Р І Ш Е Н Н Я

іменем
України

"04" вересня 2014 р.
Справа № 126/2877/14-ц

Провадження № 2/126/783/14

Бершадський районний суд Вінницької
області

в складі головуючого судді Жарун А.
П.

секретар Чернявська О. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Бершадь цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про відшкодування майнової та
моральної шкоди , завданої внаслідок
скоєння злочину,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 про відшкодування
майнової та моральної шкоди, завданої
внаслідок скоєння злочину. Позов
мотивує тим, що 20.08.2013 року біля 18 год. в
с. Флорино Бершадського району
Вінницької області по вул.
Зеленогайській поряд з будинком № 118
ОСОБА_2 умисно наніс удар в обличчя
ОСОБА_3. Внаслідок нанесеного удару
ОСОБА_3 втратив свідомість та був
госпіталізований в реанімаційне
відділення Бершадської ЦРЛ, де
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Вироком Бершадського районного суду
Вінницької області ОСОБА_2 було
визнано винним у вчиненні злочину ,
передбаченого ч.1 ст. 119 КК України та
звільнено від призначеного судом
покарання відповідно до ст. 1 п."а"
Закону України "Про амністію у 2014 році"
від 08.04.2014 року.

Стверджує, що після нанесення ОСОБА_2
її покійному чоловікові травм його
було госпіталізовано до
реанімаційного відділення
Бершадської ЦРЛ, де йому було зроблено
першу операцію. Оскільки стан її
чоловіка не покращувався , то вони були
вимушені 30.08.2013 року перевезти його до
неврологічного відділення Вінницької
обласної психоневрологічної лікарні з
діагнозом "важка закрита
черепно-мозкова травма", де йому було
проведено ще дві операції 02.09.2013 року та
10.09.2013 року. 17.09.2014 року ОСОБА_3знову
було направлено до Бершадської
районної лікарні , де він і помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Лікування чоловіка , а в подальшому
його поховання та всі дії пов"язані з
цим потягнули за собою значні витрати
з її сторони, а саме загальна сума
завданої відповідачем майнової шкоди
становить 39751,04 грн.

Крім того у зв"язку із спричиненням
відповідачем її чоловіку тяжких
тілесних ушкоджень, пов"язаним з цим
лікуванням , а в подальшому і смертю
чоловіка вона зазнала значної
моральної шкоди , яка виразилася у
душевних стражданнях, зміні
звичайного образу її життя та членів
її сім"ї, внаслідок втрати дорогої для
них людини. Всі моральні страждання та
душевні потрясіння проявилися в тому ,
що згодом вона сама захворіла.
Навантаження на судинну і нервову
системи стали причиною її хвороби з
діагнозом ІХС стабільна стенокардія
напруги серця, атеросклеротичний
міокардіосклероз, гіпертонічна
хвороба серця, тому просить стягнути з
відповідача на її користь моральну
шкоду в розмірі 70 000 грн.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала
повністю, посилаючись на обставини
викладені в позовній заяві та просить
їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні позов визнав частково,
позовні вимоги в частині стягнення
майнової шкоди в сумі 39751.04 грн. визнав
повністю, однак стверджує, що моральна
шкода у розмірі 70 000 грн, є для нього
занадто великою, оскільки він є
неповнолітнім і ніде не працює.

Вислухавши пояснення сторін,
вивчивши та дослідивши матеріали
справи, повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступного висновку.

Судом встановлено наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

12 червня 2014 року вироком Бершадського
районного суду Вінницької області
ОСОБА_2 було визнано винним у вчинені
злочину передбаченого ч.1 ст. 119 КК
Україниі та звільнено від
призначеного судом покарання
відповідно до ст. 1 п."а" Закону України
"Про амністію у 2014 році" від 08.04.2014 року.
Відповідно до даного вироку, судом було
встановлено, що 20.08.2013 біля 18:00 години,
знаходячись в с.Флорино Бершадського
району Вінницької області по вулиці
Зеленогайській поряд з будинком № 118,
зустрівся з ОСОБА_3, який знаходячись в
стані алкогольного сп'яніння , на
грунті особистих неприязних стосунків
затіяв з ОСОБА_2 сварку, в ході якої
висловлювався нецензурними словами та
розмахував руками перед обличчям
ОСОБА_2 Під час сварки ОСОБА_3 наніс
двома руками, а саме відкритими
сторонами долонь удар по щоках ОСОБА_2,
який у відповідь кулаком правої руки
умисно наніс один удар в обличчя
ОСОБА_3. Внаслідок нанесеного удару
ОСОБА_3, зробивши декілька кроків назад,
впав спиною на асфальтно-бетонне
покриття проїзної частини дороги,
вдарившись потиличною ділянкою голови
об асфальтобетонне покриття, втратив
свідомість та був госпіталізований в
реанімаційне відділення Бершадської
центральної районної лікарні, де
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Позивачку ОСОБА_1, відповідно до
обвинувального акту , як дружину ОСОБА_3
по даній справі було визнано
потерпілою стороною.

Відповідно до ст.28 КПК України,
особа, яка зазнала матеріальної шкоди
від злочину, вправі пред'явити
цивільний позов в порядку цивільного
судочинства.

Відповідно до частини четвертої
статті 61 ЦПК при розгляді справи про
цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої ухвалено вирок, що набрав
законної сили, або постанову суду у
справі про адміністративне
правопорушення, цей вирок або
постанова обов'язкові для суду лише з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

У п.7 постанови від 18.12.2009, № 14 "Про
судове рішення у цивільній справі",
Пленум Верховного Суду України, надав
судам наступні роз'яснення, що
відповідно до частини четвертої статті
61 ЦПК при розгляді справи про
цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої ухвалено вирок, що набрав
законної сили, або постанову суду у
справі про адміністративне
правопорушення, цей вирок або
постанова обов'язкові для суду лише з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою. Тому,
розглядаючи позов, який випливає з
кримінальної справи чи зі справи про
адміністративне правопорушення, суд не
вправі обговорювати вину відповідача,
а може вирішувати питання лише про
розмір відшкодування. Інші прийняті в
рамках кримінальної справи чи справи
про адміністративне правопорушення
постанови оцінюються судом згідно з
положеннями статті 212 ЦПК.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі.

Частина 3 статті 10 ЦПК України
передбачає, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень.

Судом встановлено, що вироком
Бершадського районого суду Вінницької
області від 12.06.2014 року ОСОБА_2 визнано
винним у вчинені злочину
передбаченого ч.1 ст. 119 КК України.
Позивачкою ОСОБА_1в підтвердження
розміру понесених нею, внаслідок
вчиненого злочину ОСОБА_2, витрат на
лікування, а в подальшому на поховання
чоловіка ОСОБА_3, суду надано довідку
КЗ "Вінницька обласна
психоневрологічна лікарня ім. акад.
О.І. Ющенка", товарні чеки, фісальні чеки
та накладні на придбання медичних
препаратів, засобів догляду та гігієни,
а також документи підтверджуючі
витрати та поховання ОСОБА_3. Крім того
матеріальна шкода в розмірі 39751,04 грн.
визнана відповідачем ОСОБА_2, за таких
обставин, суд вважає, що в цій частині
позов слід задовольнити.

Що ж стосується вирішення позову в
частині відшкодування моральної шкоди
на користь позивача, суд дійшов
наступних висновків.

Згідно з ст.1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Відповідно до ч.2 ст. 1168 ЦК України
моральна шкода , завдана смертю
фізичної особи , відшкодовується її
чоловікові (дружині0, батькам
(усиновлювачам), дітям (усиновленим), а
також особам , які проживали з нею
однією сім"єю.

Відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України,
моральна шкода полягає у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я, протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів та душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна.

Враховуючи роз'яснення п.п.4,5
постанови Пленуму Верховного Суду
України „Про судову практику в справах
про відшкодування моральної шкоди" від
31.03.1995р. №4, які носять рекомендаційний
характер, позивачем має бути доведено в
чому полягає ця шкода, з яких міркувань
він виходив визначаючи розмір шкоди та
якими доказами це підтверджується.

Відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

В судовому засіданні в обґрунтування
моральної шкоди позивачка пояснила, що
в результаті злочинних дій
відповідача, а саме спричинення
тілесних ушкоджень її чоловіку,
пов"язане з цим його лікування , а в
подальшому і смерть спричинили їй
душевні страждання, призвели до зміни
звичайного образу її життя та членів
її сім"ї, внаслідок втрати дорогої для
них людини. Весь час перебування на
лікуванні чоловіка вона змушена була
знаходитися поруч з чоловіком, та не
мала можливості працювати. Всі
моральні страждання та душевні
потрясіння проявилися в тому, що
згодом вона сама захворіла, що
підтверджується довідкою № 143 КУ
"Бершадський районний центр первинної
медико-санітарної допомоги" .

Ураховуючи те, що позивачка навела
свої міркування, що їй була заподіяна
моральна шкода, суд, з урахуванням
характеру, обсягу та глибини
заподіяних позивачці моральних
страждань, їх негативних наслідків,
враховуючи вимоги розумності та
справедливості, вважає за можливе в цій
частині задовольнити позов частково,
оскільки позивачка розмір заявлених
позовних вимог в цій частині також
повністю не підтвердила, а тому суд
вважає, що достатньою сумою для
відшкодування заподіяної моральної
шкоди позивачеві будуть кошти в
розмірі 20 000 гривень, які підлягають
відшкодуванню з відповідача у
відповідності зі ст. 1167 ЦК України.

За наведених обставин, суд дійшов до
висновку, що позовні вимоги підлягають
до часткового задоволення.

Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо
позивач , на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору , він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 5 Закону
України "Про судовий збір" від сплати
судового збору звільняються позивачі -
за подання позовів про відшкодування
шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я, а також смертю
фізичної особи.

Керуючись ст.ст.1167, 1168 ЦК України,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України № 6 від 27.03.1992 року (зі змінами)
"Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди», Постановою
Пленуму Верховного Суду України № 4 від
31.03.1995 року (зі змінами) "Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди», ст.ст. 10,
11, 60, 61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в
якості відшкодування майнової шкоди
39751 (тридцять дев"ять тисяч сімсот
п"ятдесят одну ) гривню 04 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в
якості відшкодування моральної шкоди
20 000 (двадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 597,51 грн. судового
збору, на користь УДКСУ у Бершадському
районі , , банк одержувач
-ГУДКСУ у Вінницькій області м. Вінниця,
р/р 0041, МФО 802015, КЕКД 22030001.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Вінницької області
через Бершадський районний суд в 10 - ти
денний з дня його проголошення.

Суддя: