АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3968/14
Доповідач - Кукліна Н.О.
Справа № 619/6199/13-ц
Категорія : відшкодування шкоди
інст. - Калмикова Л.К.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області
в складі:

Головуючого Кукліної
Н.О.

С у д д і в
Черкасова В.В.

Пономаренко Ю.А.

При секретарі Каплоух
Н.Б.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Харкові цивільну справу
за позовом Комунального підприємства
«Бюро технічної інвентаризації
Дергачівської районної ради» до
ОСОБА_3, третя особа - Харківська
об'єднана державна фінансова інспекція
про стягнення матеріальної шкоди

по апеляційній скарзі Комунального
підприємства «Бюро технічної
інвентаризації Дергачівської районної
ради»

на рішення Дергачівського районного
суду Харківської області від 16 квітня
2014 року,-

В С
Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2013 року позивач
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3,
третя особа - Харківська об'єднана
державна фінансова інспекція, про
стягнення матеріальної шкоди, завданої
діями працівника, які мають ознаки
діянь, переслідуваних у кримінальному
порядку , на підставі п. З ст. 134 КЗпП
України. В обґрунтування вимог
зазнається, , що у період з 12 лютого 2013
року по 19 березня 2013 року Харківською
державною фінансовою інспекцією
проведено ревізію КП «Бюро технічної
інвентаризації Дергачівської районної
ради» за період з 01 жовтня 2013 року по 31
грудня 2010 року , 2011-2012 роки та
завершений звітний період 2013 року, за
результатами якої складено акт № 810-10-141
від 25.03.2013 року. У період з 01.10.2010р. по
24.05.2011р. посаду начальника КП «Бюро
технічної інвентаризації
Дергачівської районної ради» займав
ОСОБА_3 , яким через неналежне виконання
своїх посадових завдано КП «Бюро
технічної інвентаризації
Дергачівської районної ради»
матеріальну шкоду у розмірі 70777грн.64
коп.

Відповідач проти позову
заперечував, вказував, що його вини у
заподіянні матеріальної шкоди немає,
тому підстав для покладення на нього
обов'язку відшкодувати шкоду у повному
обсязі немає. Сам факт порушення
кримінального провадження не доводить
вчинення ним злочину та наявність вини
у заподіянні збитків. Складений
Харківською державною фінансовою
інспекцією акт також не доводить
наявність в його діях вини і не може
стати підставою для задоволення
позову.

Рішенням Дергачівського районного
суду Харківської області від 16 квітня
2014 року у задоволенні позову
Комунального підприємства «Бюро
технічної інвентаризації
Дергачівської районної ради» до
ОСОБА_3, третя особа - Харківська
об'єднана державна фінансова інспекція
про стягнення матеріальної шкоди
відмовлено .

В апеляційній скарзі Комунального
підприємства «Бюро технічної
інвентаризації Дергачівської районної
ради» ставиться питання про
скасування рішення суду першої
інстанції та ухваленні судом
апеляційної інстанції нового рішення
про задоволення позову. В
обґрунтування доводів апеляційної
скарги заявник посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.
У відповідності до п.7.3 Статуту КП «Бюро
технічної інвентаризації
Дергачівської районної ради»
відповідальним за стан та діяльність
підприємства є керівник. З 01.10.2010 р. по
24.05.2011р. посаду начальника КП «Бюро
технічної інвентаризації
Дергачівської районної ради» займав
ОСОБА_3 , який повинен у повному обсязі
відшкодувати завдану його діями
матеріальну шкоду у розмірі 70777 грн.64
коп. незалежно від того, чи
притягувався працівник до
кримінальної відповідальності чи ні.

Сторони про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином, на
виклики в судове засідання не
з'явилися, про причини неявки до суду не
повідомили , їх неявка згідно до ч.2
ст.305 ЦПК України не перешкоджає
розглядові справи судом апеляційної
інстанції.

Колегія суддів заслухавши доповідь
судді-доповідача, обговоривши наведені
в скарзі доводи та перевіривши
матеріали справи знаходить апеляційну
скаргу не підлягаючою задоволенню
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції
встановлено, підтверджується
матеріалами справи, що відповідач
ОСОБА_3 працював на посаді директора КП
«Бюро технічної інвентаризації
Дергачівської районної ради» на
підставі контракту, укладеного 1
вересня 2009 року зі строком дії до 1
вересня 2014 року. За умовами розділу 4
Контракту у випадку невиконання чи
неналежного виконання обов'язків
сторони несуть відповідальність
відповідно до чинного законодавства та
умов цього контракту. Наказом № БТК-00016
від 24 травня 2011 року припинено дію
контракту , укладеного з ОСОБА_3 за
згодою сторін. В ході ревізії,
проведеної Харківською об'єднаною
державною фінансовою інспекцією,
виявлені порушення
фінансово-господарської діяльності
посадових осіб підприємства, в тому
числі і директора підприємства ОСОБА_3
КП «Бюро технічної інвентаризації
Дергачівської районної ради», про що
складено Акт ревізії №810-10-141 від 25.03.2013
року . 8 квітня 2013 року Харківською
об'єднаною державною фінансовою
інспекцією на адресу КП «Бюро
технічної інвентаризації
Дергачівської районної ради»
направлена вимога про усунення
виявлених ревізією порушень
законодавства з фінансових питань.
Постановою слідчого відділу СУ ГУМВС
України в Харківської області від
27.12.2013 року кримінальне провадження
№0000433 за ознаками злочину,
передбаченого ч.З ст. 191 КК України (
привласнення, розтрата майна або
заволодіння ним шляхом зловживання
службовим становищем) закрито у
зв'язку із відсутністю складу
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.З ст. 191 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 130 Кодексу законів про
працю України працівники несуть
матеріальну відповідальність за шкоду,
заподіяну підприємству, установі,
організації внаслідок порушення
покладених на них трудових обов'язків.

Відповідно до п.3 ст. 134 КЗпП України
повна матеріальна відповідальність
настає, якщо шкоду завдано діями
працівника, які мають ознаки діянь,
переслідуваних у кримінальному
порядку .Для покладення
відповідальності за п. З ст. 134 КЗпП
України необхідно встановити не факт
притягнення працівника до
кримінальної відповідальності, а
наявності в його діях складу злочину.
Відповідальність працівника за п. З ст.
134 КЗпП України виникає за умови, що
злочинний характер його діянь , в тому
числі недбалість, зловживання владою
або службовою посадою, підтверджено у
встановленому порядку вироком суду.
Працівник, щодо якого припинено
провадження у справі через відсутність
складу чи події злочину, не може
відповідати у повному розмірі
заподіяної шкоди за цією підставою.

Згідно роз'яснень, що містять в п. 9
Постанови Пленуму Верховного Суду
України №14 від 29 грудня 1992 року з
наступними змінами « Про судову
практику в справах про відшкодування
шкоди, заподіяної підприємствам,
установам, організаціям їх
працівниками» судам слід мати на
увазі, що до позовних заяв про
матеріальну відповідальність у
повному розмірі шкоди, заподіяної

діями працівника, які мають ознаки
діянь, переслідуваних у
кримінальному порядку (п.3 ст.134 КЗпП
України), повинні додаватись докази,
які підтверджують, що вчинення
працівником таких діянь встановлено у
порядку кримінального судочинства.
Матеріальна відповідальність у
повному розмірі шкоди покладається
і в тих випадках, коли шкода
заподіяна діями працівника, що мають
ознаки діянь, переслідуваних у
кримінальному порядку, але він був
звільнений від кримінальної
відповідальності у зв'язку зі спливом
строку давності для притягнення до
кримінальної відповідальності, або з
інших підстав, передбачених законом
(пункти 3, 4, 8 статті 6, 7, 7-1, 7-2, 8, 9, 10 КПК
.

Цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
та диспозитивності. Суд згідно вимог
ст.. 11 ЦПК України розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі. Особа , яка бере
участь у справі, розпоряджається
своїми правами щодо предмету спору на
власний розсуд.

Положеннями ст. ст. 10 ч.3 , 31 ч.1 ЦПК
України визначено , що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається , як на підставу своїх
вимог або заперечень. Сторони мають
рівні процесуальні права і обов'язки ,
в тому числі і щодо доведення чи
спростування обставин, на які вона
посилається , як на підставу своїх
вимог або заперечень. Позивач має на
протязі усього часу розгляду справи
збільшити або зменшити розмір позовних
вимог, відмовитися від позову, а
відповідач має право визнати позов
повністю або частково. Суд за власної
ініціативи позбавлений можливості
виходити за межі позову та змінювати
предмет та підстави вимоги, поданої до
суду.

Оцінюючи встановлені у справі
обставини, на які сторони посилались,
як на підставу своїх вимог та
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні, суд першої
інстанції виходив із недоведеності
заподіяння відповідачем шкоди
внаслідок дій , які мають ознаки діянь,
переслідуваних у кримінальному
порядку, та підстав для покладення на
відповідача обов'язку відшкодувати
матеріальну шкоду у повному розмірі
згідно до п.3 ст. 134 КЗпП України .

Висновок суду першої інстанції
доводами апеляційної скарги не
спростовується.

Згідно ст.. 303 ЦПК України апеляційний
суд в апеляційному порядку перевіряє
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції. Апеляційний
суд досліджує докази, які судом першої
інстанції були досліджені з порушенням
встановленого порядку або в
дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами. Апеляційний суд не
обмежений доводами апеляційної
скарги, якщо під час розгляду справи
буде встановлено неправильне
застосування норм матеріального права
або порушення норм процесуального
права, які є обов'язковою підставою для
скасування рішення.

При вирішенні спору в межах
заявлених позивачем вимог та
ухваленні рішення суд першої
інстанції виходив відповідно до ст.ст.
10,11,60, 212,213 ЦПК України із повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилались, як на підставу
своїх вимог та заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Колегією суддів не встановлено
таких порушень норм процесуального та
матеріального права, які могли стати
підставою відповідно до вимог ст.. 309
ЦПК України для перегляду рішення суду
першої інстанції та ухваленні нового
про задоволення позову.

Колегія суддів , перевіряючи
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді 1 інстанції, визнає, що рішення
судом першої інстанції ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, що відповідно до
ст. 308 ЦПК України є підставою для
відхилення апеляційної скарги

Керуючись ст.ст. 303,304,307, 308, 313, 317, 319,
323, 324 ЦПК України, колегія суддів

У Х
В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства «Бюро технічної
інвентаризації Дергачівської районної
ради» відхилити.

Рішення Дергачівського районного
суду Харківської області від 16 квітня
2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
і може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді