Справа № 310/4969/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

19 вересня 2014 року
Бердянський міськрайонний суд

У складі: головуючого -
судді Троценко Т. А.

При секретарі:
Корнієнко М. Е.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Бердянську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Міський
комерційний банк» про захист прав
споживачів, стягнення коштів,

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду в
порядку захисту прав споживачів
банківських послуг, де вказав, що 15. 02.
2014 року у м. Бердянську між ним та ПАТ
«Міський комерційний банк» укладено
договір акційного строкового
банківського вкладу № 2630/36/158909 у
національній валюті 100 000 грн., на
виконання якого він надав банку
грошові кошти у сумі 100 000 грн.

15. 06. 2014 року строк договору закінчився,
але відповідач повертати суду вкладу
відмовляється, тому він просить
стягнути з ПАТ «Міський комерційний
банк» суму владу в розмірі 100 000 грн. і
проценти 376, 71 грн.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав частково, пояснивши, що
проценти банк йому в липні 2014 року
сплатив, тому він не наполягає на їх
виплаті.

Пояснив, що поклав гроші на депозит під
відсотки строком на 4 місяця, а коли
закінчився строк договору, банк гроші
не віддав, посилаючись на їх
відсутність у касі, не дивлячись на те,
що у нього померла мати і він не мав
коштів на її похорон. Він неодноразово
звертався і до керівництва банку, і до
Національного банку України, але гроші
йому повернуті не були. Просить
стягнути тільки суму вкладу.

Представник відповідача за
довіреністю Т. І. Кобець до суду не
явився, про день слухання справи
сповіщений належним чином, надав
заперечення, де вказав на застосування
норм ч. 7 ст. 109 ЦПК України, яка визначає
правила підсудності цивільних справ,
оскільки Бердянське відділення ПАТ
«Міський комерційний банк» не є
відокремленим самостійним підрозділом
юридичної особи, тому справу необхідно
розглядати у Солом»янському районному
суді м. Києва за місцем реєстрації
юридичної особи - ПАТ «Міський
комерційний банк».

Вказав на те, що банк добровільно
виконував і виконує взяті на себе
обов'язки відповідно до умов
укладеного договору, тому позовні
вимоги ОСОБА_1 є безпідставними.

Вислухавши позивача, вивчивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку про необхідність задоволення
позовних вимог ОСОБА_1, виходячи з
наступного.

Як вбачається з копії договору 15. 02. 2014
року між ПАТ «Міський комерційний
банк» та ОСОБА_1 укладено договір
акційного строкового банківського
вкладу № 2630/36/158909 «Обери чемпіона»,
згідно якому ОСОБА_1 вніс на строковий
депозит банку 100 000 грн. під процентну
ставку 22% строком на 120 днів. Договір
укладено у Бердянському відділенні № 36
ПАТ «Міський комерційний банк».

Позивач умови договору виконав і вніс
на рахунок банку вказану в договорі
суму, про що свідчить квитанція № 13366
від 17. 02. 2014 року.

Згідно до ч. 4. 3. 2 Договору банк
зобов'язується на вимогу вкладника
повернути вклад та виплати нараховані
на суму вкладу проценти на умовах та в
строки, що встановлені цим договором.

Проте відповідач після закінчення
строку договору свої зобов'язання по
поверненню вкладу безпідставно не
виконав, гроші не видав, не дивлячись на
неодноразові вимоги позивача.

Згідно до ст. 525 ЦК України одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлене
договором або законом.

Згідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за
договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

У відповідності до ч. 2 ст. 1060 ЦК України
за договором банківського вкладу
незалежно від його виду банк
зобов'язаний видати вклад або його
частину на першу вимогу вкладника, крім
вкладів, зроблених юридичними особами
на інших умовах повернення, які
встановлені договором.

Підстав для відмови у поверненні
вкладу ОСОБА_1 банк не навів, тому суд
вбачає порушення прав позивача на
отримання належних банківських послуг.

Стосовно підсудності справи, то суд
виходить з правил ч. 5 ст. 110 ЦПК, яка
передбачає підсудність справи за
вибором позивача, а саме - позови про
захист прав споживачів можуть
пред'являтись також за зареєстрованим
місцем проживання чи перебування
споживача, або за місцем заподіяння
шкоди чи виконання договору.

ОСОБА_1 скористався своїм правом на
розгляд справи за місцем його
проживання у м. Бердянську,
зареєстрованому у встановленому
законом порядку, тому суд вважає за
можливе розглядати справу саме у
Бердянському міськрайонному суді.

Керуючись ст. ст. 525,1058,1060 ЦК України, ст.
ст. 10,60, 110,212-215 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Міський комерційний банк»
на користь ОСОБА_1 строковий депозит в
розмірі 100 000 грн., а також судовий збір
на користь держави 1000 грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Запорізької області
протягом десяти днів з дня його
проголошення через Бердянський
міськрайонний суд.

Суддя: Т. А. Троценко