У х в а л а

іменем україни

28 травня 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі:

Горелкіної Н.А.,
Завгородньої І.М., Іваненко
Ю.Г.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Правнича компанія
«Справа», треті особи: управління
Держземагентства у Вінницькому районі
Вінницької області, реєстраційна
служба Вінницького районного
управління юстиції про визнання
договору оренди землі недійсним за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
апеляційного суду Вінницької області
від 7 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Вінницького районного суду
Вінницької області
від 5 листопада 2013 року позов
задоволено частково.

Визнано недійсним договір оренди землі
№2008/666 від 15 грудня 2008 року, укладений
між ОСОБА_4 та ТОВ «Правнича компанія
«Справа».

Зобов'язано ТОВ «Правнича компанія
«Справа» звільнити належну ОСОБА_4 на
праві приватної власності земельну
ділянку площею 1, 1217 га, за
кадастровим номером 010010232,
розташовану на території
Мізяківсько-Хутірської сільської ради
Вінницького району Вінницької області,
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
згідно державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯЖ
№774413.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду Вінницької
області від 7 лютого 2014 року рішення
суду першої інстанції в частині
визнання договору оренди землі
недійсним та зобов'язання звільнити
земельну ділянку скасовано і ухвалено
в цій частині нове рішення про відмову
у задоволенні позову.

В іншій частині рішення суду залишено
без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення апеляційного суду,
посилаючись на порушення ним норм
матеріального і процесуального права,
та залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження
є неправильне застосування судом
норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи скарги та зміст оскаржуваного
судового рішення не дає підстав для
висновку, що судами при розгляді справи
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
передбачені ст. 338 ЦПК України як
підстави для скасування рішень.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків суду апеляційної інстанції
не спростовують.

Таким чином, касаційну скаргу на
рішення апеляційного суду Вінницької
області від 7 лютого 2014 року слід
відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Вінницької
області від 7 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Н.А. ГорелкінаІ.М. Завгородня Ю.Г.
Іваненко