У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2014 рокум. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Колодійчук В.М., розглянувши
касаційну скаргу, поданою
представником ОСОБА_2 - ОСОБА_3, на
рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 16
червня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до товариства з обмеженою
відповідальністю «Вилтон» про
поновлення на роботі, стягнення
середньомісячного заробітку,
відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ТОВ «Вилтон» про
поновлення на роботі, стягнення
середньомісячного заробітку та
відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
ОСОБА_2 з 05 листопада 2003 року перебувала
у трудових відносинах з відповідачем.

31 жовтня 2012 року ОСОБА_2 отримала
попередження від керівництва про
скорочення займаної нею посади
директора автосалону на якій вона
перебувала з 14 листопада 2007 року та
пропозицію перейти на посаду менеджера
з продажу автомобілів із зменшенням
заробітної плати з 5 500 грн до 1 705 грн.

ОСОБА_2 відмовилась від переходу на
іншу посаду, у зв'язку з чим, була
звільнена наказом від 08 січня 2013 року
через скорочення посади.

Вважаючи своє звільнення незаконним
ОСОБА_2 просила суд ухвалити рішення,
яким поновити її на роботі на посаді
директора автосалону «Пежо», стягнути
з відповідача на її користь середній
заробіток за час вимушеного прогулу з
09 січня 2013 року по день ухвалення
рішення, виходячи з розрахунку
середнього заробітку позивача в
розмірі 175 грн 79 коп. за
календарний день, що відповідно до
усних уточнень за весь період
вимушеного прогулу становить 82 445 грн 51
коп., а також стягнути з відповідача
моральну шкоду в розмірі 15 тис. грн та
понесені судові витрати.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 23
квітня 2014 року частково задоволено
позовні вимоги ОСОБА_2 Поновлено ОСОБА_2
на роботі в ТОВ «Вилтон» на посаді
директора автосалону «Пежо». Стягнуто
з ТОВ «Вилтон» на користь ОСОБА_2
середній заробіток за час вимушеного
прогулу з 09 січня 2013 року по день
ухвалення рішення, що ставить 82 455 грн 51
коп., виходячи з розрахунку середнього
заробітку в розмірі 175 грн 79 коп. за
календарний день. Стягнуто з ТОВ
«Вилтон» на користь ОСОБА_2 в рахунок
відшкодування моральної шкоди 5 тис.
грн. Вирішено питання про судові
витрати. У задоволенні решти
позовних вимог - відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 16 червня
2014 року рішення Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська
від 23 квітня 2014 року змінено частині в
розміру середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та розміру
моральної шкоди. Зменшено розмір
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу що підлягає стягненню з 82 445 грн
51 коп. до 81 923 грн 24 коп. та розмір
моральної шкоди з 5 тис. грн до
500 грн. В іншій частині рішення суду
першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2
- ОСОБА_3, посилаючись на порушення
судом апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати ухвалене судове
рішення суду апеляційної інстанції в
частині зменшення розміру моральної
шкоди, що підлягає стягненню із
відповідача та залишити в цій частині в
силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Судом апеляційної інстанції,
відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно і
всебічно досліджено і оцінено
обставини у справі, надані сторонами
докази, правильно визначено юридичну
природу спірних правовідносин та
закон, який їх регулює, а також вірно
зазначено, що враховуючи характер та
обсяг заподіяних позивачу моральних
страждань, заявлений розмір моральної
(немайнової) шкоди є завищений.

Зі змісту оскаржуваного судового
рішення суду апеляційної інстанції і
доданих до касаційної скарги
матеріалів убачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені у ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначеного судового рішення.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

На підставі наведеного та керуючись п. 5
ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити представнику ОСОБА_2 - ОСОБА_3
у відкритті касаційного провадження у
справі за позовом ОСОБА_2 до товариства
з обмеженою відповідальністю «Вилтон»
про поновлення на роботі, стягнення
середньомісячного заробітку,
відшкодування моральної шкоди.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути, особі яка подала касаційну
скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
В.М. Колодійчук