Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2014 року
Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська

у складі: головуючого судді -
Черновського Г.В.,

при секретарі -
Шнейдеріс А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та
піклування служби у справах дітей
Жовтневої районної у м.
Дніпропетровську ради, про
позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

11 серпня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2,
зазначивши третьою особою орган опіки
та піклування служби у справах дітей
Жовтневої районної у м.
Дніпропетровську ради, про позбавлення
батьківських прав.

Позивач у позовній заяві посилалась на
те, що перебувала у фактичних шлюбних
відносинах з ОСОБА_2, від яких
народилась ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідач не приймає участі у
вихованні, утриманні дитини, не
турбується про дитину та не бачить її з
власної ініціативи з двохмісячного
віку доньки. У зв'язку з викладеним
позивач звернулась до суду із даним
позовом та просила позбавити
батьківських прав ОСОБА_2 відносно
їхньої неповнолітньої доньки (а. с. 3-8).

Позивач надала заяву про розгляд даної
цивільної справи за її відсутності,
наполягала на задоволенні позовних
вимог (37).

Відповідач надав суду заяву про
розгляд даної цивільної справи без
його участі, в заяві вказав, що позовні
вимоги визнає та не заперечував проти
їх задоволення (а. с. 38).

Прокурор та представник органу опіки
та піклування служби у справах дітей
Жовтневої районної у м.
Дніпропетровську ради надали заяви про
розгляд даної цивільної справи без
їхньої участі, не заперечували проти
задоволення позову (а. с. 39, 41).

Суд, вивчивши матеріали даної
цивільної справи, вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що
підтверджується матеріалами справи (а.
с. 12, 13).

Після реєстрації шлюбу ОСОБА_1 із
ОСОБА_5 прізвище позивачки було змінено
на «ОСОБА_1» (а. с. 22).

З матеріалів справи також вбачається,
що ОСОБА_2 неодноразово заявляв про
відмову від батьківських прав відносно
ОСОБА_3, та ці заяви були нотаріально
посвідчені (а. с. 14, 15).

Відповідно до акту обстеження родини
ОСОБА_6, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1,
яка виховує неповнолітню онуку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, було підтверджено, що
ОСОБА_2 не проживає та ніколи не
проживав за вказаною адресою, участі у
вихованні ОСОБА_3 не приймав (а. с. 16).

Судом встановлено, що неповнолітня
ОСОБА_3 мешкає разом із бабусею та
дідусем за зазначеною вище адресою, має
окрему охайну кімнату. Вихованням та
розвитком дитини займаються її бабуся
та дідусь (а. с. 17, 18).

Відповідно до статті 165 Сімейного
Кодексу України особи, які мають право
звернутися з позовом до суду про
позбавлення батьківських прав
являються один з батьків, опікун,
піклувальник, особа, в сім'ї якої
проживає дитина, заклад охорони
здоров'я, навчальний або інший дитячий
заклад, в якому вона перебуває, орган
опіки та піклування, прокурор, а також
сама дитина, яка досягла чотирнадцяти
років.

Статтею 150 СК України передбачений
обов'язок батьків піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток, про підготовку
її до самостійного життя.

Частиною 4 ст. 155 СК України
вказується, що ухилення батьків від
виконання батьківських обов'язків є
підставою для покладення на них
відповідальності, встановленої
законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК
України, мати, батько можуть бути
позбавлені судом батьківських прав,
якщо вона, він ухиляються від виконання
своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму
Верховного Суду України, від 30.03.2007, № 3
„Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав",
ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти.

Оцінюючи дослідженні у судовому
засіданні докази у їх сукупності, щодо
вимог позивача до відповідача стосовно
позбавлення батьківських прав,
враховуючи інтереси неповнолітньої
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, суд виходить з
того, що у судовому засіданні були
встановлені фактичні обставини, які
свідчать про безпідставне
систематичне ухилення відповідача від
участі у вихованні неповнолітньої
доньки, а також приймаючи до уваги, що
сам відповідач не заперечує проти
задоволення позовних вимог, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 150, 155, 164, 166, 180, 181, 183, 191 СК України, п.
16 Постанови Пленуму Верховного Суду
України, від 30.03.2007, № 3 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213,
215, 226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги - задовольнити.

Позбавити, батьківських прав ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, щодо його неповнолітньої
доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 223 ЦПК
України.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подання
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий-суддя Г.В. Черновськой