Справа № 589/2515/14-ц р.
Провадження № 2/589/645/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2014 Шосткинський міськрайонний суд
Сумської області у складі:

Шосткинський міськрайонний суд
Сумської області у складі:

головуючого судді Яковенка В.В.,

з участю секретаря судового засідання
Леоненко І.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача Петіної Г.І.,

третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Шостка
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до завідувача Шосткинської
міської державної нотаріальної
контори Сумської області - державного
нотаріуса Петіної Галини Іванівни,
треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
визнання недійсною заяви про відмову
від спадщини, визнання чинною заяви про
надання свідоцтва про право на
спадщину за законом, визнання частково
недійсними свідоцтв про право на
спадщину за заповітом та за законом,
визнання права на обов'язкову частку у
спадщині, -

ВСТАНОВИВ:

16.05.2014 до суду звернулася ОСОБА_1 з
зазначеним позовом, в якому просить
визнати недійсною заяву від 25.04.2012
вх.№218, якою вчинено відмову від
спадщини, що залишилась після смерті
сина ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, та
відкликано заяву від 27.03.2013 про
прийняття спадщини за законом; визнати
чинною - такою, що не відкликалася,
заяву від 27.03.2013 вх.№136 про прийняття
спадщини за законом, щ залишилися після
смерті сина ОСОБА_6, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1; визнати за нею, як
непрацездатною на час відкриття
спадщини, право на обов'язкову частку у
спадщині, що залишилась після смерті
сина ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1;
визнати частково недійсним - в частині,
що складає належну їй обов'язкову
частку у спадщині, свідоцтво про
спадкування за законом, що видане 30.07.2013
ОСОБА_5; зобов'язати Шосткинську міську
державну нотаріальну контору Сумської
області видати свідоцтво про
спадкування за законом на обов'язкову
частку у спадщині, що залишилась після
смерті сина ОСОБА_6, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її
представник ОСОБА_2 підтримали позовні
вимоги та пояснили, що після загибелі
сина ОСОБА_6 з метою оформлення
спадщини позивачка звернулася 27
березня 2013 року до завідувачки
Шосткинської міської державної
нотаріальної контори Сумської області
Петіної Г.І., яка роз'яснила, що позивач
є спадкоємцем першої черги за законом
разом з колишнім чоловіком ОСОБА_7 -
батьком померлого у разі наявності
заповіту, однак такий документ був
складений на невістку ОСОБА_4 та її
малолітнього сина ОСОБА_5 Оскільки з
ОСОБА_4 були гарні стосунки і нею
вирішувалися питання поховання,
оформлення документів, на неї був
складений заповіт, а слідуючи
роз'ясненням нотаріуса ОСОБА_1 та
ОСОБА_7 не є інвалідами, позивачка,
поспілкувавшись з ОСОБА_4, вирішила не
витрачатися на оформлення спадщини та
25 квітня 2013 року поспіхом відмовилася
від неї. При цьому ОСОБА_1 вважала, що
вчиняє правильно. Однак нотаріус
припустилася багато помилок у
документах, що нею складалися, ввела в
оману позивачку щодо підстав для
набуття права на обов'язкову частку в
спадковому майні при наявності
заповіту. У подальшому ОСОБА_1
відкликала заяву про відмову від
спадщини.

Відповідач - завідувач Шосткинської
міської державної нотаріальної
контори Сумської області, державний
нотаріус Петіна Г.І. позовні вимоги не
визнала в повному обсязі,
обґрунтувавши свою позицію тим, що
діяла в межах наданих їй як нотаріусу
повноважень, позивачці та її чоловіку
повідомлялося про можливість
прийняття спадщини як непрацездатних
спадкоємців з обов'язковою часткою в
спадковому майні. ОСОБА_1 належним
чином роз'яснювалися права щодо
спадщини та обов'язкової частки на неї,
на волевиявлення якої вона не впливала,
позивачка добровільно, без примусу
відмовилася від прийняття спадщини,
зокрема, довідавшись про великі борги
спадкодавця.

Третя особа ОСОБА_4 проти задоволення
позовних вимог заперечила, пояснила, що
на ОСОБА_1 та на її чоловіка не впливала
щодо прийняття рішення відносно
відмови від спадщини, позивачка знала
про борги сина, що стало вирішальною
підставою.

Заслухавши пояснення сторін і думку
третьої особи та дослідивши докази в
справі, суд дійшов висновку, що позов не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Свідоцтвом про народження засвідчено,
що ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_2, йо
батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_1 (а.с.7).

Помер ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.8).

Відповідно до заяви від 27 березня 2013
року ОСОБА_1 звернулася до Шосткинської
міської державної нотаріальної
контори щодо прийняття спадщини після
померлого сина ОСОБА_6 та видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом разом з іншими спадкоємцями
(а.с.9).

Як з'ясовано, дана заява складалася
нотаріусом за наявними зразками такого
документа. При цьому Петіною Г.І.
роз'яснено ОСОБА_1 положення статей 1269,
1298, 1218, 1219, 1223, 1270, 1273, 1297 ЦК України, 174, 179
ПК України та є відповідні підписи
позивачки.

У заяві зазначено, «що на день смерті
спадкодавця я не являюсь інвалідом 1,2,3
груп і при наявності заповіту я не маю
право на обов'язкову частку в
спадковому майні».

25 квітня 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
нотаріальної контори та повідомила
державного нотаріуса Петіну Г.І. із
заявою про відмову від права на все
майно померлого, відкликала свою заяву
про прийняття спадщини за законом
після ОСОБА_6 від 27.03.2013 (а.с.10).

Відповідно до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом. До складу спадщини
входять усі права та обов'язки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.

Заповідач може призначити своїми
спадкоємцями одну або кілька фізичних
осіб, незалежно від наявності у нього з
цими особами сімейних, родинних
відносин, а також інших учасників
цивільних відносин. Заповідач може без
зазначення причин позбавити права на
спадкування будь-яку особу з числа
спадкоємців за законом. У цьому разі ця
особа не може одержати право на
спадкування. Заповідач не може
позбавити права на спадкування осіб,
які мають право на обов'язкову частку у
спадщині. Чинність заповіту щодо осіб,
які мають право на обов'язкову частку у
спадщині, встановлюється на час
відкриття спадщини (ст. 1235 ЦК України).

На підставі статті 1241 ЦК України право
на обов'язкову частку у спадщині,
зокрема, мають непрацездатні батьки,
які спадкують, незалежно від змісту
заповіту, половину частки, яка належала
б кожному з них у разі спадкування за
законом (обов'язкова частка). Розмір
обов'язкової частки у спадщині може
бути зменшений судом з урахуванням
відносин між цими спадкоємцями та
спадкодавцем, а також інших обставин,
які мають істотне значення. Будь-які
обмеження та обтяження, встановлені у
заповіті для спадкоємця, який має право
на обов'язкову частку у спадщині,
дійсні лише щодо тієї частини спадщини,
яка перевищує його обов'язкову частку.

Поряд з цим статтею 1282 ЦК України
визначено, що спадкоємці зобов'язані
задовольнити вимоги кредитора
повністю, але в межах вартості майна,
одержаного у спадщину. Кожен із
спадкоємців зобов'язаний задовольнити
вимоги кредитора особисто, у розмірі,
який відповідає його частці у спадщині.

Особа, яка подала заяву про прийняття
спадщини, може відкликати її протягом
строку, встановленого для прийняття
спадщини (ч.5 ст.1269 ЦК України).

Статтею 1273 ЦК України передбачено, що
спадкоємець за заповітом або за
законом може відмовитися від прийняття
спадщини протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу. Заява про відмову від
прийняття спадщини подається
нотаріусу за місцем відкриття
спадщини. Відмова від прийняття
спадщини є безумовною і
беззастережною. Відмова від прийняття
спадщини може бути відкликана протягом
строку, встановленого для її прийняття.

Згідно з п.п.1,2 наказу Міністерства
юстиції України від 22.02.2012 №296/5 «Про
затвердження Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України»
(далі Наказ) нотаріальні дії можуть
вчинюватися будь-яким нотаріусом на
всій території України, за винятком
обмежень у праві вчинення нотаріальних
дій, установлених статтями 9, 53, 55, 60, 66, 72,
73, 94 Закону України "Про нотаріат" (далі -
Закон) та іншими актами законодавства
України. Нотаріальні дії вчиняються у
приміщенні державної нотаріальної
контори, у державному нотаріальному
архіві, приміщенні, яке є робочим
місцем (конторою) приватного нотаріуса.
В окремих випадках, коли фізична особа
не може з'явитися в зазначене
приміщення, а також коли того вимагають
особливості посвідчуваного правочину,
такі нотаріальні дії можуть бути
вчинені поза вказаними приміщеннями,
але в межах нотаріального округу.

У відповідності до п. 3.10 Наказу,
приймаючи від спадкоємців заяву про
прийняття спадщини або про відмову від
її прийняття, нотаріус зобов'язаний
роз'яснити спадкоємцям їх право на
відкликання такої заяви протягом
строку, встановленого статтею 1270
Цивільного кодексу України.

Пунктом 3.27 згаданого Наказу
передбачено, що спадкоємець за
заповітом має право відмовитись від
прийняття спадщини на користь іншого
спадкоємця за заповітом. Якщо
заповідач підпризначив спадкоємця,
особа, на ім'я якої складено заповіт,
може відмовитись від прийняття
спадщини лише на користь особи, яка є
підпризначеним спадкоємцем.
Спадкоємець за законом має право
відмовитись від прийняття спадщини на
користь будь-кого із спадкоємців за
законом незалежно від черги, у тому
числі внуків, правнуків, племінників та
інших. Приймаючи заяву про відмову від
прийняття спадщини, нотаріус роз'яснює
спадкоємцю правові наслідки такої
відмови.

Разом з цим свідоцтво про право на
спадщину видається на підставі заяви
спадкоємців, які прийняли спадщину,
після закінчення шести місяців з дня
відкриття спадщини, а у випадках,
передбачених частиною другою статті
1270, статтею 1276 Цивільного кодексу
України, - не раніше зазначених у цих
статтях строків (4.9 Наказу).

Вищезгадані положення кореспондуються
з вимогами Закону України «Про
нотаріат».

За таких обставин суд вважає, що
відповідач Петіна Г.І. як нотаріус
діяла в межах наданих їй повноважень,
запис у заяві від 27.03.2013 «при наявності
заповіту я не маю право на обов'язкову
частку в спадковому майні» зроблено
помилково, оскільки суперечить змісту
заяв від 27 березня та 25 квітня 2013 року,
вимогам чинного законодавства, та не
потягло негативних наслідків для
позивачки щодо можливості прийняття
спадщини.

У ході вирішення справи судом не
здобуто, а позивачем не доведено
обставин того, що відповідачем було
введено в оману ОСОБА_1 з приводу
відсутності права на обов'язкову
частку в спадковому майні, дії
нотаріуса є законними.

Тому у суду відсутні підстави для
визнання недійсною заяви від 25.04.2012
вх.№218, якою вчинено відмову від
спадщини, що залишилась після смерті
сина ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, та
відкликано заяву від 27.03.2013 про
прийняття спадщини за законом; визнати
чинною - такою, що не відкликалася,
заяву від 27.03.2013 вх.№136 про прийняття
спадщини за законом, що залишилися
після смерті сина ОСОБА_6, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Враховуючи вищевикладене, також не
підлягають задоволенню позовні вимоги
про визнання за ОСОБА_1, як
непрацездатною на час відкриття
спадщини, право на обов'язкову частку у
спадщині, що залишилась після смерті
сина ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1;
визнання частково недійсним - в
частині, що складає належну їй
обов'язкову частку у спадщині,
свідоцтво про спадкування за законом,
що видане 30.07.2013 ОСОБА_5; зобов'язання
Шосткинської міської державної
нотаріальної контори Сумської області
видати свідоцтво про спадкування за
законом на обов'язкову частку у
спадщині, що залишилась після смерті
сина ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1,
оскільки позивачка вважається такою,
що не прийняла спадщину, відмова від
якої нею вчинена добровільно, в порядку
та строках, що визначені цивільним
законодавством.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212- 215 ЦПК
України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до
завідувача Шосткинської міської
державної нотаріальної контори
Сумської області - державного
нотаріуса Петіної Галини Іванівни
відмовити.

На рішення суду може бути подано
апеляційну скаргу до апеляційного суду
Сумської області через Шосткинський
міськрайонний суд Сумської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а у разі проголошення
рішення без участі особи, яка його
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги. У разі оскарження
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя Шосткинського міськрайонного
суду

Сумської області

В.В.Яковенко