Справа № 197/707/14-ц
Номер провадження № 2/197/368/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 червня 2014 року. Широківський
районний суд Дніпропетровської
області в складі

головуючого судді
Ліснецького І.В.

за участі секретаря
Піско Л.В.

у відсутність сторін сторни надали
заяви про розгяд справи в їх
відсутність,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні залу суду в смт.
Широке цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Широківської селищної ради
Дніпропетровської області , про
встановлення факту прийняття спадщини
та визнання права власності на
домоволодіння в порядку спадкування
після померлої матері суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Широківської селищної ради
Широківського
районуДніпропетровської облсті про
встановлення факту прийняття спадщини
та визнання права власності в порядку
прийняття спадщини.

В обґрунтуванні позову зазначив, що з
2000 року він постійно мешкає за адресою
АДРЕСА_1. А з 2005 року постійно
зареєстрований за даною адресою.
Власницею даного будинку є його бабуся
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, після
її смерті його мати ОСОБА_4 рішенням № 90
від 28.09.2000 року виконавчого комітету
Широківської селищної ради
Дніпропетровської області визнала
право власності на господарські
будівлі на території існуючої
земельної ділянки в АДРЕСА_1 але
спадщину оформити не встигла, через
тривалу хворобу. ІНФОРМАЦІЯ_3 його мати
померла, в зв'язку з тим, що в мене не має
правовстановлюючих документів він не
мав змоги оформити дане нерухоме майно
на себе. Коли ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його
бабуся ОСОБА_3 право на спадщину, в
порядку ст. 529 ЦК України 1963 року мала
його мати ОСОБА_4, яка звернулась до
селищної ради Широківського району
Дніпропетровської області та рішенням
№ 90 від 28.09.2000 року визнала право
власності на господарські будівлі
будинку АДРЕСА_1 але до нотконтори не
зверталась. Його мати ОСОБА_4, після
смерті своєї матері ОСОБА_3 залишалась
жити в будинку, дбала про спадкове
майно і повністю ним розпоряджувалась,
що свідчить про фактичне прийняття
спадщини відповідно до ст. 549 ЦК України
(в редакції 1963 року). Сумлінно
помиляючись, його мати вважала, що для
прийняття спадщини достатньо того, що
вона фактично прийняла спадщину,
оскільки користувався,
розпоряджувався і дбала про спадкове
майно покійної, яке залишилось після
неї, що не суперечить вимогам ст. 549 ЦК
України ( в редакції 1963 року). ОСОБА_4
померла ІНФОРМАЦІЯ_3. Після її смерті
відкрилась спадщина на спірний будинок
право на яку, як спадкоємці першої
черги за законом, мають діти, тобто
ОСОБА_1. На час смерті позивач - ОСОБА_1
мешкав разом із матір'ю та з 2005 року
зареєстрований за адресою знаходження
спірного будинку. Тому просить
встановити факту прийняття спадщини та
визнати право власності в порядку
прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 та його представник до
суд надала заву про розгляд справи в її
відсутність позов підтримує просить
його задовольнити.

Представник відповідача Широківська
селищна рада Широківського району
Дніпропетровської області до суду
надали заяву в якій вказали, що позов
визнають просять розглядати справу в
відсутність їх представника.

В судове засідання сторони не з
'явилися, до суду надали заяви про
розгляд справи у їх відсутність, тому
відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень ЦПК
України розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши докази по справі, суд
встановив наступні факти та відповідні
їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3, після її
смерті його мати ОСОБА_4 рішенням № 90
від 28.09.2000 року виконавчого комітету
Широківської селищної ради
Дніпропетровської області визнала
право власності на господарські
будівлі на території існуючої
земельної ділянки в АДРЕСА_1 але
спадщину оформити не встигла, через
тривалу хворобу а.с. 16.

Відповідно до частини 4-5 Прикінцевих
та перехідних положень ЦК України від
16.01.2003 року, ЦК України застосовується
до цивільних відносин, що виникли після
набрання ним чинності. Щодо цивільних
відносин, які виникли до набрання
чинності Цивільним кодексом України,
положення цього кодексу
застосовуються до тих прав і
обов'язків, що виникли або подовжують
існувати після набрання ним чинності.
Правила книги шостої ЦК України
застосовуються також до спадщини, яка
відкрилась, але не була прийнята ніким
із спадкоємців до набрання чинності
цим Кодексом.

Відносини спадкування регулюються
правилами ЦК України 2003 року, якщо
спадщина відкрилась не раніше 1 січня
2004 року. У разі відкриття спадщини до
зазначеної дати застосовується чинне
на той час законодавство, зокрема,
відповідні правила ЦК УРСР, у тому
числі щодо прийняття спадщини, кола
спадкоємців за законом. У разі коли
спадщина, яка відкрилась до набрання
чинності ЦК і строк на її прийняття
закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові
відносини регулюються зазначеним
Кодексом.

При відкритті спадщини діяв ЦК УРСР
1964 року, стаття 548 якого передбачала, що
для придбання спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв. Не
допускається прийняття спадщини під
умовою або застереженням. Прийнята
спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини.

Відповідно до п.1 ст.549 ЦК УРСР 1964
року, спадкоємець прийняв спадщину,
якщо він фактично вступив в управління
або володіння спадковим майном.

Таким чином у відповідності до ч. 3 ст.
1268 ЦК України (в редакції 2004 року),
згідно якої спадкоємець, який постійно
проживав разом зі спадкодавцем на час
відкриття спадщини вважається таким,
що прийняв спадщину, є підстави для
визнання за позивачем право власності
на будинок АДРЕСА_1, у зв'язку з
прийняттям спадщини після смерті
матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму ВС
України «Про судову практику у справах
про спадкування» від 30 05.2008 N 7 спадкові
відносини регулюються Цивільним
кодексом України, законами України від
2 вересня 1993 року N 3425-XII "Про нотаріат",
від 23 червня 2005 року N 2709-IV "Про
міжнародне приватне право", іншими
законами, а також прийнятими
відповідно до них підзаконними
нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 1 статті 1223 ЦК
України право на спадкування мають
особи зазначені у заповіті, а у разі
відсутності заповіту право на
спадкування за законом одержують особи
визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця.

Вказане вище спадкове майно фактично
перейшло до позивача, сина померлої
матері, спадкоємця 1 черги за законом,
так як заповіт за життя матір'ю не
укладався, а інші спадкоємців немає.

За таких умов, коли спадкодавець, його
мама, за життя не оформила своїх прав та
не зареєструвала право власності на
даний будинок, нотаріус не може видати
їй свідоцтво про право на спадщину за
законом на спірне нерухоме майно,
фактично належне її матері, що
підтверджується мотивованою відмовою
нотаріуса. Враховуючи, що власник
нерухомого майна померла не оформивши
юридично своїх прав на будинок і згідно
частини 4 ст. 25 ЦПК України її цивільна
правоздатність припинилася в момент
смерті, вона не може зареєструвати
право власності на нерухоме майно чи
належним чином уповноважити другу
особу здійснити вказану вище дію.

Судом встановлено, що після смерті
ОСОБА_3 в домоволодінні АДРЕСА_1
залишилась проживати ОСОБА_4, та в
подальшому в цьому будинку проживав
ОСОБА_1, заявник у даній справі, який
одноособово володіє та користується
даним домоволодінням. Згідно вимог
ст.529 ЦК УРСР 1964 року, ОСОБА_1
відноситься до спадкоємців першої
черги і в силу п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР 1964 року
він прийняв спадщину.

Відповідно до ст. 4 Закону України « Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень»
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права на нерухоме
майно, що знаходиться на території
України, а саме право власності на
нерухоме майно.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не виплаває
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлено судом.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень», в разі
смерті особи, підставою для реєстрації
прав, що посвідчують виникнення
речових прав на нерухоме майно, є
рішення суду стосовно речових прав не
нерухоме майно, що набрало законної
сили.

Станом на даний час, зареєструвати його
в установленому законом порядку
неможливо в зв'язку з тим, що відповідно
до п.2.3., п. 3.3. «Тимчасового положення
про порядок реєстрації прав власності
на нерухоме майно» затвердженого
наказом Міністерства юстиції України
№ 7/5 від 07 лютого 2002 року заяву для
здійснення реєстрації права власності
на нерухоме майно подає власник (
власники ) або особа , яка належним
чином ним ( ними ) уповноважена.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень», в разі
смерті особи, підставою для реєстрації
прав, що посвідчують виникнення
речових прав на нерухоме майно, є
рішення суду стосовно речових прав не
нерухоме майно, що набрало законної
сили.

Судові витрати покласти на рахунок
позивача за його вимогою.

Керуючись ст.ст. 524-526, 548, 555, 560, 1270, 1272,
1277.1299 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 130, 174,
212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до
Широківської селищної ради
Дніпропетровської області , про
встановлення факту прийняття спадщини
та визнання права власності на
домоволодіння в порядку спадкування
після померлої матері .

Встановити факт прийняття спадщини
ОСОБА_4 після смерті матері ОСОБА_3, що
померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_1, право власності на житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами, який знаходиться за адресою
АДРЕСА_1 до складу якого входять А-1
житловий будинок: загальна площа - 62, 3
кв. м., житлова проща - 42, 4 кв. м., Б - літня
кухня, В - погреб, Г- сарай, Е - вбиральня,
№1-2 - паркани , I - водоколонка, II-басейн,
III- замощення.

Судові витрати віднести на рахунок
позивачки за її вимогою.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги , якщо апеляційну
скаргу не було подано . У разі подання
апеляційної скарги рішення , якщо його
не скасовано , набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом .

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення . Особи , які брали
участь у справі , але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення , можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення .

СУДДЯ І.В.
ЛІСНЕЦЬКИЙ