Справа № 161/9382/14-ц
Провадження № 2/161/2965/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

18 вересня 2014 року

Луцький міськрайонний
суд Волинської області

в складі:

головуючого судді
Івасюти Л.В.

при секретарі
Сидоренко О.В.

з участю позивача
ОСОБА_1

його представника
ОСОБА_2

представників відповідача
Козлюк З.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Луцька
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Волиньгаз» про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 13 червня 2014 року
звернувся в суд з позовом до публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Волиньгаз» (надалі - ПАТ «Волиньгаз»)
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії.

В позовній заяві посилається на те, що
01.08.2013р. року між ОСОБА_4, ОСОБА_5
(орендодавці) та ним (як орендарем)
укладено договір оренди приміщення
№01/08/13, у відповідності якого
орендодавець передає, а він, як орендар,
приймає в строкове платне користування
виробничі та побутові приміщення
автомийки та косметичного салону для
автомобілів загальною площею 640,2 м.2 за
адресою: АДРЕСА_1. Договір оренди
укладається терміном до 01.03.2016 року.

Пунктом 2.5. договору на орендаря
покладено обов'язок укласти від свого
імені договори із постачальниками
комунальних послуг та неухильно
дотримуватись їх вимог.

01.08.2013року згідно акту
приймання-передачі орендованих
приміщень, орендодавець згідно з
вищевказаним договором оренди
приміщень передав, а орендар прийняв у
платне строкове користування (оренду)
нежитлові приміщення загальною площею
640,2 м.2, що знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1.

З метою укладення договору з
газопостачання 14.01.2014 року він
звернувся до відповідача із заявою про
укладення договору з паспортом,
договором оренди, актом
приймання-передачі нежитлових
приміщень та технічним паспортом на
приміщення, проте відповідач відмовив
в укладенні договору.

Крім того, листом від 07.03.2014 року №448/06-06
відповідач повідомив, що на даний час
за адресою: АДРЕСА_1 ніби-то діє договір
із попереднім користувачем
підприємцем ОСОБА_6, а також в
останнього є заборгованість
згідно вказаного договору за природний
газ. При цьому ПАТ «Волиньгаз» в листі
вказало, що на підставі п.6.8. Правил
користування природним газом для
юридичних осіб, затверджених
Постановою НКРЕ №1181 від 13.09.2012 року з
новим споживачем укладаються договори
відповідно до вимог законодавства
України, після розірвання договорів із
споживачем, який звільнив приміщення
та проведення ним повного розрахунку
за спожитий газ .

05.05.2014 року він повторно звернувся до
ПАТ «Волиньгаз» із заявою про
укладення договору на постачання
природного газу .

Листом від 16.05.2014 року за №903/06-06
відповідач повторно повідомив, що діє
договір на постачання природного газу
із попереднім власником підприємцем
ОСОБА_6, у зв'язку із чим договір на
постачання природного газу ним не
може бути укладено до повного
розрахунку за спожитий газ.

Вважає дії відповідача щодо відмови в
укладені договору на постачання
природного газу неправомірними .

У відповідності п. 10.1. Договору на
постачання природного газу за
регульованим тарифом №2013/ТП-ПР-1-625 від
29.12.2012року, укладеного з
підприємцем ОСОБА_6, цей договір
набуває чинності з дати підписання та
відповідно до ч.3 ст. 631 ЦК України,
поширює свою дію на відносини, що
склалися між сторонами з 01.01.2013 року та
діє до 31.12.2013 року, а в частині
проведення розрахунків - до їх повного
здійснення.

Наведене свідчить, що договір на
постачання природного газу укладений
із

підприємцем ОСОБА_6 припинився
31.12.2013року. Договір діє лише в частині
проведення розрахунків - до їх повного
здійснення. Враховуючи, що договір на
постачання природного газу із
підприємцем ОСОБА_6 в частині
газопостачання припинився 31.12.2013 року,
а тому ПАТ «Волиньгаз» без будь-яких на
те правових підстав відмовляє йому в
укладенні договору на постачання
природного газу.

Крім того, пункт 6.8 Правил користування
природним газом для юридичних осіб, на
які посилається відповідач при
відмові в укладенні договору на
постачання природного газу, регулює
правовідносини між попереднім
споживачем та газопостачальною
організацією і визначає їхні взаємні
обов'язки. Не виконання вказаних
обов'язків одним із учасників вказаних
правовідносин не можуть обмежувати
права інших осіб, а саме його право на
укладання договору.

Враховуючи, що він не є учасником
договірних відносини між ПАТ
«Волиньгаз» та підприємцем ОСОБА_6, то і
відмова відповідача в укладенні
договору з підстав наявності
заборгованості підприємця ОСОБА_6 за
природний газ є неправомірною.

У своєму листі від 16.05.2014 року ПАТ
«Волиньгаз» посилається на Правила
користування природним газом для
юридичних осіб, затверджених
постановою НКРЕ №1181 від 13.09.2012 року, дія
яких згідно п.1.2 цих Правил поширюється
на юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців. При цьому він орендує
приміщення як фізична особа і
підприємцем не зареєстрований.

Таким чином, відповідач у зв'язку із
наявністю заборгованості попереднього
споживача підприємця ОСОБА_6, без
правових підстав ухиляється від
укладення з ним договору на постачання
природного газу.

Посилаючись на вищенаведене, позивач
просить суд визнати дії публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Волиньгаз» щодо ухилення від
укладення із ОСОБА_1 договору на
постачання природного газу приміщень,
що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1
неправомірними. Зобов'язати публічне
акціонерне товариство по
газопостачанню та газифікації
«Волиньгаз» укласти із ОСОБА_1 договір
на газопостачання природного газу
приміщень, які знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач та його
представник позов підтримали з
підстав, наведених у позовній заяві та
просив його задовольнити.

В судовому засіданні представник
відповідача не визнала позову та
пояснила, що на об'єкті газоспоживання
за адресою: АДРЕСА_1, діють укладені
договори постачання природного газу за
регульованим тарифом та на розподіл
природного газу з фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_6 З новим
споживачем укладаються договори
відповідно до вимог законодавства
України, після розірвання договорів із
споживачем, який звільнив приміщення.
Підприємець ОСОБА_6, не маючи наміру
здійснити розрахунки з
газопостачальним підприємством, уклав
фіктивний договір оренди на об'єкт
газоспоживання з ОСОБА_7 від 01.07.2013 року.
В позовній заяві про розірвання
договору постачання природного газу
ОСОБА_6 посилався на цей договір, як на
підставу розірвання договору на
постачання газу з товариством та
вказував, що орендар позбавлений права
використовувати дане приміщення за
цільовим призначенням, оскільки згідно
п.2.5. договору оренди саме на орендаря
покладено обов'язок укласти договори
на постачання комунальних послуг від
свого імені. В заявах позивача ОСОБА_7
від 2014 року міститься посилання на
інший договір оренди № 01/08/13 від
01.08.2013року, який укладений ним з ОСОБА_4,
яка є дружиною ОСОБА_6, та ОСОБА_5. Крім
того, ОСОБА_7 виступав представником
споживача фізичної особи-підприємця
ОСОБА_6 ( є його найманим працівником,
або іншою довіреною особою) під час
складання ПАТ „Волиньгаз" акту
пломбування металевого ящика, за
адресою : АДРЕСА_1 , який складався ПАТ
„Волиньгаз" 18.06.2013 року. Просить в
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, їх
представників, дослідивши письмові
докази по справі, суд прийшов до
висновку, що в задоволенні позову слід
відмовити з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
01.08.2013р. року між ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
ОСОБА_1 як орендарем, укладено договір
оренди приміщення №01/08/13, копія якого
міститься в матеріалах справи .

У відповідності до п.1.1. договору
орендодавець передає, а орендар
приймає в строкове платне користування
виробничі та побутові приміщення
автомийки та косметичного салону для
автомобілів загальною площею 640,2 м.2.
Виробниче приміщення знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

Згідно п. 2.1.договору цей договір
вважається укладеним і набирає
чинності з моменту його підписання
сторонами та скріплення печатками
сторін.

Відповідно до п. 2.2. договору строк
цього договору починає свій перебіг у
момент, визначений у п.2.1. цього
договору і укладається терміном до
01.03.2016 року.

З матеріалів справи вбачається, що
01.08.2013року згідно акту
приймання-передачі орендованих
приміщень, орендодавець ОСОБА_4, згідно
з договором оренди приміщень №01/08/13 від
01.08.2013 року передав, а орендар ОСОБА_1
прийняв у платне строкове користування
(оренду) нежитлові приміщення
загальною площею 640,2 м.2, що знаходяться
за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується
копією акту приймання-передачі , який
міститься у матеріалах справи.(а.с.5-7)

Як встановлено судом, з метою укладення
договору з газопостачання, позивач
неодноразово звертався до відповідача
із заявою про укладення договору ,
проте йому було відмовлено, оскільки
діє договір із попереднім користувачем
підприємцем ОСОБА_6, а також в
останнього є заборгованість
згідно вказаного договору за природний
газ. При цьому ПАТ «Волиньгаз» в листі
вказало, що на підставі п.6.8. Правил
користування природним газом для
юридичних осіб, затверджених
Постановою НКРЕ №1181 від 13.09.2012 року з
новим споживачем укладаються договори
відповідно до вимог законодавства
України, після розірвання договорів із
споживачем, який звільнив приміщення
та проведення з ним повного розрахунку
за спожитий газ .

Як вбачається з матеріалів справи,
28.06.2013року господарським судом
Волинської області було винесено
рішення по справі № 903/816/13, яким
стягнуто з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_6 заборгованість в сумі 412 337,53
грн., донарахованих у зв'язку із
втручанням в роботу засобу
вимірювальної техніки (лічильник), який
встановлений на об'єкті
газопостачання, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1. Постановою
Рівненського апеляційного
господарського суду від 07.10.2013 року по
справі 903/816/13 дане рішення суду було
залишене без змін та набрало законної
сили. На його виконання виданий наказ,
що зараз перебуває на виконанні в
органах державної виконавчої служби

07.08.2013року на адресу товариства
надійшла перша заява ОСОБА_7 від 26.07.2013
року, в якій позивач повідомив, що 01.07.2013
року між ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 був
укладений договір № 01/07/13 оренди
приміщення за адресою: АДРЕСА_1 площею
640,2 м2.

В поданій заяві від 26.07.2013 року ОСОБА_7
посилаючись на Закон України „Про
засади функціонування ринку
природного газу", постанову НКРЕ від
22.09.2011 року №1580, постанову НКРЕ від
13.09.2012 року № 1181, просив укласти договір
на постачання природного газу за
регульованим тарифом на об'єкт за
адресою: АДРЕСА_1.

Як пояснила в судовому засіданні
представник відповідача, у відповідь
на заяву ОСОБА_7 від 26.07.2013 року ПАТ
„Волиньгаз" 21.08.2013 року направило на
адресу позивача лист-відповідь № 1487/06-06
від 21.08.2013 року, яким повідомлено про те,
що на об'єкті газоспоживання за
адресою: АДРЕСА_1, діють укладені
договори постачання природного газу за
регульованим тарифом та на розподіл
природного газу з фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_6 ПАТ
„Волиньгаз" також зазначило, що на
підставі п. 6,8. Правил користування
природним газом для юридичних осіб,
затверджених постановою НКРЕ № 1181 від
13.09.2012 року, з новим споживачем
укладаються договори відповідно до
вимог законодавства України, зокрема,
цих правил та нормативних документів,
після розірвання договорів із
споживачем, який звільнив приміщення.

05.08.2013року на адресу ПАТ „Волиньгаз"
надійшла заява фізичної
особи-підприємця ОСОБА_6 від 02.08.2013 року
про розірвання договору про постачання
природного газу за регульованим
тарифом, у відповідь на яку відповідач
22.08.2013 року направив на адресу ОСОБА_6
лист-відповідь № 1486/06-06 від 21.08.2013 року,
яким роз'яснив, що останнім було
порушено вимоги п.6.8 Правил
користування природним газом для
юридичних осіб, затверджених
постановою НКРЕ № 1181 від 13.09.2012 року в
частині своєчасного повідомлення
постачальника про звільнення
займаного приміщення та проведення
повного розрахунку із постачальником.

23.10.2013року на адресу ПАТ «Волиньгаз»
надійшла заява про припинення договору
без дати (вхідний ПАТ «Волиньгаз» №946
від 23.10.2013 року) від ОСОБА_6, у відповідь
ПАТ «Волиньгаз» 01.11.2013 року направило
на адресу ОСОБА_6 лист № 1941/06-06 від 31.10.2013
року, яким повідомило, що відповідно до
п. 10.1. Договору на постачання
природного газу за регульованим
тарифом №2013/ТП-ПР-1-625від 29.12.2012 року цей
договір набуває чинності з дати
підписання та відповідно до ч.3 ст.631 ЦК
України поширює свою дію на відносини,
що склались між сторонами з 01 січня 2013
року та діє до 31 грудня 2013 року, а в
частині проведення розрахунків - до їх
повного здійснення.

Як встановлено судом, за ОСОБА_6
рахується заборгованість за природний
газ , поставлений згідно договору на
постачання природного газу за
регульованим тарифом №2013/ТП-ПР-1-625від
29.12.2012р. та судові витрати в сумі 420
584,28грн., що підтверджується рішенням
суду, що набрало законної сили.

ПАТ „Волиньгаз" також було зазначено,
що договір на постачання природного
газу за регульованим тарифом
№2013/ТП-ПР-1-625від 29.12.2012р., припинить свою
дію в момент здійснення споживачем
ОСОБА_6 повного розрахунку з ПАТ
«Волиньгаз» за цим договором.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 звертався
до господарського суду Волинської
області з позовом до ПАТ „Волиньгаз"
про розірвання договору на
газопостачання з підстав укладення
договору оренди приміщення з ОСОБА_7 №
01/07/13 від 01.07.2013р., проте в зв'язку із його
неявкою позов було залишено без
розгляду.

Відповідно до п.4.1 Правил користування
природним газом для юридичних осіб,
затверджених Постановою НКРЕ № 1181 від
13.09.2012 року (далі - Правила) постачання,
транспортування та розподіл
природного газу споживачам
здійснюється відповідно до укладених
договорів, і на даний час на об'єкті
газоспоживання, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, діють укладені
договори на постачання природного газу
за регульованим тарифом та на розподіл
природного газу з підприємцем ОСОБА_6

Згідно ст. 1 Закону України «Про засади
функціонування ринку природного газу»
№ 2467-VI від 08.07.2010 року, побутові
споживачі природного газу (далі -
населення) - фізичні особи, які
отримують природний газ з метою
використання для власних побутових
потреб, у тому числі для приготування
їжі, підігріву води та опалення своїх
житлових приміщень;

споживач - юридична особа або фізична
особа-підприємець, яка отримує
природний газ відповідно до договору
про постачання природного газу та
використовує його як паливо або
сировину.

Згідно п. 2 Правил надання населенню
послуг з газопостачання, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
№2246 від 09.12.1999 року, із змінами та
доповненнями, які регулюють відносини
між газопостачальними підприємствами,
газорозподільними підприємствами та
фізичними особами (населенням) -
споживачами газу:

об'єкт споживача - територіально
відокремлена газифікована споруда
(житловий будинок, квартира, майстерня,
літня кухня тощо), що належить
споживачеві на правах власності або
користування; внутрішньобудинкові
системи газопостачання - газопроводи
низького тиску, лічильники газу, газові
прилади, пристрої, необхідні для
використання газу в побуті;

газові прилади і пристрої - плити,
котли, водонагрівачі, регулятори тиску
та інше обладнання, що
використовується споживачем з метою
задоволення своїх побутових потреб у
природному газі; побутовий споживач
(населення) (далі - споживач) - фізична
особа, яка отримує природний газ з
метою використання для власних
побутових потреб, у тому числі для
приготування їжі, підігріву води та
опалення житлових приміщень.

Згідно п. 1.3.Правил користування
природним газом для юридичних осіб,
затверджених Постановою НКРЕ №1181 від
13.09.2012 року, які регулюють відносини, що
виникають між газопостачальними,
газорозподільними, газотранспортними
підприємствами та споживачами
природного газу (крім населення): об'єкт
газоспоживання - газопроводи та
споруди на них, в яких розміщені газові
прилади і пристрої споживача, інше
газове обладнання, що належать
споживачу (субспоживачу) на правах
власності чи користування та
призначені для користування природним
газом та/або його обліку; споживач
природного газу (далі - споживач) -
юридична особа або фізична особа -
підприємець, яка отримує природний газ
відповідно до договору про постачання
природного газу та використовує його
як паливо або сировину; договір на
постачання природного газу за
регульованим тарифом - договір двох
сторін (постачальника природного газу
за регульованим тарифом і споживача),
зміст якого визначено у Типовому
договорі на постачання природного газу
за регульованим тарифом, затвердженому
постановою НКРЕ від 22 вересня 2011 року №
1580, зареєстрованому в Міністерстві
юстиції України 7 жовтня 2011 року за №
1155/19893.

Судом встановлено, що об'єктом
газоспоживання, що знаходиться у
АДРЕСА_1 є виробничі та побутові
приміщення автомийки та косметичного
салону для автомобілів, в яких
розміщенні газові прилади : котел
«Рівнетерм», конвектори, газова
колонка та плита газова, використання
природного газу на вказаному об'єкті
носить комерційний, а не побутовий
характер. Тому, підстав для укладення
договору газопостачання з позивачем
ОСОБА_7 на даному об'єкті, як з побутовим
споживачем, на думку суду, немає.

Між ПАТ „Волиньгаз" та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_6 29.12.2012 року
на підставі Правил користування
природним газом для юридичних осіб,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України №1181 від 13.09.2012р., та
інших нормативних актів, що регулюють
питання постачання та розподілу
природного газу, було укладено Договір
на постачання природного газу за
регульованим тарифом № 2013/ТП-ПР-1-625
(далі- договір на постачання) та Типовий
договір на розподіл природного газу
№2013/Т-ПР-1-625 (далі - договір на розподіл)

Згідно вказаних вище договорів
постачання природного газу за
регульованим тарифом здійснювалось до
об'єктів споживача за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідно до п.10.1. Договору на
постачання цей договір набуває
чинності з дати підписання та
відповідно до ч.3 ст.631 ЦК України
поширює свою дію на відносини, які
склались між сторонами з 01 січня 2013
року та діє до 31 грудня 2013 року, а в
частині проведення розрахунків - до їх
повного здійснення.

Як встановлено судом, за споживачем
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6
рахується заборгованість за природний
газ , поставлений згідно договору на
постачання природного газу за
регульованим тарифом №2013/ТП- ПР-1-625від
29.12.2012р. та судові витрати в сумі 420
584,28грн. , про що свідчить вищевказане
рішенням господарського суду, яке
набрало законної сили. На даний час, дія
договору на постачання природного газу
№2013/ТП-ПР-1-625від 29.12.2012р. не припинена аж
до повного проведення розрахунків,
договір не розірвано.

Таким чином, оцінивши зібрані і
дослідженні в судовому засіданні
докази в їх сукупності, суд прийшов до
висновку, що в задоволенні позову
ОСОБА_1 до публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації «Волиньгаз» про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
вчинити дії слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 8. 10, 60, 212-215 ЦПК України,
ст. 509 ЦК України, п.1.3 Правил
користування природним газом для
юридичних осіб, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів №1181 від
13.09.2012р., Правилами надання послуг з
газопостачання, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів №2246 від
09.12.1999р.,ст..1 Закону україни «Про засади
функціонування ринку природного газу»
від 08.07.2010р., суд, -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Волиньгаз» про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Л.В. Івасюта