АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/1103/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючої - судді Грох
Л.М.,

суддів: Костенка А.М., Гринчука Р.С.,

при секретарі: Бондарі О.В.,

з участю представників сторін,

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне
рішення Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 17 грудня
2012 року у справі за позовом Кредитної
спілки Проскурівська" до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи, ознайомившись з
доводами апеляційної скарги, колегія
суддів

в с т а н о в и л а :

У серпні 2012 року КС „Проскурівська"
звернулася з позовом до відповідачів,
посилаючись на те, що 12.11.2009 року між
спілкою та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір № 671/09, за яким їй
надано кредит в сумі 15000 грн. на строк 12
місяців на умовах сплати за
користування кредитом 54 % річних від
основної суми кредиту. В забезпечення
виконання зобов'язань за цим кредитним
договором спілкою 12.11.2009 року укладено
договори поруки з ОСОБА_2 та ОСОБА_3
ОСОБА_1 неналежно виконувала свої
зобов'язання за цим кредитним
договором, в зв'язку з чим рішенням
Хмельницького міськрайонного суду від
25.01.2011 року з відповідачів солідарно
стягнуто заборгованість на користь КС
„Проскурівська" станом на 07.12.2010 року в
сумі 22797,81 грн., з них 15000 грн. тіла
кредиту, 5447,35 грн. відсотків за
користування кредитом, 2000 грн. пені і
350,46 грн. судових витрат. Оскільки
зазначене рішення суду не виконано,
кредитний договір не припинено,
позивачем за період з 07.12.2010 року по
01.03.2012 року нараховано заборгованість
за кредитним договором в сумі 48262,60
грн., з якої 19972,60 грн. - відсотки за
користування кредитом, 27450 грн. - пеня та
840 грн. інфляційних втрат, які позивач
просив стягнути з відповідачів у
солідарному порядку.

Заочним рішенням Хмельницького
міськрайонного суду від 17.12.2012 року
позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 в солідарному порядку
на користь КС „Проскурівська"
заборгованість в сумі 48262,60 грн.,
стягнуто з кожного з них по 160,87 грн.
сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
вважає рішення суду незаконним та
необґрунтованим через неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи та порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить його скасувати та ухвалити
нове, яким відмовити у позові в повному
обсязі.

Стверджує, що вона не отримувала за
вказаним кредитним договором 15000 грн.
кредиту, цим договором було фактично
пролонговано дію попередніх кредитних
угод з позивачем, умови яких
відповідачі не виконали. Крім того,
судом не враховано, що нею 04.11.2011 року
позивачу було сплачено на погашення
заборгованості 16000 грн., а 05.03.12 року - 5000
грн. Водночас вважає кредитний договір
недійсним, оскільки строк його дії
сплив 12.11.2010 року, а умова про подвоєння
процентної ставки в разі прострочення
сплати чергового платежу є
несправедливою в розумінні ст.18 Закону
України „Про захист прав споживачів".

В засіданні апеляційного суду
представник апелянта підтримав
апеляційну скаргу з викладених у ній
мотивів.

Представник позивача просив відхилити
апеляційну скаргу як безпідставну.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явився, будучи належно
повідомленим про розгляд справи.

Колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду -
скасуванню з ухваленням нового рішення
в справі з таких підстав.

Відповідно до ст.309 ч.1 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, а також порушення
або неправильне застосування норм
матеріального права та процесуального
права.

Суд першої інстанції не в повній мірі
з'ясував обставини, якими
обґрунтовувалися позовні вимоги та
заперечення сторін, не застосував
матеріальний закон, який підлягав
застосуванню, порушив норми
процесуального права, у зв'язку з чим
оспорюване рішення підлягає
скасуванню з ухваленням нового
рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк надає грошові
кошти (кредит) позичальникові у розмірі
та на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти за
користування чужими коштами.

В силу ст. 526 ЦК зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

В силу ст. 599 ЦК зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов, виходив з того, що ОСОБА_1 не
виконала взяті на себе зобов'язання по
кредитному договору, що не припинений
і забезпечений порукою ОСОБА_2, та
ОСОБА_3, і це є підставою для
солідарного стягнення заборгованості
по кредиту з врахуванням індексу
інфляції з боржника та поручителів.

Проте з такими висновками можна
погодитися лише частково.

Встановлено, що 12.11.2009 року між
Кредитною спілкою „Проскурівська" та
ОСОБА_1 укладено кредитний договір №
671/09, на підставі якого їй надано кредит
в сумі 15000 грн. на строк 12 місяців на
умовах сплати за користування кредитом
54 % річних від основної суми кредиту. В
забезпечення виконання нею
зобов'язань за цим кредитним договором
спілкою 12.11.2009 року укладено договори
поруки з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ОСОБА_1
неналежно виконувала свої зобов'язання
за кредитним договором, в зв'язку з чим
рішенням Хмельницького міськрайонного
суду від 25.01.2011 року з відповідачів
солідарно стягнуто заборгованість за
цим кредитним договором станом на
07.12.2010 року на користь КС
„Проскурівська" в сумі 22797,81 грн., з них
15000 грн. тіла кредиту, 5447,35 грн.
відсотків за користування кредитом, 2000
грн. пені і 350,46 грн. судових витрат; в
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1
до КС „Проскурівська" відмовлено. На
цей час зазначене рішення суду не
виконано, жодні кошти в примусовому
порядку з боржників не стягнуто.

Наведені обставини підтверджуються
матеріалами справи і не оспорюються
сторонами.

З представленого розрахунку
апеляційним судом встановлено, що за
період з 07.12.2010 року по 01.03.2012 року
позивачем нараховано заборгованість
по процентах за користування кредитом
в сумі 19972,60 грн. - виходячи зі ставки 108
% річних, на підставі п.4.4. кредитного
договору, яким передбаченого подвоєння
існуючої процентної ставки (54%) у
випадку прострочення сплати кредиту та
відсотків.

Разом з тим, судом першої інстанції не
враховано, що рішенням Хмельницького
міськрайонного суду від 25.01.2011 року,
залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Хмельницької
області від 17.05.2011 року та ухвалою
Вищого Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 21.12.2011 р., встановлено, що ця
умова (щодо подвоєння існуючої
процентної ставки (54%) у випадку
прострочення сплати кредиту та
відсотків), є несправедливою в силу
положень ст.18 Закону України «Про
захист прав споживачів», а тому не
підлягає застосуванню.

Оскільки в цій справі беруть участь ті
самі особи, то в силу ч.3 ст. 61 ЦПК
України зазначена обставина не
підлягає доказуванню.

Тому колегія суддів вважає, що
заборгованість по процентах за
користування кредитом за період з
07.12.2010 року по 01.03.2012 року слід
нарахувати відповідно до п. 1.1.
кредитного договору - виходячи з 54%
річних, що складатиме 9986,30 грн.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

ОСОБА_1, не будучи належно повідомленою
про розгляд справи судом першої
інстанції ( судові повістки були
повернуті суду як не вручені
відповідачам за закінченням терміну
зберігання, а.с.26-28), була позбавлена
можливості заявити клопотання про
зменшення неустойки та подати
відповідні докази на підтвердження
підстав до того.

Приймаючи до уваги клопотання в
судовому засіданні представника
апелянта про зменшення розміру пені,
колегія суддів, враховуючи
перебування у ОСОБА_1 та утриманні сина,
що мав статус дитини - інваліда, факт
смерті її чоловіка, співвідповідача
ОСОБА_2 (а.с.96, 141) дійшла висновку про
необхідність зменшення розміру пені
до 15000 грн. - співмірно до розміру
отриманого нею кредиту.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом. Ці
підстави зазначені у статтях 599, 600, 604-609
ЦК України.

Зважаючи на відсутність в зазначених
правових нормах такої підстави
припинення зобов'язання, як ухвалення
судом рішення про задоволення вимог
кредитора, слід дійти висновку, що
наявність судового рішення про
задоволення вимог кредитора, яке не
виконане боржником, не припиняє
правовідносин сторін договору, не
звільняє боржника від
відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання та не позбавляє
кредитора права на отримання сум,
передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Ця правова позиція підтверджена і
судовою практикою ВСУ (Постанова ВСУ
від 20 грудня 2010 р. у справі №3-57гс10, від 4
липня 2011 р. у справі № 3-65гс11, від 12
вересня 2011 р. у справі № 3-73гс11, від 24
жовтня 2011 р. у справі №3-89гс11, від 14
листопада 2011р. у справі №3-116гс11, від 23
січня 2012 р. у справі № 3-142гс11).

При цьому нарахування та стягнення
пені не є перешкодою для застосування
цивільно-правової відповідальності,
передбаченої законом за порушення
зобов'язання (ст. 625 ЦК України), адже
заходи відповідальності за порушення
грошового зобов'язання та неустойка є
різними правовими інститутами,
обмеження можливості одночасного
застосування яких законом не
встановлена (така правова позиція
виражена в Постановах ВСУ від 6 червня
2012 р. у справі №6-49цс12, від 30 жовтня 2013 р.
у справі № 6-59цс13).

Таким чином висновок суду щодо
правомірності вимог про стягнення
боргу з врахуванням встановленого
індексу інфляції - 840 грн. на підставі
ч.2 ст. 625 ЦК України, є обґрунтованим.

Відповідно до ч.1 ст. 310 ЦПК рішення суду
підлягає скасуванню в апеляційному
порядку із закриттям провадження у
справі з підстав, визначених статтею 205
ЦПК. Якщо судом першої інстанції
ухвалено законне і обґрунтоване
рішення, смерть фізичної особи -
сторони у спірних правовідносинах
після ухвалення рішення, що не допускає
правонаступництва, не може бути
підставою для застосування вимог
частини першої цієї статті (ч.2 ст. 310
ЦПК).

Апеляційним судом встановлено, що
після ухвалення судом першої інстанції
оскаржуваного рішення в справі 26
листопада 2013 року помер ОСОБА_2,
відповідач у справі, що виступав
поручителем за кредитними
зобов'язаннями ОСОБА_1 (а.с.96).

Зважаючи на те, що рішення суду не можна
визнати законним та обґрунтованим
відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК, а закон
не допускає правонаступництва у
спірних правовідносинах поруки,
рішення суду в частині вирішених вимог
КС „Проскурівська" до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором слід скасувати із закриттям
провадження в справі.

Доводи апеляційної скарги щодо
неотримання суми кредиту є
безпідставними, оскільки факт
отримання ОСОБА_1 кредиту за кредитним
договором № 671/09-а від 12.11.2009 року
встановлено рішенням Хмельницького
міськрайонного суду від 25.01.2011 року, що
набрало законної сили.

Інші доводи апеляційної скарги щодо
сплати певних сум на його погашення,
зокрема, 16000 грн., не підтверджені
достатніми та допустимими доказами, а
відтак, є безпідставними. Факт сплати
ОСОБА_1 05.03.2012 року 5000 грн. кредитній
спілці підтвердив її представник в
засіданні апеляційного суду,
повідомивши, що ці кошти зараховані на
виконання рішення Хмельницького
міськрайонного суду від 25.01.2011 року в
частині погашення процентів в сумі 5447,35
грн.

З врахуванням наведеного рішення суду
слід скасувати та ухвалити нове
рішення із закриттям провадження в
справі в частині вимог Кредитної
спілки „Проскурівська" до ОСОБА_2 В
решті вимог позов підлягає задоволенню
частково - слід стягнути в солідарному
порядку з ОСОБА_1, ОСОБА_3 9986,30 грн.
процентів за користування кредитом за
період з 07.12.2010 р. по 01.03.2012 року, 15000 грн.
пені за період з 01.03.2012 по 01.03.2011 року та
840 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ст.88 ЦПК понесені
позивачем судові витрати підлягають
стягненню з відповідачів частково -
пропорційно до розміру задоволених
вимог (25826,30 грн.), що складає 53,51 % від
ціни позову, по 129,13 грн. (258,26 грн.:2).

Керуючись ст.ст. 307, 309, 310, 316, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне
рішення Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 17 грудня
2012 року задовольнити частково.

Заочне рішення Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 17 грудня 2012 року скасувати
та ухвалити нове рішення.

Закрити провадження в справі в частині
вимог Кредитної спілки
„Проскурівська" до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Позов задовольнити частково.

Стягнути в солідарному порядку з
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 9986,30 грн. процентів за
користування кредитом, 15000 грн. пені та
840 грн. інфляційних втрат.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь
Кредитної спілки „Проскурівська" по
129,13 грн. понесених судових витрат.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
Л.М.Грох

________________________________________________________________________
_

Головуюча у першій інстанції: Мазурок
О.В. Провадження № 22-ц/792/1103/14

Доповідач: Грох Л.М.
Категорія: 19,27