Справа № 415/6578/13-ц
Провадження № 2/415/96/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2014 року
м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської
області у складі:

головуючого судді
- Калмикової Ю.О.,

при секретарі
- Мягкій І.В.,

за участю представника позивача
- ОСОБА_1,

представника відповідача
- Бондарєвої В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Лисичанську цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до
Лисичанської міської ради про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Лисичанського
міського суду з позовною заявою до
Лисичанської міської ради про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його
бабуся, ОСОБА_4. Після її смерті
відкрилася спадщина, яка складається з
будинку з господарськими будівлями та
спорудами АДРЕСА_2 та грошових вкладів
у Філії Луганського обласного
управління АТ «Ощадбанк» № 2867/09.
Визначене майно і взагалі все те, що
належало ОСОБА_5 на день смерті, вона
заповідала йому на підставі заповіту
від 23 червня 2010 року, посвідченого
приватним нотаріусом Лисичанського
нотаріального округу ОСОБА_6,
реєстровий № 1146. Після смерті ОСОБА_4
він не прийняв спадщину у встановлений
законом термін з поважних причин. Він є
громадянином Російської Федерації,
постійно мешкає та працює в м. Ростові,
Російська Федерація. Вперше після
смерті ОСОБА_4 він приїхав в м.
Лисичанськ 23 жовтня 2013 року. 24 жовтня 2013
року він звернувся до приватного
нотаріуса Лисичанського нотаріального
округу ОСОБА_6 з заявою про видачу
свідоцтва про право на спадщину.
Постановою від 24 жовтня 2013 року
приватний нотаріус Лисичанського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
відмовила йому у видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом, у
зв'язку з пропуском визначеного ст. 1270
ЦК України терміну для прийняття
спадщини за заповітом після смерті
ОСОБА_4. Тому, просив суд визнати йому
додатковий строк, достатній для подачі
заяви про прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2,
пропущений з поважних причин, строком
на три місяці.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не
з'явився, про день, час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позов підтримала у
повному обсязі, просила суд визнати
ОСОБА_3 додатковий строк, достатній для
подачі заяви про прийняття спадщини
після смерті ОСОБА_4, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2, пропущений з поважних
причин, строком на три місяці. Суду
пояснила, що ОСОБА_3 є онуком померлої
ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.
Своєчасно ОСОБА_3 не прибув до України
для прийняття спадщини, бо своєчасно не
дізнався про смерть померлої, адже
сусідка, померлої ОСОБА_4, ОСОБА_8, не
мала можливості його повідомити про
смерть ОСОБА_4 Зазначила, що ОСОБА_3
пропустив строк для прийняття спадщини
з поважних причин, бо постійно
знаходився у РФ, де працює і не мав
можливості покинути роботу.

В судовому засіданні представник
відповідача Бондарєва В.В. проти
задоволення позовних вимог
заперечувала, просила суд відмовити у
задоволенні позовної заяви.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8
суду пояснила, що вона була сусідкою
померлої ОСОБА_4 Позивач по справі,
ОСОБА_3, є онуком померлої. При житті
ОСОБА_4 з онуком постійно спілкувалася,
стосунки у них були подружні. Знає, що
ОСОБА_3 поїхав до Російської Федерації,
є громадянином РФ. ОСОБА_4 померла
ІНФОРМАЦІЯ_2. Коли померла ОСОБА_4, вона
не змогла додзвонитися до ОСОБА_3, бо не
мала номеру його телефону, та не мала
можливості повідомити йому про смерть
ОСОБА_4. Потім, через деякий час,
приблизно навсені 2013 року, точно час не
пам'ятає, ОСОБА_3 сам зателефонував їй і
вона повідомила його про смерть ОСОБА_4
Під час телефонної розмови він
попросив її доглядати за будинком
ОСОБА_4 Вона поховала ОСОБА_4, доглядала
за будинком померлої. Після смерті
ОСОБА_4, ОСОБА_3 вперше приїхав в квітні
або в травні 2013 року, було тепло, точно
час не пам'ятає. Інших спадкоємців у
померлої ОСОБА_4 не було.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно з копією свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_2, виданим ІНФОРМАЦІЯ_2
Відділом реєстрації актів цивільного
стану Лисичанського міського
управління юстиції у Луганській
області, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4,
про що в книзі реєстрації смертей
зроблено відповідний актовий запис №
1424 (а.с. 6).

Згідно з заповітом від 23.06.2010 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Лисичанського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 та зареєстрованого у
Спадковому реєстрі за № 49522279, ОСОБА_4
заповідала громадянину Російської
Федерації, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженцю міста Лисичанська
Луганської області, належний їй на
праві приватної власності будинок з
господарськими будівлями та спорудами
АДРЕСА_2, та усі належні їй грошові
рахунки, у тому числі грошові внески №
НОМЕР_5, № НОМЕР_3, № НОМЕР_1, № НОМЕР_4,
які знаходяться в філії Лисичанського
відділення Ощадного банку України №
2867/09, а також усі її права та обов'язки,
які належать їй на момент складання
цього заповіту, а також ті права та
обов'язки, які можуть належати їй у
майбутньому, все майно, де б воно не
було і з чого б воно не складалось, і
взагалі все те, що їй буде належати на
день смерті і на що вона законом матиме
право (а.с.7).

Згідно з постановою про відмову
здійснення нотаріальної дії від 24.10.2013
року, приватним нотаріусом
Лисичанського міського нотаріального
округу ОСОБА_6, ОСОБА_3 було відмовлено в
оформленні спадщини після померлої
ОСОБА_4, в зв'язку з пропущеним строком
подання заяв (а.с. 14).

Згідно з копією паспорта громадянина
Російської Федерації, серії НОМЕР_6,
ОСОБА_3 з 19.05.2008 року зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 4-5). Також з
матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3 отримав страхове свідоцтво №
148-152-270 55 від 14.11.2007 року у РФ, а також був
постановлений на облік фізичної особи
у податковому органа на території РФ
(а.с.30-31).

Згідно з відповіддю №1753/01-09 від
ІНФОРМАЦІЯ_2 на запит суду, наданою
державним нотаріусом, Лисичанська
державна нотаріальна контора
повідомила, що після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 гр. ОСОБА_4, згідно з
Алфавітними книгами обліку спадкових
справ, та інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру, спадкова справа не
заводилась (а.с.27-28).

Згідно з відповіддю № 222 від 04.02.2014
року, наданою Лисичанським КП
«Паспортна служба» на запит суду, за
адресою: АДРЕСА_2, були зареєстровані: з
1970 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4, 1925р.н.,
знята з реєстраційного обліку як
померла; з 03.01.1997 року до 30.03.2007 року
ОСОБА_3, 1965р.н. (а.с.37).

Вислухавши представника позивача,
представника відповідача, свідка,
дослідивши письмові матеріали справи,
суд вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Стаття 1272 ЦК України передбачає
наслідки пропущення строку для
прийняття спадщини. Згідно з ч.ч. 1, 2
цієї статті, якщо спадкоємець протягом
строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не
подасть заяву про прийняття спадщини,
він вважається таким, що не прийняв її,
але за письмовою згодою спадкоємців,
які прийняли спадщину, спадкоємець,
який пропустив строк для прийняття
спадщини, може подати заяву про
прийняття спадщини нотаріусу за місцем
відкриття спадщини.

У встановлений строк позивач із заявою
про прийняття спадщини до нотаріуса не
звертався. Отже, відповідно до вимог ч. 1
ст. 1272 ЦК України, він вважається таким,
що не прийняв спадщину, а тому згідно із
ч. 3 ст. 1272 ЦК України не позбавлений
права в судовому порядку просити про
встановлення йому додаткового строку
для подання заяви про прийняття
спадщини.

Частиною 1 ст. 1272 ЦК України
передбачено, що за позовом спадкоємця,
який пропустив строк для прийняття
спадщини з поважної причини, суд може
визначити йому додатковий строк,
достатній для подання ним заяви про
прийняття спадщини.

Відповідно до цього припису суд
призначає додатковий строк для подання
заяви про прийняття спадщини тільки у
разі наявності поважних причини його
пропуску, обов'язок доведення
існування яких покладено на особу, яке
звертається з такою вимогою.

Отже, відповідно до змісту ст. 1272 ЦК
позов про визначення додаткового
строку для подання заяви про прийняття
спадщини подається:1) у разі
відсутності письмової згоди всіх
спадкоємців, які прийняли спадщину, на
подання спадкоємцем, який пропустив
шестимісячний строк, заяви про
прийняття спадщини до нотаріальної
контори; 2) у разі пропуску
шестимісячного строку подання заяви
про прийняття спадщини до нотаріальної
контори та відсутності інших
спадкоємців, які прийняли спадщину та
могли б дати письмову згоду на подання
цієї заяви.

Відповідно до роз'яснень, що містяться
в п. 24 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 30 травня 2008 року № 7
«Про судову практику в справах про
спадкування», особа, яка не прийняла
спадщину в установлений законом строк,
може звернутися до суду з позовною
заявою про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини
відповідно до частини третьої статті
1272 ЦК України. Суди відкривають
провадження в такій справі у разі
відсутності письмової згоди
спадкоємців, які прийняли спадщину
(частина друга статті 1272 ЦК), а також за
відсутності інших спадкоємців, які
могли б дати письмову згоду на подання
заяви до нотаріальної контори про
прийняття спадщини.

Судом встановлено, що 23.06.2010 року
приватним нотаріусом Лисичанського
місцевого нотаріального округу за
реєстровим № 1146 був посвідчений
заповіт, яким ОСОБА_4 заповіла
громадянину Російської Федерації,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю міста
Лисичанська Луганської області,
належний їй на праві приватної
власності будинок з господарськими
будівлями та спорудами АДРЕСА_2, та усі
належні їй грошові рахунки, у тому
числі грошові внески № НОМЕР_5, №
НОМЕР_3, № НОМЕР_1, № НОМЕР_4, які
знаходяться в філії Лисичанського
відділення Ощадного банку України №
2867/09, а також усі її права та обов'язки,
які належать їй на момент складання
цього заповіту, а також ті права та
обов'язки, які можуть належати їй у
майбутньому, все майно, де б воно не
було і з чого б воно не складалось, і
взагалі все те, що їй буде належати на
день смерті і на що вона законом матиме
право (а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно з копією свідоцтва
про смерть серії НОМЕР_2, виданим
ІНФОРМАЦІЯ_2 Відділом реєстрації актів
цивільного стану Лисичанського
міського управління юстиції у
Луганській області, ІНФОРМАЦІЯ_2
померла ОСОБА_4, про що в книзі
реєстрації смертей зроблено
відповідний актовий запис № 1424 (а.с. 6).

З отриманою судом відповіддю №1753/01-09
від ІНФОРМАЦІЯ_2 на запит суду, наданою
державним нотаріусом, Лисичанська
державна нотаріальна контора
повідомила, що після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 гр. ОСОБА_4, згідно з
Алфавітними книгами обліку спадкових
справ, та інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру, спадкова справа не
заводилась (а.с.27-28).

Таким чином, у зв'язку з відсутністю
інших спадкоємців, Лисичанська міська
рада є належним відповідачем по справі.

Згідно з постановою про відмову
здійснення нотаріальної дії від 24.10.2013
року, приватним нотаріусом
Лисичанського міського нотаріального
округу ОСОБА_6, ОСОБА_3 було відмовлено в
оформленні спадщини після померлої
ОСОБА_4, в зв'язку з пропущеним строком
подання заяв (а.с. 14).

Відповідно до роз'яснень, що містяться
в п. 24 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 30 травня 2008 року № 7
«Про судову практику в справах про
спадкування», вирішуючи питання про
визначення особі додаткового строку,
суд досліджує поважність причини
пропуску строку для прийняття
спадщини. При цьому необхідно виходити
з того, що поважними є причини,
пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до п. 2 Листа ВССУ від 16.05.2013
№ 24-753/0/4-13 «Про судову практику
розгляду цивільних справ про
спадкування», спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно зі
спадкодавцем, має подати нотаріусу
заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269
ЦК). Заява про прийняття спадщини
подається до нотаріальної контори за
місцем відкриття спадщини особисто. Зі
змісту п. 207 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України вбачається, що письмову заяву
про прийняття спадщини та відмову від
неї може бути надіслано поштою
(втратила чинність на підставі наказу
Міністерства юстиції України № 296/5 від
22 лютого 2012 року). Надіслання заяви про
прийняття спадщини поштою передбачено
п. 3.5 гл. 10 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 22 лютого 2012 року №
296/5.

З пояснень представника відповідача
ОСОБА_1 та свідка вбачається, що позивач
ОСОБА_3 є громадянином Російської
Федерації. Як пояснила суду свідок
ОСОБА_8, на день смерті ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3 перебував за
межами України у РФ, тому не знав про
смерть ОСОБА_4, а дізнався лише через
деякий час, приблизно навесні 2013 року,
точний час вона не пам'ятає, коли
зателефонував їй. Після того, як ОСОБА_3
дізнався про смерті ОСОБА_4, він приїхав
до України, як встановлено з показань
свідка ОСОБА_8, вперше у квітні або в
травні 2013 року. Звернувся до нотаріуса
ОСОБА_3, як було встановлено, лише 24.10.2013
року. Таким чином, ОСОБА_3, знаючи про
смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2,
звернувся до нотаріуса лише 24.10.2013 року.

Представник позивача ОСОБА_1
мотивувала поважність причини
пропуску строку для прийняття спадщини
ОСОБА_3 тим, що він працює у РФ та не мав
можливості приїхати до України, але
доказів неможливості прибуття для
прийняття спадщини суду надано не було.
Водночас, письмових заяв поштою ОСОБА_3
нотаріусу не надсилав. Окрім цього, з
пояснень свідка ОСОБА_8 вбачається, що
ОСОБА_3 приїздив до України навесні 2013
року, однак до нотаріуса, як було
встановлено, не звертався.

Враховуючи наведене суд не може
прийняти до уваги доводи представника
позивача про поважність причин
пропуску позивачем строку для подання
заяви про прийняття спадщини з
посиланням на те, що він є громадянином
Російської Федерації, постійно
проживає та працює в м. Ростові
Російської Федерації та не мав
можливості приїхати до України для
прийняття спадщини, у зв'язку з чим, суд
не знайшов підстав для визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що причина пропуску позивачем строку
для прийняття спадщини не є поважною,
не пов'язана з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій, у
зв'язку з чим вважає, що позов про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини не підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 1268, 1270, 1272, ЦК України, п. 24
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30 травня 2008 року № 7 «Про
судову практику в справах про
спадкування», п. 2 Листа ВССУ від 16.05.2013
№ 24-753/0/4-13 «Про судову практику
розгляду цивільних справ про
спадкування», суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до
Лисичанської міської ради про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини, яка відкрилася
після смерті ОСОБА_4, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2, відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному суді Луганської області
через Лисичанський міський суд, шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

СУДДЯ
Ю.О. КАЛМИКОВА