АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/8719/2014
Головуючий у І інстанції - Лужецька О.Р.
Доповідач - Андрієнко А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ Апеляційного суду м.
Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко
А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Редька О.А.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне
рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 10 червня 2013 року у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Банк Національний кредит»
до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2012 року позивач ПАТ «Банк
Національний кредит» звернувся до суду
з позовом до відповідача ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, мотивуючи свої вимоги тим,
що 04.08.2006 року між АКБ «Національний
кредит», правонаступником якого є ПАТ
«Банк Національний кредит», та ОСОБА_2
було укладено Договір про іпотечний
кредит № 26ф/2006/02-371/2-1, згідно з умовами
якого відповідач отримав кредит у
розмірі 51 500 доларів США під 12,5% річних в
іноземній валюті, які з 15.05.2008 року
Договором про внесення змін № 02-321/2-1
було змінено на 14%, а з 27.10.2008 року
Договором про внесення змін № 02-636/2-1 -
на 17%.

Відповідач зобов'язаня за кредитним
договором належним чином не виконав, у
зв'язку з чим станом на 16.05.2012 року має
заборгованість в розмірі 26 696 доларів
США, що по курсу НБУ станом на 16.05.2012
року еквівалентно 213 301,04 грн., а сума
заборгованості за відсотками за
користування кредитом становить 11 954,11
доларів США, що по курсу НБУ станом на
16.05.2012 року еквівалентно 95 513,33 грн.

Повторним заочним рішенням
Дарницького районного суду м. Києва від
10 червня 2013 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк
Національний кредит» заборгованість у
сумі 502 842,70 грн., з якої: 213 301,04 грн. -
заборгованість за кредитом, 95 513,33 грн. -
заборгованість за відсотками, 64 967,93
грн. - пеня за прострочення погашення
кредиту, 21 322,94 грн. - пеня за
прострочення погашення відсотків, 107
737,46 грн. - річні від простроченої суми
кредиту. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ПАТ «Банк Національний кредит» судові
витрати у вигляді судового збору в сумі
3 219 грн. та 420 грн. - витрати на
розміщення оголошення про виклик
відповідача.

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати заочне рішення суду
та ухвалити нове рішення , посилаючись
на те, що суд неповно з'ясував обставини
справи, зібраним доказам не дав
належної оцінки та допустив порушення
норм матеріального і процесуального
закону .

Апелянт в судове засідання не
зявився, про час та місце розгляду
справи належним чином повідомлений
шляхом подання оголошення про розгляд
справи в газеті «Урядовий кур'єр» .

Представник позивача просив
апеляційну скаргу відхилити, рішення
суду першої інстанції залишити без
змін, стягнути з ОСОБА_2 на користь
позивача 420 грн судових витрат.

Розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обгрунтованість постановленого
рішення в цій частині, колегія суддів
прийшла до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає із
наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.08.2006 року між
АКБ «Національний кредит»,
правонаступником якого є ПАТ «Банк
Національний кредит», та ОСОБА_2 було
укладено Договір про іпотечний кредит
№ 26ф/2006/02-371/2-1, згідно з умовами якого
відповідач отримав кредит у розмірі 51
500 доларів США під 12,5% річних в
іноземній валюті, які з 15.05.2008 року
Договором про внесення змін № 02-321/2-1
було змінено на 14%, а з 27.10.2008 року
Договором про внесення змін № 02-636/2-1 -
на 17%.

Згідно з п.п. 2.3, 2.4 Кредитного договору
погашення кредиту та процентів за ним
здійснюється позичальником щомісячно
у відповідності до графіку (Додаток №1),
а кінцевий термін повернення кредиту
та процентів за ним - не пізніше 03.08.2011
року.

Відповідно до п. 5.2.2 Кредитного
договору позичальник зобов'язався
своєчасно сплачувати кредит, проценти
за користування кредитом, суми
неустойки в порядку, передбаченому
договором.

Пункти 6.4, 6.5 Кредитного договору
передбачають за несвоєчасну сплату сум
кредиту та/або процентів за
користування кредитом сплату
позичальником банку пеню, яка
обчислюється від суми простроченого
платежу у розмірі подвійної облікової
ставки НБУ, що діє на період
прострочення, та нараховується за
кожен день прострочення платежу. У
випадку порушення позичальником
строку погашення кредиту, він сплачує
проценти в розмірі 22,5% річних від
простроченої суми згідно з ч.2 ст.625 ЦК
України.

Станом на 16.05.2012 року відповідач має
заборгованість в розмірі 502 842,70 грн.,
яка складається з: 213 301,04 грн. -
заборгованість за кредитом, 95 513,33 грн. -
заборгованість за відсотками, 64 967,93
грн. - пеня за прострочення погашення
кредиту, 21 322,94 грн. - пеня за
прострочення погашення відсотків, 107
737,46 грн. - річні від простроченої суми
кредиту.

Відповідно до ст.525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу - ст.526 ЦК України.

Суд першої інстанції , задовольняючи
позовні вимоги, прийшов до правильного
висновку про те, що заборгованість
відповідача перед банком на час
розгляду справи не погашена, тому
позивач має право на вимогу стягнення
заборгованості із боржника.

Посилання апелянта на ту обставину, що
суд першої інстанції не перевірив суми
заборгованості не може бути прийнято
до уваги із наступних підстав.

Відповідач ОСОБА_2 має зобов'язання
перед позивачем на підставі договору
кредиту, умови якого порушив, тому суд
першої інстанції правомірно стягнув з
нього заборгованість у розмірі, який
нараховано позивачем, перевірений
судом і сумнівів не викликає.

Відповідач не надав достовірних
доказів на спростування зазначеної
заборгованості.

Колегія суддів також не погоджується
із запереченнями апелянта в тій
частині, що умови договору кредиту є
несправедливими, оскільки апелянт із
цих підстав не оспорив договір , він є
чинним і підлягає виконанню.

Колегія суддів також не вбачає підстав
для зменшення неустойки на підставі
ст.. 551 ч.3 ЦК України, оскільки пеня,
стягнута з відповідача на користь
позивача не перевищує розмір завданих
йому збитків.

Суд першої інстанції повно та
всебічно з'ясував обставини справи,
зібраним доказам дав належну оцінку і
прийшов до правильного висновку про
відмову у задоволенні позовних вимог.

Постановлене судом рішення
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права і не може бути
скасовано з підстав, що наведені в
апеляційній скарзі.

Оскільки позивачем підтверджені
судові витрати на стадії апеляційного
провадження в розмірі 420 гривень за
оголошення в газеті, судова колегія
задовольняє клопотання представника
позивача і стягує зазначені витрати з
ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк
«Національний кредит».

Керуючись ст.ст. 303, 308, 313-315 ЦПК
України , колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити .

Рішення Дарницького районного
суду м.Києва від 10 червня 2013 року
залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Банк «Національний кредит» 420 грн
судових витрат.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:

Судді: