АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 22-8808
Головуючий у1-й інстанції - Ключник А.С.
Доповідач - Пікуль А.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2014 року. Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого
Пікуль А.А.

суддів
Невідомої Т.О.

СаліховаВ.В.

при секретарі
Кучер Є.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Шуліки Аліни
Володимирівни в інтересах Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "ПриватБанк" на рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 21 травня 2014 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк "ПриватБанк" до
ОСОБА_5, Відділу державної виконавчої
служби Святошинського районного
управління юстиції у м. Києві,
Публічного акціонерного товариства
"Універсал Банк" про зняття арешту із
заставленого майна,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 21 травня 2014 року за
безпідставністю заявленого позову
відмовлено у задоволенні позовних
вимог Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
"ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ "ПриватБанк")
до ОСОБА_5, Відділу державної
виконавчої служби Святошинського
районного управління юстиції у м.
Києві, Публічного акціонерного
товариства "Універсал Банк" про зняття
арешту із заставленого майна.

Не погодившись з рішенням суду, ПАТ КБ
"ПриватБанк" через свого представника
Шуліку А.В. подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
неправильне застосування норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, що призвело до
постановлення незаконного та
необґрунтованого рішення, просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ
КБ "ПриватБанк" задовольнити у повному
обсязі. (а.с.106-109).

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А.,
пояснення учасників судового розгляду:
представника позивача - Передереєва
В.Г., який підтримала подану апеляційну
скаргу та просив суд її задовольнити,
ОСОБА_5, який заперечував проти
задоволення апеляційної скарги,
з'ясувавши обставини справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія приходить до висновку про те,
що апеляційну скаргу слід задовольнити
з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову ПАТ
КБ "ПриватБанк" суд першої інстанції
виходив з наступного.

На забезпечення своїх зобов'язань за
кредитним договором ОСОБА_5 та ПАТ КБ
"ПриватБанк" 3 липня 2007 року уклали
договір застави рухомого майна, згідно
з яким відповідач передав у заставу
позивачу автомобіль ВАЗ, модель: 210994;
рік випуску: 2007; номер кузова/шасі:
НОМЕР_2; реєстраційний номер: НОМЕР_1.
Указаний автомобіль ОСОБА_5 передав
позивачу за актом прийому-передачі від
17 липня 2009 року.

21 червня 2012 року Святошинським
районним судом м. Києва ухвалене
рішення у справі № 2608/3357/12 про
звернення стягнення на предмет застави
- автомобіль: ВАЗ, модель 210994, 2007 року
випуску, № кузова НОМЕР_2,
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить на праві власності ОСОБА_5,
шляхом продажу вказаного автомобіля
ПАТ КБ "ПриватБанк" з укладенням від
імені ОСОБА_5 договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем зі зняттям вказаного
автомобіля з обліку в органах ДАІ, а
також надання ПАТ КБ "ПриватБанк" всіх
повноважень, необхідних для здійснення
продажу.

Цим судовим рішенням ПАТ КБ
"ПриватБанк" наділено повноваженнями,
необхідними для здійснення продажу
автомобіля ВАЗ, модель 210994, 2007 року
випуску, № кузова НОМЕР_2,
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить на праві власності ОСОБА_5,
однак не визнано право власності на
спірний автомобіль за ПАТ КБ
"ПриватБанк".

За встановлених обставин районний суд
прийшов до висновку, що ПАТ КБ
"ПриватБанк" не набуло статусу особи, в
розумінні ст. 60 Закону України "Про
виконавче провадження", яка може
звернутись до суду з позовом про зняття
арешту з цього майна.

Виходячи з наявних у матеріалах справи
та досліджених судом першої інстанції
письмових доказів суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що обставини, що мають значення для
справи, які суд вважав встановленими
при вирішенні справи доведені.

Однак висновки суду щодо відсутності
підстав для задоволення позовних вимог
не відповідають обставинам справи та
положенням матеріального закону.
Районним судом неправильно
застосовані до спірних правовідносин
норми матеріального права.

Указані обставини, ураховуючи
положення ст. 309 ЦПК України, дають суду
апеляційної інстанції підстави для
скасування оскаржуваного рішення та
ухвалення нового рішення про
задоволення позову виходячи з
наступного.

Відповідно до положень ст. 16 Закону
України "Про заставу" право застави
виникає з моменту укладення договору
застави, а в разі, коли договір підлягає
нотаріальному посвідченню - з моменту
нотаріального посвідчення цього
договору. Якщо предмет застави
відповідно до закону чи договору
повинен знаходитись у
заставодержателя, право застави
виникає в момент передачі йому
предмета застави. Якщо таку передачу
було здійснено до укладення договору, -
то з моменту його укладення.

Реєстрація застави не пов'язується з
моментом виникнення

права застави та не впливає на чинність
договору застави.

Згідно з вимогами ст. 54 Закону України
"Про виконавче провадження" звернення
стягнення на заставлене майно в
порядку

примусового виконання допускається за
виконавчими документами для

задоволення вимог
стягувача-заставодержателя. У разі
якщо коштів, що надійшли від
реалізації заставленого майна,
недостатньо для задоволення вимог
стягувача-заставодержателя за
виконавчим документом, на підставі
якого звернуто стягнення на
заставлене майно, такий документ
повертається
стягувачу-заставодержателю в порядку,
встановленому пунктом 8 частини першої
статті 47 цього Закону. Для задоволення
вимог стягувачів, які не є
заставодержателями, стягнення на
заставлене майно боржника може бути
звернуто у разі: виникнення права
застави після винесення судом рішення
про стягнення з боржника коштів; якщо
вартість предмета застави перевищує
розмір заборгованості боржника
заставодержателю.

Про звернення стягнення на
заставлене майно для задоволення
вимог стягувачів, які не є
заставодержателями, державний
виконавець повідомляє
заставодержателю не пізніше
наступного дня після накладення
арешту на майно або якщо йому стало
відомо, що арештоване майно боржника
перебуває в заставі, та роз'яснює
заставодержателю право на звернення
до суду з позовом про зняття арешту із
заставленого майна.

Відповідно до положень ч.6 ст. 60 Закону
України "Про виконавче провадження",
якою передбачена процедура та
повноваження щодо зняття арешту з
майна, у всіх інших випадках
незавершеного виконавчого провадження
арешт з майна чи коштів може бути
знятий за рішенням суду.

У даному конкретному випадку право
застави ПАТ КБ "ПриватБанк" виникло 3
липня 2007 року, а 17 липня 2009 року ОСОБА_5
передав позивачу заставлене майно за
актом прийому-передачі.

Арешт на заставлене майно був
накладений державним виконавцем для
задоволення вимог стягувачів, які не є
заставодержателями, в ході виконання
рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 31 серпня 2010 року (ухвалене
після виникнення права застави).

Ураховуючи вказані обставини та
вищенаведені положення Закону України
"Про заставу" і Закону України "Про
виконавче провадження", суд приходить
до висновку про наявність правових
підстав для зняття арешту із
заставленого майна та зняття цього
майна з розшуку, що дасть змогу ПАТ КБ
"ПриватБанк" поновити своє порушене
право шляхом продажу предмета застави
на підставі рішення Святошинського
районного суду м. Києва від 21 червня 2012
року (а.с.19-20), яким звернуте стягнення
на предмет застави, і яке неможливо
виконати без зняття арешту із
заставленого майна.

Керуючись ст.303, 307, 309, 313-316 ЦПК України,
колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Шуліки Аліни
Володимирівни в інтересах Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "ПриватБанк" задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 21 травня 2014 року скасувати
та ухвалити нове рішення про
задоволення позову.

Зняти арешт з автомобіля ВАЗ, модель:
210994; рік випуску: 2007; тип ТЗ: легковий
седан; номер кузова/шасі: НОМЕР_2;
реєстраційний номер: НОМЕР_1, який
перебуває у заставі Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "ПриватБанк" згідно з договором
застави рухомого майна № К2J4АU02270023 від 3
липня 2007 року.

У зв'язку з чим, зняти з розшуку
автомобіль ВАЗ, модель: 210994; рік
випуску: 2007; тип ТЗ: легковий седан;
номер кузова/шасі: НОМЕР_2;
реєстраційний номер: НОМЕР_1.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Т.О.
Невідома

В.В.
Саліхов