Справа №473/2064/14-ц 16.09.2014 16.09.2014 16.09.2014
Провадження №22-ц/784/2642/14
Справа № 22-ц/784/2642/2014
інстанції:Вострікова Л.В.
Доповідач апеляційної інстанції:
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 вересня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого Базовкіної Т.М.,

суддів: Лівінського І.В., Яворської Ж.М.,

при секретарі судового засідання
Яценко Л.В.,

за участі: відповідачки ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 15 серпня 2014 року

за позовом

ОСОБА_4 до Вознесенської міської ради
Миколаївської області, ОСОБА_3, третя
особа - управління Держземагенства у
Вознесенському районі Миколаївської
області, про визнання недійсним
Державного акту на право приватної
власності на землю,

в с т а н о в и л а:

В травні 2014 року ОСОБА_4 через свого
представника ОСОБА_5 звернулась з
позовом до Вознесенської міської ради
Миколаївської області, ОСОБА_3 про
визнання недійсним Державного акту на
право приватної власності на землю.

Позивачка зазначала, що 25 червня 2003
року придбала у ОСОБА_6 житловий
будинок АДРЕСА_1, згідно договору
купівлі - продажу. Вказаний будинок
розташовано на земельній ділянці
загальною площею 0,0350 га, яка належала
ОСОБА_6 згідно Державного акту на право
приватної власності на землю, виданого
на підставі рішення виконкому
Вознесенської міської Ради
Миколаївської області № 237 від 21
вересня 1993 року. Угод про відчуження
вказаної земельної ділянки сторони не
укладали.

У лютому 2014 року вона звернулася до
нотаріальної контори з приводу
нотаріального посвідчення договору
купівлі-продажу будинку, але їй було
відмовлено, оскільки вона не
переоформила право власності на
зазначену земельну ділянку. Крім того,
в спірному Державному акті виявлені
певні недоліки, а саме: зазначено два
цільових призначення земельної
ділянки: для обслуговування житлового
будинку та ведення особистого
підсобного господарства, які віднесені
до різних категорій земель, право на
які повинно бути посвідчено окремими
державними актами; не визначена площа
та конфігурація земельних ділянок за
кожним цільовим призначенням; порушено
порядок передачі земельних ділянок у
приватну власність.

Посилаючись на те, що попередній
власник - ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, а
тому вирішити питання щодо
переоформлення Державного акту в
позасудовому порядку не можливо,
позивачка просила суд визнати
недійсним зазначений Державний акт.

Рішенням Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 15 серпня 2014 року позов
задоволено. Постановлено визнати
недійсним державний акт на право
приватної власності на землю загальною
площею 0,0350 га, за адресою: АДРЕСА_1,
виданий на підставі рішення виконкому
Вознесенської міської Ради
Миколаївської області № 237 від 21
вересня 1993 року.

В апеляційній скарзі відповідач
ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом
норм матеріального і процесуального
права, просила рішення суду скасувати
та ухвалити нове рішення яким
відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які приймали участь у справі,
дослідивши докази по справі в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з достатності
підстав зазначених позивачем для
визнання державного акту недійсним.

Однак з таким висновком погодитись в
повній мірі не можна.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_4
придбала у ОСОБА_6 житловий будинок
АДРЕСА_1, згідно договору
купівлі-продажу від 25 червня 2003 року.
Вказаний будинок розташовано на
земельній ділянці загальною площею 0,0350
га, яка належала ОСОБА_6 згідно
Державного акту на право приватної
власності на землю, виданого на
підставі рішення виконкому
Вознесенської міської Ради
Миколаївської області № 237 від 21
вересня 1993 року. Угод про відчуження
вказаної земельної ділянки сторони не
укладали.

ОСОБА_4 звернулась з вимогами про
визнання вказаного державного акту
недійсним, посилаючись на те, що
передача у власність вказаної
земельної ділянки проведена з
порушенням земельного законодавства.

Питання про законність зазначеного
рішення міської ради, на підставі якого
видано спірний акт, позивачка не
ставила.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає справу в межах заявлених
вимог, на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається із змісту ст. 17, 23
Земельного кодексу України 1990 року,
який був чинним на час отримання ОСОБА_6
спірного державного акту, передача у
власність земельних ділянок
проводилась місцевими Радами народних
депутатів, про що приймалось
відповідне рішення. На підставі таких
рішень громадянам видавались державні
акти, які посвідчували право власності
на землю.

Таким чином, зазначені норми
встановлювали нерозривний зв'язок між
виникненням права власності на
земельну ділянку з обов'язковим
одержанням її власником державного
акта, який посвідчував його право
власності.

Висновок про те, що держаний акт на
право власності на землю видається на
підставі рішення органу місцевого
самоврядування, тому вирішення питання
про правомірність видачі державного
акта безпосередньо залежить від
законності рішення органу, на підставі
якого такий акт видано, міститься у
постановах Верховного Суду України від
18 вересня 2013 року (справа № 6-12цс13), від 23
жовтня 2013 року (справи № 6-93цс13 та №
6-83цс13), від 25 червня 2014 року (справа №
6-67цс14).

Отже, вирішення питання про дійсність
спірного державного акту неможливе без
встановлення, чи ґрунтується на законі
рішення Вознесенської міської Ради
Миколаївської області про передачу
земельної ділянки у власність ОСОБА_6

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що обставини, на які
посилається позивачка, без оскарження
зазначеного рішення міської ради, не
можуть бути достатньою підставою для
визнання недійсним державного акту. В
зв'язку з чим, позов ОСОБА_4 задоволенню
не підлягає.

Суд першої інстанції не звернув
належної уваги на зазначені обставини
справи та вимоги матеріального права, а
тому рішення суду підлягає скасуванню
на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, з
ухваленням нового рішення про відмову
в задоволенні позову.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Вознесенського міськрайонного
суду Миколаївської області від 15
серпня 2014 року скасувати та ухвалити
нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до
Вознесенської міської ради
Миколаївської області, ОСОБА_3 про
визнання недійсним Державного акту на
право приватної власності на землю
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але протягом
двадцяти днів може бути оскаржене в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий: Судді: