Справа № 653/526/14-ц
Провадження № 2/653/294/14
РІШЕННЯ

іменем України

23.06.2014 року
м.
Генічеськ

Генічеський районний суд Херсонської
області у складі:

головуючого
судді Крапівіній О. П.

при секретарі
Пшенична В.М.

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення
грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів, в
якому зазначила, що 13 листопада 2012 року
вона уклала з відповідачкою договір
позики в усній формі. Згідно умов цього
договору вона позичила ОСОБА_4 24 000
(двадцять чотири тисячі) гривень
строком до 13 червня 2013 року. На
підтвердження укладеного договору
позики відповідачка видала їй
розписку. У встановлений договором
строк ОСОБА_4 борг їй не повернула. На її
неодноразові вимоги повернути їй суму
боргу відповідачка відповіла відмовою
мотивуючи тим, що грошей у неї зараз
нема. Просить, стягнути з ОСОБА_4 на її
користь суму боргу за договором позики
в розмірі 24 000 грн. Стягнути з ОСОБА_4 на
її користь судовий збір в сумі 240 грн.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав вимоги позову.

Позивач в судовому засідання,
наполягала на задоволенні позову.

Відповідач в судовому засіданні з
позовом не погодилась, даних грошей по
розписку вона не отримувала, але саму
розписку писала під диктовку
позивачки, так як вони домовлялись, що
вона у позивача купить житловий
будинок, але цього не сталось, але
розписка вже була написана.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні
пояснив, що працював з сином позивачки,
в 2012 році в листопаді мати друга ОСОБА_3
сказала відвезти її на Залізничний
вокзал з м.Мелітополя , вона пояснила що
їде в с. Павлівка давати в борг, бачив
пакунок грошей.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні
пояснила, ОСОБА_4 її мати, розписку вона
дійсно писала, але це було перед новим
роком, розписка це гроші за будинок,
який збирались купити але ми його не
купили.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні
пояснила, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 домовлялись
про купівлю будинку, ОСОБА_4 писала
розписку, але гроші не змогла віддати
за будинок.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення позивача,
відповідача, яка не визнала позов, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлені наступні факти і
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до розписки ОСОБА_4 отримала
гроші в сумі 24 000 гривень від ОСОБА_3
(а.с.3).

Факт отримання грошей в сумі 24 000
гривень підтверджується письмовою
розпискою відповідачки від 13.11.2012 року.

У відповідності до вимог ч. 1 cт. 61 ЦПК
України обставини, визнані сторонами
та іншими особами, які беруть участь у
справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст..1047 ЦК України -
Договір позики укладається у письмовій
формі, якщо його сума не менш як у
десять разів перевищує встановлений
законом розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян, а у
випадках, коли позикодавцем є юридична
особа, - незалежно від суми. На
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

В даному випадку такий договір
укладено в простій письмовій формі, що
відповідає закону.

Відповідно до ст.. 1051 ЦК України -
Позичальник має право оспорити договір
позики на тій підставі, що грошові
кошти або речі насправді не були
одержані ним від позикодавця або були
одержані у меншій кількості, ніж
встановлено договором.

Якщо договір позики має бути укладений
у письмовій формі, рішення суду не може
ґрунтуватися на свідченнях свідків для
підтвердження того, що гроші або речі
насправді не були одержані
позичальником від позикодавця або були
одержані у меншій кількості, ніж
встановлено договором. Це положення не
застосовується до випадків, коли
договір був укладений під впливом
обману, насильства, зловмисної
домовленості представника
позичальника з позикодавцем або під
впливом тяжкої обставини.

Відповідач в суді такий договір позики
не оспорила, пояснення свідків, що
гроші не були передані відповідачу в
даному випадку не є належним доказом,
розписка про отримання нею
(відповідачем) грошей є допустимим та
належним доказом.

Керуючись ст.ст. 10, 15, 16, 60, 61, 88, 209, 213, 218, 223
ЦПК України, ст. 610 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення
боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
суму боргу 24 000(двадцять чотири тисячі)
гривень та судовий збір 240 гривень.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Херсонської області
через Генічеський районний суд шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення.

Суддя Генічеського

районного суду
О. П. Крапівіна