Справа №339/253/14-ц
29 травня 2014 року м.
Болехівський міський суд
Івано-Франківської області в складі:
головуючого - судді Головенко О.С.
секретаря Галів І.Б.
з участю відповідача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини ,-
ОСОБА_2 звернулася в суд з позовною
заявою, в якій зазначає, що за час
перебування в шлюбі з відповідачем у
них народилися двоє дітей ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Вимоги позову обгрунтовує тим, що
відповідач, який офіційно не
працевлаштований, однак має хороший
дохід, у добровільному порядку
матеріальної допомоги на утримання
неповнолітньої ОСОБА_4 , яка повністю
знаходиться на її утримання не надає.
Згідно рішення суду відповідач
сплачував аліменти на утримання
неповнолітніх дітей, однак 05.04.2014 року
ОСОБА_3 досягла повноліття, тому
виплата аліментів припинилася.
Посилаючись на викладене, просить
стягнути з відповідача аліменти на
утримання ОСОБА_4 у розмірі 1000 гривень
Позивач в судове засідання не з'явилася
та подала заяву, в якій просить слухати
справу в її відсутності, позовні вимоги
підтримує, що не суперечить вимогам ст.
158 ЦПК , згідно якого особа, яка бере
участь в справі, має прпво заявити
клопотання про розгляд справи за її
Відповідач позовні вимоги визнав
частково, просив призначити розмір
аліментів в сумі 600 грн., врахувавши
стан його здоров’я (переніс операцію
на хребет), через що не може важко
фізично працювати та на підтвердження
цього надав виписку та результат
обстеження магнітно-резонансної
томографії (а.с. 17, 18, 19)
Свідок ОСОБА_5 підтвердила, що
відповідач дійсно не має постійного
заробітку через проблеми зі
Суд, вислухавши пояснення відповідача,
свідка, проаналізувавши письмові
докази в справі, вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню з
Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції
про права дитини, частин 7, 8 ст.
Сімейного кодексу України під час
вирішення будь-яких питань щодо дітей,
суд повинен виходити з якнайкращого
забезпечення, максимально можливого
урахування інтересів дитини.
Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України " Про
охорону дитинства" кожна дитина має
право на рівень життя, достатній для її
фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного і
соціального розвитку.
Встановлено, що за час перебування
сторін в шлюбі у них народилося двоє
дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с 8, 24).
Рішенням Болехівського міського суду
від 15.06.2012 року призначено стягнути з
відповідача аліменти в розмірі по
600грн. на кожну дитину по до досягнення
старшою дитиною повноліття (а.с. 5-7)

05 .04.2014 року ОСОБА_3 досягла повноліття,
а неповнолітня ОСОБА_4 , стан здоров’я
якої задовільний, залишилась на
повному утриманні матері.

Відповідач, проживаючи окремо від
сім'ї, є особою працездатного віку,
стан здоровя якого незадовільний, не
працевлаштований та не має постійного
доходу, інших дітей або осіб, яких він
зобов`язаний утримувати не має.

Відповідно до положень ст.141 СК України
мати і батько мають рівні права та
обов”язки щодо дитини, незалежно від
того, чи перебувають вони у шлюбі між
собою. Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов”язків щодо дитини.

Таким чином, виходячи із зазначеного
принципу рівності обов'язків обох
батьків щодо дітей, кожен із них
зобов'язаний забезпечувати утримання
дітям не менше відповідного
прожиткового мінімуму, що діє на час
вирішення спору, при відсутності
домовленості між батьками про розмір
сплати аліментів.

Виходячи із віку дитини сторін , такий
прожитковий мінімум в розрахунку на
місяць повинен бути не меншим як 1286 грн.
на дитину.

Відтак, обов'язок забезпечення дитини
хоча б мінімальним прожитковим
мінімумом покладено на обох батьків,
які мають рівні права та обов'язки
відносно дітей, виходячи з норм
Сімейного законодавства.

Конституцією України визначено
основні права й обов’язки держави та
громадян щодо забезпечення захисту
дітей. Зокрема, у ч.2 ст.51 Основного
Закону зазначається, що батьки
зобов’язані утримувати дітей до їх
повноліття. Відповідно до положень
Конвенції ООН про права дитини від 20
листопада 1989р. (ратифікована Україною 27
лютого 1991р.) дитина, враховуючи її
фізичну й розумову незрілість,
потребує спеціальної охорони та
турботи, включаючи належний правовий
захист, як до, так і після народження.

Обов’язок батьків утримувати дітей до
досягнення останніми повноліття
визначено статтею180 СК України.

При визначенні розміру аліментів суд, з
додерженням вимог ст.182 СК України,
встановивши, що доходи відповідача не
мають регулярного характеру,
загальний матеріальний стан дитини та
відповідача, наявність в останнього
проблеми зі здоров’ям, приходить до
висновку, що з відповідача слід
стягувати аліменти у розмірі по 650
гривень на утримання дитини.

Позивачка звернулася до суду з
вимогами – 16.05.2014 року, а тому з цього
дня слід присудити стягнення аліментів
і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі наведеного, ст.ст.180-184
Сімейного кодексу України, керуючись
ст.ст. 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1:

- на користь ОСОБА_2:

щомісячно аліменти в розмірі 650
(шістсот пятдесят ) гривень на
утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

- судовий збір в дохід держави в сумі 243
(двісті сорок три) грн. 60 коп.

Стягнення аліментів розпочати з 16.05.2014
року і проводити до досягнення дитиною
повноліття.

Рішення суду про стягнення аліментів
у межах суми платежу за один місяць в
сумі 650 (шістсот пятдесят) гривень
підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Якщо особи, які
брали участь в справі , не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення рішення, то вони можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

СУДДЯ
ГОЛОВЕНКО О.С.