АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6103/14
Головуючий 1 інст. -
Справа № 645/8812/13
Доповідач - Яцина В.Б.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 р.
м. Харків.

Судова колегія судової палати з
цивільних справ Апеляційного суду
Харківської області в складі:

головуючого - судді Яцини В.Б.,

суддів - Бурлака І.В.,
Карімової Л.В.,

при секретарі - Костюченко В.В,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк Надра» на рішення Фрунзенського
районного суду м.Харкова від 03 червня
2014 року по цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк Надра» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство
„Комерційний банк „Надра" (далі по
тексту -Банк) у вересні 2013 року
звернувся до суду із позовом, в якому
після його остаточного уточнення
просив стягнути з відповідачів
заборгованість за кредитним договором
№ 6/4/33/2008/840-К/65 від 11.02.2008 року у розмірі
76650,97 доларів США та штрафні санкції у
сумі 58057,71 коп., що утворилася станом на
13.02.2014 року.

В обгрунтування позову Банк послався
на те, що 11.02.2008 року між ВАТ КБ .Надра",
правонаступником якого з 04.02.2011 року є
ПАТ КБ „Надра", в особі філії ВАТ КБ
.Надра" укладено кредитний договір,
відповідно до якого Банк надав
відповідачу кредитні кошти розмірі 47 000
доларів США зі сплатою за користування
кредитом 14,49% річних. Також даговором
було встановлено плату, комісію, за
управління кредитом із розрахунком 0,10 %
від розміру фактичного залишку
заборгованості за кредитом. Щомісячна
сума мінімально необхідного платежу
складає 784,09 доларів США. З метою
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором 11.02.2008 року було
укладено договір поруки з ОСОБА_3,
відповідно до якого останній
зобов'язався відповідати перед Банком
у тому ж обсязі, що і ОСОБА_2, а саме
повернути до 09.02.2018 року кредит у сумі 47
000 доларів США зі сплатою відсотків за
користування кредитними юштами із
розрахунку 14,49% річних. 17.08.2010 року між
Банком та ОСОБА_2 укладено додаткову
угоду № 1 до договору, відповідно до
якої позичальнику надається
відстрочка сплати частини необхідного
платежу визначений у графіку, який
міститься у додатковій угоді № 2 від
17.08.2010 року до договору. Відповідно до
зазначеного графіку сума щомісячного
платежу незмінна і складає 784,09 доларів
США на місяць, за винятком періоду, на
який було надано відстрочку. При цьому
сума кредиту, розмір відсотків річних,
плати за управління кредитом,
помісячна сума необхідного платежу, а
також кінцевий строк повернення
кредиту залишено без змін. Це свідчить
про те, що обсяг відповідальності
відповідачів не збільшився порівняно з
тим, який обсяг відповідальності
визначений у договорі. Свої
зобов'язання за договором Банк виконав
повністю, надавши кредитні кошти,
шляхом видачі готівки ОСОБА_2 через
касу Банку. Але ОСОБА_2 свої
зобов'язання за кредитним договором не
виконала і не виконує по теперішній
час. Відповідно до договору поруки
поручитель зобов'язаний виконати взяті
на себе обов'язання не пізніше трьох
банківських днів з моменту отримання
повідомлення від банку про «виконання
позичальником своїх зобов'язань. Проте
ОСОБА_3 не виконує умов договору поруки
- грошові кошти, надані у кредит,
відсотки за користування ними, а також
штрафні санкції не сплачено.
Додатковою угодою було змінено порядок
погашення заборгованості та
встановлено, що у випадку
несвоєчасного та/чи не в повному об'ємі
виконаного зобов'язання з боку
позичальника Банк приймає та
самостійно розподіляє внесені
позичальником грошові кошти у
наступній черговості: судові витрати,
штрафи, пені, прострочена
заборгованість за нарахованими
комісіями, прострочена заборгованість
по кредиту, строкова заборгованість за
нарахованими комісіями, строкова
заборгованість за нарахованими
процентами, строкова заборгованість по
кредиту. У зв'язку з невиконанням
прийнятих на себе зобов'язань станом на
13.02.2014 року існує заборгованість за
кредитним договором, яка складається з:

-заборгованість за кредитом - 45 229,83
доларів США;

-заборгованість за відсотками - 28 600,80
доларів США; заборгованість за
комісією - 2 820,34 доларів США;

-заборгованість за пенею - 50376,96 грн., що
є еквівалентом 5891,56 доларів США;
-заборгованість за штрафом - 7 680,75 грн.,
що є еквівалентом 898,26 доларів США.

Рішенням Фрунзенського районного суду
м.Харкова від 03 червня 2014 року позов
Публічного акціонерного товариства
„Комерційний банк „Надра" до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором - було задоволено
частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на користь Публічного
акціонерного товариства „Комерційний
Банк „Надра" заборгованість за
кредитним договором в сумі 76 650,97
доларів США, з яких: 45229,83 доларів США
сума заборгованості за кредитом; 28600,80
доларів США заборгованість за
відсотками; 2820,34 доларів США
заборгованість за комісією; а також 50
376,96 грн. пені.

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
„Комерційний Банк „Надра" понесені
судові витрати.

В іншій частині позовних вимог -
відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, Банк
в апеляційній скарзі просить його
змінити і ухвалити нове рішення про
повне задовлення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, відповідно до ст. 305 ЦПК
України за відсутності всіх участників
розгляду справи належним чином
повідомлених про її апеляційний
перегляд, в межах доводів апеляційної
скарги та розглянутого судом позову,
судова колегія вважає за необхідне її
задовольнити з наступних підстав.
Рішення районного суду виходячи з
положень ст. 303 ЦПК України в частині
задоволення позову апеляційним судом
не перевіряється, з огляду на
відсутність скарги в цій частині
рішення суду вважається законним і
обгрунтованим.

Частково задовольняючи позов і
відмовляючи Банку у стягненні 7680,75 грн.
штрафу, що еквівалентно 898,26 доларів
США, нарахованих на підставі п.п. 4.3.3, 4.3.4
укладеного між Банком і ОСОБА_2
договору кредиту № 6/4/33/2008/840-К/65,
районний суд виходив з того, що
застосування у даному випадку штрафу
разом з пенею, що є різновидами
неустойки, яка за змістом ст. 549 ЦК
України є відповідальністю за
порушення зобов'язання за договором,
необхідно розцінювати як намагання
Банку приягнути відповідачів до
подвійної цивільно-праової
відповідальності одного й того ж виду
за одне й те саме порушення договірного
зобов'яазання (прострочення виконання
грошового зобов'язання), що суперечить
положенням ч. 1 ст. 61 Конституції
України та ч. 3 ст. 509 ЦК України, згідно з
якими ніхто не може бути двічі
притягнений до юридичної
відповідальності одного виду за одне і
те саме правопорушення, а також
загальним засадам цивільного
законодавства про добросовісність,
розумність та справедливість.

Однак всупереч вимог ст.. 213 ЦПК України
районний суд не з'ясував, що
передбачені у договорі кредиту в
редакції додаткової угоди № 1 від 17
серпня 2010 року до цього договору
підстави для застосування пені та
штрафу є різними. Так, у п. 4.1 додаткової
угоди № 1 до договору кредиту
передбачено, що у разі невиконання
позичальником щодо строків та повної
сплати кредиту та процентів відповідно
до умов цього договору позичальник
сплачує кредиторові пеню у
відповідному розмірі. А у п. 4.3
додаткової угоди № 1 підставою для
сплати позичальником кредитору шрафу є
прострочення позичальником виконання
зобов'язання, визначеного абз. 1 п. 2.4
цього договору на строк більше 30 днів,
до якого належить вчасна сплата
необхідного щомісячного платежу, до
якого, окрім повернення частини суми
кредиту і процентів, за п. 1.1 договору
кредиту входить й сплата комісії, що
свідчить про відсутність підстав для
застосування судом положень ч. 1 ст. 61
Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК
України, як помилково вирішив районний
суд (а.с. 9, 13, 18).

Таким чином, оскільки суд, відмовляючи
у стягненні штрафу неповно з'ясував
обставини, що мають значення для
справи; ухвалив своє рішення при
недоведеності обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими і неправильно
застосував норми матеріального права,
то з передбачених п.п. 1, 2 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України підстав апеляційний суд
ухвалює нове рішення про стягнення 7680,75
грн. штрафу, з відповідною зміною
рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч. 1 ст. 307, ст.ст.
309, 313, 316, 317, 319, 323-325 ЦПК України, судова
колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк Надра» задовольнити.

Рішення Фрунзенського районного суду
м.Харкова від 03 червня 2014 року змінити.
Додатково стягнути у солідарному
порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк Надра» 7680,75 грн.
штрафу за договором кредиту.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак на протязі 20 днів з
дня набрання законної сили може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя:

Судді колегії: