Свідоцтва про
право власності на житло, виданого 30
серпня 1999 року ТОВ ДПМК -246 тресту «
Укррадгоспспецбуд» на підставі
розпорядження №87-ІП/99.

Відповідно до спадкової справи №447/2012
заведеної Шостою ДДНК 19
червня 2012 року після смерті ОСОБА_5 з
заявами про прийняття спадщини
звернулися: ОСОБА_8 та ОСОБА_3.
Спадкоємець першої черги за законом її
матір ОСОБА_6 з заявою про прийняття чи
відмову в прийнятті спадщини до
нотаріальної контори не зверталася.

Згідно до постанови про відмову у
вчиненні нотаріальних дій від 18
листопада 2013 року №3257/02-31 державним
нотаріусом Шостої дніпропетровської
державної нотаріальної контори
Карловою Т.Г. відмовлено ОСОБА_2, яка діє
за довіреністю від імені ОСОБА_3 у
вчиненні нотаріальної дії - у видачі
свідоцтва про право на спадщину на
квартиру в АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, у зв'язку з тим,
що з поданих спадкоємцями документів
неможливо встановити черговість та
відповідно коло спадкоємців.

Як вбачається із матеріалів справи
ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 і згідно
даних запису акта про народження від
січня місяця 1946 року за № 12 прізвище її
вказано: ОСОБА_5, а дані матері: ОСОБА_11,
запис про батька був відсутній.
Відповідно до повторного свідоцтва про
народження батьками ОСОБА_11,
ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_12 та ОСОБА_13.
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб
11.09.1946 року зареєстровано шлюб між
ОСОБА_11 та ОСОБА_14, прізвище дружини
після одруження ОСОБА_14.

Як вбачається із повторного свідоцтва
про народження позивача ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, виданого 17 липня 1972 року
його матір'ю записана ОСОБА_11.

ОСОБА_11 мала рідну сестру ОСОБА_6, що
підтверджується свідоцтвами про
народження. ОСОБА_6 в 1951 році
зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 і після
шлюбу їй присвоєно прізвище ОСОБА_6.
Відповідно до свідоцтва про
усиновлення за № 37 від 30.09.1958 р. ОСОБА_5
усиновлена її усиновлювачами є ОСОБА_7
і ОСОБА_6 і усиновленій присвоєно
прізвище ОСОБА_5 та по-батькові ОСОБА_5.
ОСОБА_11 була психічно-хворою людиною,
часто знаходилася на лікуванні в
психлікарні, а в подальшому проживала у
Мілівецькому психоневрологічному
будинку-інтернаті, де і померла в 1996
році. За життя її опікуном була її
сестра, тітка позивача ОСОБА_6, згідно
рішення виконкому Білінської
сільської Ради народних депутатів від
21.09.1995 року.

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4. Відповідно
до спадкової справи №617/2012 заведеної
Шостою дніпропетровською нотаріальною
конторою 10.08.2012 року після смерті
ОСОБА_6 з заявами про прийняття
спадщини звернулися: ОСОБА_3, як
спадкоємець за законом та ОСОБА_17, як
спадкоємець за заповітом.

Згідно свідоцтва про усиновлення за №
37 від 30.09.1958 року, усиновлення відбулося
під час дії Кодексу законів про шлюб,
сім'ю та опіку введеного в дію з 01.01.1927
року. Згідно глави 3 ст.59 зазначеного
Кодексу усиновлення відбулося на
підставі постанови органу опіки та
піклування з подальшою реєстрацією в
органах записів актів громадського
стану.

Вказаним Кодексом не передбачалось
збереження правового зв'язку між
усиновленим та його бабою, братом,дідом
та сестрою за походженням.

Судом першої інстанції також
встановлено та доведено письмовими
доказами по справі, що позивач ОСОБА_3 є
рідним братом померлої ОСОБА_5, яка була
усиновлена ОСОБА_6 і яка також є його
рідною тіткою.

Спадкоємцем першої черги за законом
після смерті ОСОБА_5, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 була її мати ОСОБА_6, яка
померла після відкриття спадщини
ІНФОРМАЦІЯ_4 та не встигла її прийняти
внаслідок смерті, що настала до спливу
строку для прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1216,1218,1219 ЦК України, до
складу спадщини включаються права та
обов'язки спадкодавця, які не
припинилися з настанням його смерті.
Одним із майнових прав, яке могло
виникнути у спадкоємця, про те не було
реалізоване ним, є право на прийняття
відкритої на його користь спадщини.

Відповідно до ст.1276 ЦК України якщо
спадкоємець за заповітом або законом
помер після відкриття спадщини і не
встиг її прийняти, право на прийняття
належної йому частки спадщини, крім
права прийняття обов'язкової частки у
спадщині, переходить до його
спадкоємців ( спадкова трансмісія).

Оцінюючи докази в їх сукупності, та те,
що особа, яка була закликана до
спадкування після смерті ОСОБА_5 її
матір ОСОБА_6, померла, не встигнувши
висловити свою волю на прийняття чи
відмову від прийняття спадщини та те,
що в даному випадку право спадкоємця
прийняти спадщину або відмовитися від
її прийняття переходить до її
спадкоємців, суд першої інстанції
прийшов до вірного висновку, що позовні
вимоги позивача задоволенню не
підлягають.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції та
вважає, що приведені в апеляційній
скарзі доводи зводяться до тлумачення
діючого законодавства, незгоди з
рішенням суду, переоцінки висновків
рішення суду та не спростовують
правильність рішення суду першої
інстанції.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що оскаржуване судове
рішення ухвалено з повним з'ясуванням
судом обставин, що мають значення для
справи, у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права,
тому підлягає залишенню без змін, а
апеляційна скарга - відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Індустріального районного
суду м.Дніпропетровська від 26
червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів.

Головуючий
М.П.Волошин

Судді
М.О.Макаров

І.Ю.Ткаченко