Справа № 159/3850/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Окостень І.В. Провадження №
22-ц/773/1337/14 Категорія: 50 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Русинчука М. М.,

суддів - Мудренко Л.І., Осіпука В.В.,

при секретарі - Лимар Р.С.,

з участю: відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Луцьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітніх дітей та за
позовом третьої особи, яка заявляє
самостійні вимоги щодо предмета спору
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітніх
дітей та дружини, за апеляційною
скаргою відповідача на рішення
Ковельського міськрайонного суду від 23
липня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Ковельського міськрайонного
суду від 23 липня 2014 року позов ОСОБА_2
задоволено частково.

Суд вирішив стягувати із ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Рудка
Червинська Камінь-Каширського району
Волинської області, жителя АДРЕСА_2,
працюючого майстром дільниці
Дочірнього підприємства
«Івано-Франківськ-Пропан» Публічного
акціонерного товариства
«Івано-Франківськгаз»
(Івано-Франківська область, м.
Івано-Франківськ, вул. Ленкавського, 20)
на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
жительки АДРЕСА_3, на утримання
неповнолітніх дітей: ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6,
аліменти у розмірі 1/5 частини з усіх
видів заробітку (доходів) щомісячно на
двох дітей, починаючи з 17.06.2014 року і до
досягнення старшою дитиною повноліття,
але не менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
на кожну дитину. В решті позову ОСОБА_2
відмовлено.

Позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Суд вирішив стягувати із ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Рудка
Червинська Камінь-Каширського району
Волинської області, жителя АДРЕСА_2,
працюючого майстром дільниці
Дочірнього підприємства
«Івано-Франківськ-Пропан» Публічного
акціонерного товариства
«Івано-Франківськгаз»
(Івано-Франківська область, м.
Івано-Франківськ, вул. Ленкавського, 20)
на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7,
жительки АДРЕСА_1, на утримання
неповнолітніх дітей: ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_9,
аліменти у розмірі 1/5 частини з усіх
видів заробітку (доходів) щомісячно на
двох дітей, починаючи з 11.07.2014 року і до
досягнення старшою дитиною повноліття,
але не менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
на кожну дитину.

Суд також вирішив стягувати із ОСОБА_1
на користь ОСОБА_3 аліменти на її
утримання в розмірі 200 гривень
щомісячно, до досягнення дитиною
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_9, трирічного віку. В
решті позову ОСОБА_3 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 730
грн. 80 коп. судового збору.

Рішення суду у межах сплати платежу за
один місяць звернено до негайного
виконання.

В апеляційній скарзі відповідач
ОСОБА_1, покликаючись на порушення
судом норм матеріального і
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просив оскаржуване рішення суду
скасувати і ухвалити нове рішення, яким
в позові ОСОБА_2 відмовити, а позов
ОСОБА_3 задовольнити частково.

Колегія суддів, заслухавши пояснення
осіб, які беруть участь в справі,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, приходить
до висновку, що апеляційну скаргу слід
відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 19.04.1996 року
по 14.06.2013 року перебували у
зареєстрованому шлюбі, що
підтверджується копіями свідоцтва про
укладення шлюбу та витягу із рішення
суду (а.с.3, 6).

Від спільного подружнього життя у них
народились діти: син ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_5 та син ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_10, що підтверджується
копіями свідоцтв про народження, в яких
батьком дітей зазначений відповідач
ОСОБА_1 (а.с.4-5).

Судом також встановлено, що з 22.10. 2013
року відповідач ОСОБА_1 та третя особа
із самостійними вимогами ОСОБА_3
перебувають у зареєстрованому шлюбі,
що підтверджується копією свідоцтва
про шлюб від 22.10.2013 року (а.с.26).

Вказані особи є батьками неповнолітніх
дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_9, що підтверджується
копіями повторного свідоцтва про
народження від 06.12.2013 року та свідоцтва
про народження від 03.04.2014 року (а.с.27-28).

Як вбачається із довідки про
доходи, виданої Дочірнім підприємством
«Івано-Франківськ-Пропан» Публічного
акціонерного товариства
«Івано-Франківськгаз» 10 липня 2014 року
за №1/9-3, відповідач працює на вказаному
підприємстві майстром дільниці та за
шість місяців 2014 року отримав
заробітну плату у загальній сумі 16445,01
грн. (а.с.50).

Судом першої інстанції також
встановлено, що неповнолітні діти
позивача ОСОБА_2 перебувають на
утриманні матері, як і аналогічно
неповнолітні діти третьої особи ОСОБА_3
перебувають на утриманні останньої.
Відповідач ОСОБА_1 матеріальної
допомоги на утримання дітей, яких він
за законом зобов'язаний утримувати, не
надає.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Ч. 3 ст. 181 СК України передбачено, що за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 183 СК України частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом. Якщо стягуються
аліменти на двох і більше дітей, суд
визначає єдину частку від заробітку
(доходу) матері, батька на їх утримання,
яка буде стягуватися до досягнення
найстаршою дитиною повноліття.

Виходячи зі змісту вищезазначених норм
та доведеності факту невиконання
відповідачем свого обов'язку щодо
утримання неповнолітніх дітей як
позивача, так і третьої особи,
враховуючи повну його працездатність
та спроможність сплачувати аліменти,
суд дійшов до правильного висновку про
наявність законних підстав для
часткового задоволення позовів ОСОБА_2
та ОСОБА_3 та правильно стягнув
аліменти на утримання неповнолітній
дітей кожного із заявників у розмірі 1/5
частини з усіх видів заробітку
(доходів) щомісячно на двох дітей.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 84 СК України
дружина, з якою проживає дитина, має
право на утримання від чоловіка -
батька дитини до досягнення дитиною
трьох років. Право на утримання
дружина, з якою проживає дитина, має
незалежно від того, чи вона працює, та
незалежно від її матеріального
становища, за умови, що чоловік може
надавати матеріальну допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що
третя особа із самостійними вимогами
ОСОБА_3 проживає з малолітнім сином
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_9, а тому має право на
отримання від відповідача аліментів до
досягнення дитиною трирічного віку у
зв'язку з чим її вимоги є підставними.

Згідно із довідкою пасажирського
вагонного ДЕПО Ковель ДТГО «Львівська
залізниця» ОСОБА_3 з 06.06.2014 року
перебуває у відпустці по догляду за
дитиною до трьох років.

Отже, з врахуванням положень Закону,
зокрема ч. 3 ст. 70 Закону України «Про
виконавче провадження», якою
передбачено, що максимальний розмір
аліментів, які стягуються з боржника не
повинен перевищувати 50 % заробітної
плати цієї особи, а також з врахуванням
присудженого розміру аліментів на
утримання неповнолітніх дітей як
ОСОБА_2 так і ОСОБА_3, місцевий суд
прийшов до правильного висновку про
стягнення з відповідача ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_3 аліментів на її
утримання 200 грн. до досягнення дитиною
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_9, трирічного віку,
що у сукупності із присудженими
розмірами аліментів на утримання
неповнолітніх дітей, не буде
перевищувати 50 % заробітної плати
відповідача.

Доводи апеляційної скарги відповідача
ОСОБА_1 про те, що з 01.06.2014 року його
заробітна плата зменшилась, у зв'язку з
чим він не в змозі буде сплачувати
присуджений судом розмір аліментів і
крім того, відрахування за кількома
виконавчими документами
перевищуватимуть 50 % його заробітної
плати, є безпідставними.

Зменшення розміру заробітної плати не
звільняє відповідача від визначеного
ст. 180 СК України обов'язку утримувати
своїх неповнолітніх дітей до
досягнення ними повноліття.

Суд першої інстанції у відповідності
до наведених положень Законів визначив
розмір аліментів на неповнолітніх
дітей у частці від доходу і у твердій
грошовій сумі на утримання ОСОБА_3, у
зв'язку з чим сукупний розмір аліментів
за виконавчими документами буде
вираховуватися пропорційно до розміру
заробітної плати відповідача, і
вказані відрахування не
перевищуватимуть 50 % його заробітної
плати.

Інші доводи апеляційної скарги
відповідача не знайшли свого
підтвердження під час перегляду в
апеляційному порядку оскаржуваного
рішення суду, були предметом розгляду в
суді першої інстанції і висновків суду,
викладених в рішенні, вони не
спростовують.

На підставі наведеного, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права. Підстави для
його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Ковельського міськрайонного
суду від 23 липня 2014 року в даній справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: