АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/5930/14
Головуючий 1 інст. -
Справа 628/457/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого - судді:
Пилипчук Н.П.,

суддів:
Кірсанової Л.І.,

Трішкової І.Ю.,

при секретарі -
Черепаха С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Куп'янського міськрайонного
суду Харківської області від 14 липня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
неповнолітню дитину,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернупозовом до АТ "

Позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом посилаючись на те,
що з відповідачкою з 04.08.2004 року по
17.12.2010 року знаходився у шлюбі від якого
мають неповнолітню дитину - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно рішення
Куп'янського міськрайонного суду
Харківської області суду від 02.11.2011
року дитина проживає з ним та
знаходиться на його утриманні.
Відповідачка з дитиною не спілкується,
не відвідує, не утримує її, добровільно
матеріальну допомогу на виховання
дитини не надає, аліменти на утримання
третіх осіб не здійснює.

Рішенням Куп'янського міськрайонного
суду Харківської області від 14 липня
2014 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
неповнолітню дитину - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати вказане рішення суду першої
інстанції, ухвалити нове рішення, яким
задовольнити його позов в повному
обсязі. Посилається на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи. Вказує, що
підстав для звільнення відповідача від
сплати аліментів, передбачених ст. 188 СК
України в ході розгляду справи не
встановлено, тому висновки суду є
помилковими.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову
ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з
того, що відповідачка не має доходу, не
працює, має на утриманні двох
неповнолітніх дітей, страждає тяжким
захворюванням, тому у неї відсутня
можливість сплачувати аліменти.

Проте з таким висновком суду
погодитись не можна.

Апеляційним судом встановлено,
підтверджується матеріалами справи, що
з 04.08.2004 року по 17.12.2010 року позивач та
відповідачка знаходились у шлюбі, який
був розірваний за рішенням
Куп'янського міськрайонного суду
Харківської області від 17.12.2010 року
(а.с.8).

Сторони мають неповнолітню дитину
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_1, виданого
Петропавлівською сільською радою
Куп'янського району Харківської
області (а.с.4).

На підставі рішення Куп'янського
міськрайонного суду Харківської
області від 02.11.2011 року було визначено
місце проживання неповнолітнього
ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_1 з позивачем ОСОБА_2
(а.с.10,11).

Згідно довідки № 801 від 13.02.2014 року
неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
проживає з позивачем ОСОБА_2 (а.с.7).

Відповідач ОСОБА_3 не виконує обов'язку
по утриманню сина.

Згідно ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні
розміру аліментів суд враховує: стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини; стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів;
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки сина; інші
обставини, що мають істотне значення.
Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

СК України містить перелік випадків,
коли батьки можуть бути звільнені від
обов'язку утримувати дитину. До них,
зокрема належать отримання дитиною
доходу, який значно перевищує дохід
кожного з батьків та забезпечує її
потреби а також у разі передачі дитині
у власність нерухомого майна.

Таким чином, ОСОБА_3 має обов'язок по
утриманню неповнолітнього сина ОСОБА_4.
Обставин, передбачених законом, які б
давали підстави звільнити ОСОБА_3 від
сплати аліментів судом не встановлено.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3 має ще двох дітей: повнолітнього
ОСОБА_6 та неповнолітню доньку ОСОБА_7,
якій виповнилося 17 років. ОСОБА_3
страждає тяжким захворюванням, однак
інвалідом на цей час не визнана.

Той факт, що відповідачка офіційно не
працює не звільнює її від обов*язку
утримувати дитину.

Суд першої інстанції на вказані
обставини уваги не звернув, постановив
рішення, яким обмежено права позивача.

За таких обставин, наявні підстави для
стягнення аліментів на користь
позивача на утримання сина ОСОБА_2. При
визначенні розміру аліментів судова
колегія враховує вимоги ст. 182 СК
України, та вважає, розумним та
справедливим стягнути аліменти у
розмірі 1/6 частини щомісяця з усіх
видів доходу, але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку до повноліття
дитини.

Враховуючи наведене, відповідно до
вимог п.2 ч.1 ст. 307 ЦПК України суд
апеляційної інстанції вважає за
необхідне скасувати рішення суду
першої інстанції, підставою для чого є,
згідно п.3, п.4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального, процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст.
309, ст. ст. 313, 316, 317, 319 ЦПК України, судова
колегія, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Куп'янського міськрайонного
суду Харківської області від 14 липня
2014 року скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3
аліменти на користь ОСОБА_2 на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частини
щомісяця з усіх видів доходу, але не
менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
до повноліття дитини.

Рішення апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржено в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий - Судді -