У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 вересня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ткачук О.С.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення апеляційного суду
Миколаївської області від 18 червня 2014
року, а також клопотання про поновлення
строку на касаційне оскарження та
касаційну скаргу ОСОБА_3 на рішення
Центрального районного суду
м. Миколаєва від 13 березня 2014 року та
рішення апеляційного суду
Миколаївської області від 18 червня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про встановлення факту, що має
юридичне значення; за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання
майна особистою власністю та
витребування майна з чужого
незаконного володіння,

в с т а н о в и в:

У вересні 2010 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що вона з 1 червня 2006 року по 25 липня
2008 року проживала з ОСОБА_5 однією
сім'єю без реєстрації шлюбу, а з 25 липня
2008 року по 4 липня 2011 року у шлюбі. За
указаний період часу ними придбано
майно, яке є спільним сумісним. Після
розірвання шлюбу в добровільному
порядку вони не можуть поділити майно.

Враховуючи наведене позивач просила
суд поділи між нею та ОСОБА_5 спільно
набуте майно.

У квітні 2011 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з зустрічним позов, посилаючись на
ті самі обставини, також просив суд
поділи між ним та ОСОБА_2 спільно набуте
майно.

Рішенням Центрального районного суду
м. Миколаєва від 13 березня 2014 року, в
якому ухвалою того ж суду від 16 травня
2014 року виправлена описка, позов ОСОБА_6
задоволено частково. Встановлено факт
проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в період з
31 жовтня 2007 року до 24 липня 2008 року
однією сім'єю без реєстрації шлюбу. У
задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_2 відмовлено. У задоволенні
позову ОСОБА_3 відмовлено. Вирішено
питання судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Миколаївської області від 18 червня
2014 року рішення районного суду
скасовано у частині позовних вимог
ОСОБА_2 про встановлення факту
проживання в період з 31 жовтня 2007 року
до 24 липня 2008 року однією сім'єю без
реєстрації шлюбу чоловіка та жінки, та
в частині позовних вимог ОСОБА_3 та
ухвалено в цій частині нове рішення. У
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про
встановлення факту спільного
проживання в період з 31 жовтня
2007 року до 24 липня 2008 року однією сім'єю
без реєстрації шлюбу відмовлено.
Визнано за ОСОБА_3 право особистої
приватної власності на паяльну
станцію, телевізор, стіл (обладнання),
акустичну систему, ваги,
багатофункціональний пристрій,
холодильник, монітор, тостер. Змінено
розподіл судових витрат. В решті
рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
оскаржуване судове рішення скасувати,
посилаючись на порушення апеляційним
судом норм матеріального й
процесуального права, та залишити в
силі рішення районного суду.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить
оскаржувані судові рішення скасувати,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального й процесуального права,
та передати справу на новий судовий
розгляд.

Касаційна скарга ОСОБА_5 подана з
пропуском строку на касаційне
оскарження, встановленого чинним
законодавством, проте у ній порушено
клопотання про поновлення цього строку
з посиланням на те, що строк пропущено з
поважних причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦПК України, у
разі пропущення строку на касаційне
оскарження, з причин, визнаних
поважними, суддя касаційної інстанції
за заявою особи, яка подала касаційну
скаргу, може поновити цей строк.

Наведені в клопотанні доводи свідчать
про поважність причин пропуску
процесуального строку на касаційне
оскарження.

За таких обставин клопотання про
поновлення строку на касаційне
оскарження судових рішень слід
задовольнити.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень
й доданих до касаційної скарги
матеріалів убачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені у ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності рішення суду першої
інстанції у нескасованій частині та
рішення апеляційного суду.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК
України,

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_3 про поновлення
строку на касаційне оскарження
задовольнити.

Поновити ОСОБА_3 строк на касаційне
оскарження рішення Центрального
районного суду м. Миколаєва від
13 березня 2014 року та рішення
апеляційного суду Миколаївської
області від 18 червня 2014 року.

У відкритті касаційного провадження у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
встановлення факту, що має юридичне
значення; за зустрічним позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_2 про визнання майна особистою
власністю та витребування майна з
чужого незаконного володіння за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
апеляційного суду Миколаївської
області від 18 червня 2014 року та
касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Центрального районного суду м.
Миколаєва від 13 березня 2014 року та
рішення апеляційного суду
Миколаївської області від 18 червня 2014
року відмовити.

Додані до скарг матеріали повернути
заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.С. Ткачук