Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2258/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Годованець І. А.
Доповідач Франко В. А.
РІШЕННЯ

Іменем України

11.09.2014 колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

Головуючого : судді Франко В.А.,

суддів : Авраменко Т.М., Суровицька Л.В.

секретар Пітель Г.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою
фермерського господарства
„Вікторія-С" на рішення Устинівського
районного суду Кіровоградської
області від 10 липня 2014року у справі за
позовом ОСОБА_2 до фермерського
господарства «Вікторія-С» про визнання
договору оренди землі недійсним.

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2014 року ОСОБА_2 звернулась в
суд з позовом до фермерського
господарства «Вікторія-С» про визнання
договору оренди землі недійсним
відповідно до закону.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 1
грудня 2011 року між сторонами укладено
договір оренди земльної ділянки площею
0,99 га, зареєстрованого у відділі
Держкомзему у Устинівському районі
7.03.2012 року за № 01279.

Договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Відсутність у
договорі оренди землі однієї з
істотних умов, є підставою визнання
договору недійсним відповідно до
закону.

Зазначає, що договір укладено з
порушенням вимог статтей 15,17,19 Закону
України „Про оренду землі", а саме
договір укладено на 15 років, проте
позивач підписувала договір строком на
5 років.

В п.15 договору зазначено, що земельні
ділянки передаються в орендне
користування для товарного
сільськогосподарського виробництва ,
тобто строк дії договору повинен бути
встановлений тільки після отримання
проекту землеустрою з урахуванням
ротації культур та тільки після дій
договір підлягає реєстрації. Але
проект землеустрою з урахуванням
ротації культур не зроблено. Отже строк
дії договору оренди землі не наступив
взагалі.

Позивач та відповідач при складані
акту приймання-передачі земельної
ділянки до договору оренди земельної
ділянки не зазначили дати передачі
земельної ділянки.

Крім цього в договорі відсутня істотна
умова, а саме „ умови передачі в
заставу та внесення до статутного
фонду права оренди земельних ділянок.

В ході розгляду справи позивачем було
надано додаткові пояснення до позовної
заяви (а.с.22-23) де зазначено, що
відповідно до державного акту на право
приватної власності на землю позивачу
належить дві земельні ділянки в тому
числі і площею 0,99 га - кормові угіддя.

Згідно п.2 договору оренди земельної
ділянки, в оренду передається
зазначена земельна ділянка, в тому
числі пасовища 0,99 га.

В пункті 15 договору оренди землі
зазначено, що земельна ділянка
передається в оренду для товарного
сільськогосподарського виробництва.

В пункті 16 договору зазначено цільове
призначення земельної ділянки - рілля.

З посиланням на п.33 договору, ст.13,15
Закону України „ Про оренду землі"
вказує, що невірно зазначено цільове
використання землі та відповідач
використовує земельну ділянку не у
відповідності до її призначення, що
призвело до порушення права позивача.

Рішенням Устинівського районного
суду Кіровоградської області від 10
липня 2014року позовні вимоги було
задоволено та визнано недійсним
договір оренди землі від 1 грудня 2011
року , укладений між ОСОБА_2 та ФГ
„Вікторія-С" земельної ділянки.

,. В апеляційній скарзі Фермерського
господарства „Вікторія-С" ставиться
питання про скасування рішення суду
через порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Зазначено, зокрема, що суд задовольнив
позовні вимоги, які не були заявлені в
позові, а лише були викладені в
поясненні позивача. До початку
розгляду справи по суті позивачем
письмової заяви про зміну предмету або
підстави позову до суду не подавалось ,
а відповідачу копія такої заяви не
надавалась.

Окрім того, відповідно до ст.22 ч.2 ЗК
України до земель
сільськогосподарського призначення
належить як рілля так і пасовища, а тому
відсутні підстави для подвійного
тлумачення умов використання
земельної ділянки та застосування
положень ч.2 ст.15 ЦК України про
визнання договору оренди землі
недійсним.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції ОСОБА_2 заперечила проти
доводів апеляційної скарги,
погоджуючись з рішенням суду.

Представник ФГ „Вікторія-С" в судове
засідання не з'явився. Про розгляд
справи повідомлений належним чином
згідно зворотного повідомлення.

Заслухавши доповідача, пояснення
ОСОБА_2 перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст..303 ЦПК України,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог, з підстав
передбачених ст. 309 ЦПК України.

Відповідно до ст..213 ЦПК України
обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин , на які сторони посилаються,
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст..215 ЦПК України в
рішенні суду повинно бути вказано на
підставі яких доказів та з яких мотивів
суд вважає встановленою наявність або
відсутність фактів якими
обґрунтовувались вимоги чи
заперечення.

Встановлено, що відповідно до
Державного акта на право приватної
власності на землю ОСОБА_2 є власником
земельної ділянки площею 8.64 га в межах
згідно з планом на території
Ганно-Леонтовичівської сільської ради,
яка складається із земельної ділянки
площею 7.65 га та площею 0.99 га.(а.с.10).

Згідно договору оренди землі від 01
грудня 2011 року між ОСОБА_2 та ФГ
«Вікторія-С» останньому надано в
користування земельну ділянку,
пасовище площею 0.99 га, строком на
п'ятнадцять років. Договір оренди землі
набрав чинності після його державної
реєстрації у відділі Держкомзему у
Устинівському районі Кіровоградської
області 07 березня 2012 року, за №
01279.(а.с.6-8).

Відповідно до ст.15 Закону України „Про
оренду землі" істотними умовами
договору оренди землі є: об'єкт оренди
(кадастровий номер, місце розташування
та розмір земельної ділянки); строк дії
договору оренди; орендна плата із
зазначенням її розміру, індексації,
форм платежу, строків, порядку її
внесення і перегляду та
відповідальності за її несплату; умови
використання та цільове призначення
земельної ділянки, яка передається в
оренду; умови збереження стану об'єкта
оренди; умови і строки передачі
земельної ділянки орендарю; умови
повернення земельної ділянки
орендодавцеві; існуючі обмеження
(обтяження) щодо використання
земельної ділянки; визначення сторони,
яка несе ризик випадкового пошкодження
або знищення об'єкта оренди чи його
частини; відповідальність сторін;
умови передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки.

Частиною другою зазначеної статті
визначено, що відсутність у договорі
оренди землі однієї з істотних умов,
передбачених цією статтею, є підставою
для визнання договору недійсним
відповідно до закону.

. Відповідно до частини першої статті 3
ЦПК України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України
визначено право кожної особи на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на
звернення до суду за захистом наділена
особа в разі порушення, невизнання або
оспорювання саме її прав, свобод чи
інтересів, а також у разі звернення до
суду органів і осіб, яким надано право
захищати права, свободи та інтереси
інших осіб або державні та суспільні
інтереси.

Позивач звернулась до суду з позовом
про визнання договору оренди землі
недійсним посилаючись також на ту
обставину,що договір сторонами
укладено на п'ять років, а не як
зазначено у договорі на п'ятнадцять
років. Проте суд першої інстанції в цій
частині визнав позовні вимоги
необґрунтованими, з чим погоджується і
колегія суддів, оскільки позивач не
надала згоду на призначення
судово-почеркознавчої експертизи.

Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування (ч.2 ст.59 ЦПК України)

У правовій позиції, яка висловлена
Верховним Судом України в постанові
від 25 грудня 2013 року у справі № 6-94цс13,
зазначено, що виходячи з того, що
відповідно до ст.15 ЦК України та ст.3 ЦК
України у порядку цивільного
судочинства підлягає захисту саме
порушене право, суд повинен встановити
чи дійсно порушуються права
орендодавців у зв'язку з відсутністю в
договорах оренди умов, передбачених
ст.15 Закону України від 6 жовтня 1998 року
№ 161-Х1У „Про оренду землі", визначити
істотність цих умов, також з'ясувати у
чому саме полягає порушення їхніх
законних прав.

Суд першої інстанції вірно зазначив, з
чим погоджується і колегія суддів, що у
змісті договору оренди землі від 01
грудня 2011 року між позивачем та
відповідачем не міститься прямо
прописана істотна умова, передбачена
ч. 1 ст.15 Закону України "Про оренду
землі», як умови передачі у заставу та
внесення до статутного фонду права
оренди земельної ділянки.

У цьому договорі є розділи - п.п.2-7
розділу "Об'єкт оренди" та п.18-20 розділу
"Умови і строки передачі земельної
ділянки в натурі", у яких про таку
істотну умову можна прописати. Договір
оренди землі між сторонами має дефект
змісту щодо цієї істотної умови, яка не
перешкоджає виконанню сторонами
домовленостей, щодо певних зобов'язань,
позивачкою не обґрунтовано в чому
полягає порушення її права та яким
способом порушене право підлягає
відновленню.

У змісті договору оренди землі
зазначено, що земельна ділянка
передається в користування для
товарного сільськогосподарського
виробництва, тобто, строк дії цього
договору встановлюється тільки після
отримання проекту землеустрою з
урахуванням ротації культур, після
чого підлягає державній реєстрації.

Проте в договорі не визначено, яка із
сторін зобов'язана виконати умову про
виготовлення проекту землеустрою з
урахуванням ротації культур. У цьому
договорі є розділи - п.8 розділу "Строк
дії договору" та п.15 розділу "Умови і
строки передачі земельної ділянки в
натурі", у яких сторони можуть
прописати умови виконання ротації
культур згідно з проектом землеустрою.

Тобто, позивач не навела переконливих
доводів, що відсутність в спірному
договорі істотних умов призвели наявно
до порушення прав власності позивача,
суттєво погіршили її правове становище
та призвели його до значних витрат на
відтворення її права, поставили під
загрозу її майбутнє.

Відповідно до ч.2 ст.31 ЦПК України крім
прав та обов'язків, визначених у статті
27 ЦПК України, позивач має право
протягом усього часу розгляду справи
збільшити або зменшити розмір позовних
вимог, відмовитись від позову.

Матеріали справи не містять заяви
позивача про зміну предмету або
підстави позову, що свідчить про те, що
позивачем письмової заяви про зміну
предмету або підстави позову не
подавалось, а відповідачу така заява не
надавалась.

Задовольняючи позов суд вказав у
рішенні, що сторони не дійшли згоди з
істотної умови договору оренди землі,
як умови використання на цільове
призначення земельної ділянки, яка
передається в оренду. В п.2 договору
оренди зазначено, що в оренду
передається земельна ділянка площею
0,99 га у тому числі пасовищ-0,99 га а в п.16
договору зазначено „цільове
призначення земельної ділянки:
сільськогосподарського
призначення-рілля", що допускає
подвійне тлумачення умови
використання земельної ділянки.

Зазначене свідчить, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з підстав,
які позивачем не заявлялись в позовній
заяві, тобто вийшов за межі позовних
вимог, що є підставою для скасування
рішення суду.

А додаткові пояснення до позовної
заяви (а.с.22-23) не можуть бути розглянуті
оскільки це не є позовом і надані
позивачем в порушення вимог ст. 31 ЦПК
України

Проте дана обставина не перешкоджає
позивачу звернутись з відповідними
позовними вимогами до суду.

Керуючись ст.ст.303,307, 309,313,314,316 ЦПК
України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу фермерського
господарства „Вікторія-С"
-задовольнити.

Рішення Устинівського районного суду
Кіровоградської області від 10 липня
2014року скасувати та ухвалити нове
рішення. В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 про визнання недійсним договору
оренди земелі - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді