Справа № 761/8706/14-ц
Провадження №2/761/3554/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 вересня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді Гайдук С.В.

при секретарі Савенко О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві в приміщенні суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Публічного акціонерного
товариства «Банк Форум» про визнання
договорів недійсними без застосування
наслідків недійсності,

в с т а н о в и в:

В березні 2014 р. позивачка ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2,
Публічного акціонерного товариства
«Банк Форум» про визнання договорів
недійсними без застосування наслідків
недійсності. Свої позовні вимоги
позивачка обґрунтовує тим, що рішенням
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області було встановлено
юридичний факт, проживання її та
відповідача ОСОБА_2 однією сімєю без
реєстрації шлюбу в період з серпня 2003
року по серпень 2008 року. За час
спільного проживання з відповідачем
було придбане нерухоме майно, об'єкти
житлового та нежитлового фонду. З
інформації, що розміщена на офіційному
сайті судової влади України їй стало
відомо, що за час фактичних шлюбних
відносин без її згоди відповідач
ОСОБА_2 уклав із ПАТ «Банк Форум» 27.05.2008
року договір іпотеки нерухомого майна,
30.10.2010 року договір поруки, а 26.05.2009 року
уклав додаткову угоду № 1 до Договору
поруки. Вважає, що зазначені договори
підлягають визнанню недійсним в
судовому порядку, оскільки суперечить
чинному законодавству України, а саме
ст.ст. 203, 215 ЦК України, та ст. 65 СК
України.

Позивачка в судове засідання не
з'явилась, надіслала до суду заяву про
розгляд справи в її відсутності,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 у
судовому засіданні позовні вимоги
визнав повністю та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача Публічного
акціонерного товариства «Банк Форум» у
судовому засіданні позовні вимоги не
визнав. У письмових запереченнях
зазначив, що вимоги позивачки є
надуманими, оскільки положення ст. 65 СК
України застосовуються щодо спільної
сумісної власності подружжя. У
договорі іпотеки зазначено, що предмет
іпотеки належить ОСОБА_2 на підставі
договору дарування від 04.10.2007 року, а
тому не є об'єктом спільного сумісного
майна ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Просила у позові
відмовити.

Суд, вислухавши пояснення представника
відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4,
представника відповідача ПАТ «Банк
Форум», дослідивши матеріали справи,
встановив наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.

За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Частиною 4 цієї статті передбачено, що
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

За змістом ст. 59 ЦПК України суд не бере
до уваги докази, які одержані з
порушенням порядку, встановленого
законом.

Обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Перевіряючи обставини у справі судом
встановлено, що рішенням
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області у справі № 359/3870/13
встановлено юридичний факт проживання
однією сімєю позивачки ОСОБА_1 та
відповідача ОСОБА_2 без реєстрації
шлюбу в період з серпня 2003 року по
серпень 2008 року (а.с.6)

27 травня 2008р. відповідач ОСОБА_2 уклав з
Акціонерним комерційним банком
«Форум», правонаступником прав та
обов'язків якого є ПАТ «Банк Форум»
Договір іпотеки, який посвідчений
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
(а.с.7-11).

30 жовтня 2008 року відповідач ОСОБА_2 та
Акціонерний комерційний банк «Форум»,
правонаступником прав та обов'язків
якого є ПАТ «Банк Форум» уклали договір
поруки в забезпечення виконання
зобов'язань позичальника ТОВ «Інфініті
центр Україна» (а.с. 11).

26 травня 2009 року відповідач ОСОБА_2 та
Акціонерний комерційний банк «Форум»,
правонаступником прав та обов'язків
якого є ПАТ «Банк Форум» уклали
Додаткову угоду №1 до Договору поруки
від 30.10.2008 року (а.с.12).

Звертаючись до суду з вказаним позовом,
сторона позивача просила суд визнати
укладені між відповідачами Договір
іпотеки, Договір поруки з Додатком № 1
до нього недійсними на підставі
положень ст. 205, 215 ЦК України та ст. 65 СК
України, посилається на те, що такі
вчинені без її згоди.

Разом з тим, суд не може погодитись з
обґрунтуванням вимог позивача з таких
підстав.

Згідно ст. 627 ЦК України при укладенні
договору сторони є вільними.

Цивільним кодексом України та Сімейним
кодексом України, встановлено, що у
разі вчинення одним із співвласників
правочину щодо розпорядження спільним
майном вважається, що він вчинений за
згодою всіх співвласників (ст. 369 ЦК
України) та при укладенні договорів
одним із подружжя вважається, що він
діє за згодою другого з подружжя (ч. 2 ст.
65 CK України).

Відповідно до ч.1 ст. 60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважних
причин самостійного заробітку.

Згідно ч. 2 ст. 61 СК України, об'єктами
права спільної сумісної власності є
заробітна плата, пенсія, стипендія,
інші доходи, одержані одним із подружжя
і внесені до сімейного бюджету.

Згідно ч.3 ст. 65 СК України для укладення
одним із подружжя договорів, які
потребують нотаріального посвідчення
і державної реєстрації, а також
договорів стосовно цінного майна,
згода другого подружжя має бути подана
письмово.

Як вбачається з п. 1.2. Договору іпотеки
предметом іпотеки є нерухоме майно, а
саме нежитлове приміщення АДРЕСА_1 і
належить відповідачу ОСОБА_2 на праві
власності згідно Договору дарування
від 04.10.2007 року.

Згідно п.2 ч.1 ст. 57 СК України майно,
набуте нею, ним за час шлюбу, але на
підставі договору дарування або в
порядку спадкування є особистою
приватною власністю дружини, чоловіка.

Таким чином предмет іпотеки не є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя в розумінні ст. 60 СК
України, так як є приватною власністю
відповідача ОСОБА_2, а отже при
укладенні Договору іпотеки від 27
травня 2008 року не потребувалась згода
позивачки на його укладення.

З урахуванням зазначено суд приходить
до висновку, що вимоги позивачки в цій
частині є надуманими і не підлягають
задоволенню.

Положення ч.3 ст. 215 ЦК України
передбачають, якщо недійсність
правочину прямо не встановлена
законом, але одна із сторін або
заінтересована особа заперечує його
дійсність на підставах встановлених
законом, такий правочин може бути
визнаний недійсним.

Статтею 203 ЦК України дано вичерпний
перелік підстав, за яких може бути
визнано недійсним правочин.

Стаття 554 ЦК України передбачає, що хоча
поручитель і пов'язаний із боржником
певними зобов'язальними відносинами,
він є самостійним суб'єктом у
відносинах із кредитором.

Згідно ст. 14 ЦК України, цивільні
обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 553 ЦК України,
поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язань боржника. Така порука є
способом забезпечення виконання
зобов'язання ( як правило грошового), а
не правочином щодо розпорядження
майном, належним поручителю.

Отже договір поруки не створює
обов'язків для будь-яких інших осіб,
крім сторін за договором, а тому до
таких правовідносин норми ст. 65 СК
України не застосовуються.

Такої правової позицію дотримується
Вищий спеціалізований суд України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ викладеної в ухвалі від 18.12.3013р.

Тому вимоги позивачки про визнання
недійсним Договору поруки та Додатку №
1 до Договору поруки необґрунтовані і
не підлягають до задоволення.

Оцінюючи належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд приходить
до висновку, що вимоги позивачки не
ґрунтуються на вимогах закону, а тому у
суду відсутні правові підстави для
задоволення вимог позивачки про
визнання правочинів недійсними.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 169, 179, 208, 209,
212 - 215, 218, 223, 294 ЦПК України; ст. ст. 203. 215,
216, 229 ЦК України; ст. ст. 57, 65 СК України,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України за № 9 від 06 листопада 2009р. «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними», суд, -

в и р і ш и в:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного
акціонерного товариства «Банк Форум»
про визнання договорів недійсними без
застосування наслідків недійсності -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подачі апеляційної скарги через суд
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: