Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/2044/14
Головуючий у 1 інстанції Плечищева О.В.
Суддя-доповідач Краснокутська О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:
Головуючого: Пільщик Л.В.,

Суддів:
Краснокутської О.М., Сапун О.А.,

При секретарі Бурима В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
судді Оріхівського районного суду
Запорізької області від 11 березня 2014
року за заявою ОСОБА_2 в особі
представника ОСОБА_3 про забезпечення
позову ОСОБА_2 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Запорізькі лани» про визнання
договору оренди землі недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до ТОВ «Запорізькі лани»
про визнання договору оренди землі
недійсним.

В березні 2014 року ОСОБА_2 в особі
представника ОСОБА_3 звернулась до суду
з заявою про забезпечення позову.

Ухвалою судді Оріхівського
районного суду Запорізької області від
11 березня 2014 року відмовлено в
задоволенні заяви про забезпечення
позову.

Не погоджуючись з вказаною
ухвалою судді, ОСОБА_2 в особі
представника ОСОБА_3 подала апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
норм процесуального права, просить
скасувати ухвалу судді, постановити
нову ухвалу, якою заборонити ТОВ
«Запорізькі лани» зайняття земельної
ділянки кадастровий номер :02:002:0114
площею 7, 69 га розташованої на території
Щасливської сільської ради
Оріхівського району Запорізької
області для проведення будь-яких
сільськогосподарських робіт належної
ОСОБА_2 на праві приватної власності.

Заслухавши у засіданні
апеляційного суду суддю - доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

За змістом ст. ст. 151, 152 ЦПК України суд
за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити засоби забезпечення
позову, в тому числі шляхом заборони
вчиняти певні дії.

За роз'ясненнями п. 4 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006
року "Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову", розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

При встановленні зазначеної
відповідності слід враховувати, що
вжиті заходи не повинні перешкоджати
господарській діяльності юридичної
особи або фізичної особи, яка здійснює
таку діяльність і зареєстрована
відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про
забезпечення позову, суд має брати до
уваги інтереси не тільки позивача, а й
інших осіб, права яких можуть бути
порушені у зв'язку із застосуванням
відповідних заходів.

Суд першої інстанції, врахувавши
роз'яснення постанови Пленуму
Верховного Суду України, постановив
правомірну ухвалу про відмову в
задоволенні заяви про забезпечення
позову у вигляді заборони вчиняти дії
щодо її обробляння , обгрунтовано
зазначивши в ухвалі ,що вид
забезпечення позову,про який просить
позивачка, є неспівмірним з заявленим
позовом , позивач не вмотивував,як
відсутність заборони обробляти спірну
земельну ділянку може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду про визнання недійсним договору
оренди у випадку задоволення позову.

З огляду на викладені обставини
доводи апеляційної скарги про
незаконність ухвали є безпідставними.

За таких обставин оскаржувана
ухвала суду постановлена з дотриманням
вимог ст. ст. 152, 153 ЦПК України, а тому
відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а ухвала суду - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 312 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу судді Оріхівського районного
суду Запорізької області від 11 березня
2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: