АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/997/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/2731/14
Головуючий у 1-й інстанції Гудков С. В.
Доповідач Дорош А. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого: Дорош А.І.

Суддів: Омельченко Л.М., Триголова
В.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

з участю

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві апеляційну
скаргу ОСОБА_3

на заочне рішення Лубенського
міськрайонного суду Полтавської
області від 29 травня 2014 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_4
до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_5 про
вселення в будинок, усунення перешкод у
користуванні нерухомим майном та
відшкодування завданої моральної
шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

14 березня 2014 року ОСОБА_4
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3,
третя особа ОСОБА_5, про вселення в
будинок, усунення перешкод у
користуванні нерухомим майном та
відшкодування завданої моральної
шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що він
перебував з ОСОБА_3 у зареєстрованому
шлюбі з 1999 р. по 2010 р. За час спільного
проживання вони придбали 17/25 частин
житлового будинку з відповідною
частиною надвірних будівель, які
знаходяться за адресою АДРЕСА_1. Згідно
рішення Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 03.04.2012
року вищевказана частина
домоволодіння у розмірі 17/25 частин була
визнана спільною власністю подружжя.
Також, спільне майно подружжя було
поділено і було визнано, що частка
ОСОБА_4 складає 17/50 частини
домоволодіння, яку він зареєстрував у
Реєстраційній службі Лубенського МРУЮ,
частка ОСОБА_3 складає 17/50 частини
домоволодіння. ОСОБА_4 просив суд
вселити його у житловий будинок, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1, і яка
становить 17/25 частин домоволодіння та
яка знаходиться у фактичному володінні
ОСОБА_3 Зобов'язати ОСОБА_3 передати
йому комплект ключів від всіх замків
вхідних дверей у квартиру АДРЕСА_1,
комплект ключів від всіх замків на
дверях внутрішніх приміщень цієї
квартири, комплект ключів від всіх
замків на дверях всіх господарчих
будівель та споруд, які відностяться до
17/25 частин цього домоволодіння.
Зобов'язати ОСОБА_3 до проведення
реального розподілу домоволодіння між
співвласниками усунути будь-які
перешкоди і не чинити їх у подальшому у
вільному користуванні ним - ОСОБА_4
всіма № 1 житлового будинку та всіма
іншими господарчими будівлями і
спорудами, які відносяться до 17/25
частин домоволодіння, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1. Стягнути з ОСОБА_3
на його користь компенсацію завданої
моральної шкоди в розмірі 10 000 грн, а
також відшкодувати судові витрати.

Заочним рішенням Лубенського
міськрайонного суду Полтавської
області від 29 травня 2014 року позов
ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про вселення в
будинок, усунення перешкод у
користуванні нерухомим майном та
відшкодування завданої моральної
шкоди - задоволено частково.

Вселено ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1) у
житловий будинок, який розташований за
адресою:АДРЕСА_1, і яка стоновить 17/25
частин домоволодіння та яка
знаходиться у фактичному володінні
відповідачки ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2).

Зобов'язано ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2)
передати ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1) комплект
ключів від всіх замків вхідних дверей у
квартиру АДРЕСА_1, комплект ключів від
всіх замків на дверях внутрішніх
приміщень цієї квартири, комплект
ключів від всіх замків на дверях всіх
господарчих будівель та споруд, які
відносяться до 17/25 частин цього
домоволодіння.

Стягнуто з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2) на
користь ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1) 2000 грн.
моральної шкоди, 730 грн. 80 коп. судового
збору, 625 грн. 24 коп. витрат на правову
допомогу, а всього 3356 грн. 04 коп.

В решті позовних вимог ОСОБА_4 -
відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач
ОСОБА_3 просить рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову в повному обсязі, посилаючись на
те, що суд першої інстанції не з'ясував
всіх обставин справи, неправильно
оцінив докази, які мають значення для
вирішення справи.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Згідно ч.1 п.1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено судом першої інстанції,
що з 1999 р. по 2010 р. ОСОБА_4 та ОСОБА_3
перебували у зареєстрованому шлюбі,
під час якого ними було придбано 17/25
частин житлового будинку з відповідною
частиною надвірних будівель, які
знаходяться за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 6,
7-11).

Згідно рішення Лубенського
міськрайонного суду Полтавської
області від 03.04.2012 р. вищевказана
частина домоволодіння у розмірі 17/25
частин була визнана спільною сумісною
власністю подружжя ОСОБА_3. Також,
спільне майно було поділено і було
визнано, що частка позивача ОСОБА_4
складає 17/50 частини домоволодіння , яку
він зареєстрував у Реєстраційній
службі Лубенського МРУЮ (а.с.16), частка
ОСОБА_3, відповідно, складає 17/50 частини
домоволодіння . Рішення суду набрало
законної сили 18.05.2012 р. (а.с. 12-13).

У провадженні Лубенського
міськрайонного суду Полтавської
області перебуває цивільна справа №
539/3102/13-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про
виділ в натурі частки із спільної
часткової власності, по якій ухвалою
суду призначено судову
будівельно-технічну експертизу, на
вирішення якої поставлені питання :
встановити дійсну вартість всього
житлового будинку з надвірними
побудовами, а також 17/50 частин цього
домоволодіння, які належать ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, розташованого по АДРЕСА_1;
визначити варіанти розподілу
вищевказаного будинку з надвірними
побудовами належних ОСОБА_3 та ОСОБА_4, з
виділом 17/50 частин кожному з них;
вказати можливі варіанти виділу в
натурі та вартість цих частин; якщо
провести реальний виділ 17/50 частин
домоволодіння кожному із
співвласників неможливо вказати
причину; вказати чи можливо змінити
розмір часток домоводіння іншим
співвласникам - ОСОБА_3, та ОСОБА_5 та
визначити нові розміри їх часток у
домоволодінні, розташованому по
АДРЕСА_1 (а.с.20-21).

Проведення експертизи доручено
експертам Полтавського відділення при
Харківському науково-дослідному
інституті судових експертиз ім. проф.
М.С. Бокаріуса.

Згідно повідомлення експерта
(а.с.23), для виконання вищевказаної
експертизи необхідно проведення
натурного обстеження об'єкту
дослідження, однак, як вбачається з
висновку експерта, виконати
експертизу, яка була оплачена ОСОБА_4,
можливості не було, оскільки ОСОБА_3
повторно не було допущено експерта до
об'єкту дослідження.

Згідно висновку дільничного
інспектора Лубенського МВ ( а.с.39) має
місце спір між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 щодо
користування спільною частиною
будинку АДРЕСА_1, оскільки ОСОБА_3 не
допускає ОСОБА_4 до будинку, змінивши
вхідні замки.

Задовольняючи позов у частині
вселення та зобов»язання передати
ключі, місцевий суд виходив з того, шо
відповідач чинить перешкоди
позивачеві у доступі та користуванні
спільною частиною будинку і робить все
для того, щоб реальний поділ
домоволодіння не відбувся, позивач, як
співввласник домоволодіння, має право
на безперешкодний доступ до будинку,
володіння та користування ним, іншого
житла позивач не має, у зв»язку з чим
вимушений проживати у найманій
квартирі. Його звернення до суду має
забезпечити безперешкодний доступ до
домоволодіння з метою подолання
протидій відповідача та створення
нормальних умов для проведення
безперешкодного натурного обстеження
домолодіння експертом для подальшого
вирішення у суді спору про реальний
поділ домоволодіння.

Задовольняючи частково вимоги про
стягнення моральної шкоди, місцевий
суд виходив з того, що у судовому
засіданні знайшов підтвердження той
факт, що відповідач, зловживаючи своїм
правом співвласника нерухомого майна,
порушуючи права іншого співвласника
-позивача по справі, створює останньому
перешкоди та тривале позбавлення його
можливості реалізувати своє право
власності, не маючи іншого житла,
позивач змушений проживати у найманій
квартирі, що потребує додаткових
витрат, викликає ряд певних
незручностей, тому прийшов до висновку
зменшення розміру моральної шкоди до 2
000 грн.

Як встановила колегія суддів, такі
висновки місцевого суду є вірними,
оскільки суд дійшов їх після повного,
всебічного та об"єктивного з"ясування
фактичних обставин справи, прав та
обов"язків сторін в даних
правовідносинах, з правильним
застосуванням норм матеріального
права.

Як вбачається із матеріалів справи,
фактично позивач, перебуваючи у шлюбі з
відповідачем, з моменту придбання
частини спірного домоволодіння з 2003 р.,
як об»єкта спільної сумісної
власності, є його співвласником.
Рішенням Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 03.04.2012 р.
визнано, що частка позивача ОСОБА_4
складає 17/50 частини спірного
домоволодіння, яку він зареєстрував у
Реєстраційній службі Лубенського МРУЮ,
частка ОСОБА_3 складає 17/50 частини.
Відповідач перешкоджає позивачу у
реальному поділі частини спірного
домоволодіння згідно визначених
часток. У зв»язку з цим він позбавлений
можливості здійснювати право
власності щодо частини нерухомого
майна.

Доводи відповідача ОСОБА_3 в тій
частині, що між ними не виділені в
натурі частки із спільної часткової
власності нерухомого майна, на даний
час в іншій цивільній справі
проводиться судова
будівельно-технічна експертиза, а тому
не відомо чи можливий реальний поділ
спірної частини домоволодіння, у
зв»язку з цим суд вправі за заявленим
про це позовом встановити порядок
користування відособленими
приміщеннями, а після цього питання
вселити особу, не заслуговують на
увагу, оскільки позивачем не заявлено
вимоги про встановлення порядку
користування спірною частиною
домоволодіння. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверенням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Спірна частина домоволодіння належить
сторонами на праві спільної часткової
власності. Позивачем заявлена вимога
про вселення у житловий будинок, а саме
у квартиру № 1, яка становить 17/25
частини домоволодіння. Місцевий суд
достатньо повно мотивував підстави
задоволення позову в цій частині.
Відповідач чинить перешкоди позивачу у
володінні та користуванні спірною
частиною домовоодіння, із-за
відсутності можливості доступа в неї
позивач позбавлений можливості
провести судову будівельно-технічну
експертизу.

Доводи відповідача ОСОБА_3 про те, що у
резолютивній частині судового рішення
місцевий суд невірно вказав, що
квартира АДРЕСА_1 по відношенню до
загальної площі становить приблизно
15/25 частин, а не 17/25, не заслуговують на
увагу, оскільки згідно договору
купівлі-продажу частини житлового
будинку від 01.04.2003 р., який є
правовстановлюючим документом, що
підтверджує право власності, ОСОБА_3
придбала саме 17/25 частин, саме ця
частина домоволодіння значиться і в
технічному паспорті за ОСОБА_3 (а.с. 6,7).

Доводи відповідача про те, що вона не
була належним чином повідомлена про
час та місце розгляду справи, у якій
ухвалене заочне рішення, є підставами
для його перегляду за заявою
відповідача. Згідно ухвали суду від
24.07.2014 р. заява відповідача про перегляд
заочного рішення суду залишена без
задоволення.

Доводи відповідача про те, що місцевий
суд безпідставно стягнув з неї
моральну шкоду, не заслуговують на
увагу, оскільки позивач є
співвласником спірної частини
домоволодіння, з квітня 2012 р. згідно
судового рішення за ним визнано право
власності на 17/50 його частини, дійсно
відповідач тривалий час здійснює
перешкоди у користуванні позивачем
його частиною власності, що тягне
моральні страждання останнього.
Підставами стягнення моральної шкоди є
саме чинення перешкод у користуванні
власністю, а не понесення матеріальних
витрат у зв»язку наймом житла, позивач
не має іншого житла, тому колегія
суддів приходить до висновку, що
чинення перешкод у користуванні
власністю, не можливість позивача як
власника на свій розсуд нею володіти,
користуватися та розпоряджатися
дійсно спричиняє йому моральну шкоду.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду
першої інстанції, тому апеляційну
скаргу слід відхилити, а рішення суду -
залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308
ч.1, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Заочне рішення Лубенського
міськрайонного суду Полтавської
області від 29 травня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

С у д д і: