АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Провадження № 22-ц/774/6302/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Остапенко Н. Г. Доповідач - Рудь В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2014 року м.
Дніпропетровськ

колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Ткаченко І.Ю.,
Повєткіна В.В.

при секретарі: Кравець
Є.С.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Ленінського
районного суду м.Дніпропетровська від
16 травня 2014 року за позовом ОСОБА_2 до
органу опіки та піклування Ленінської
районної у місті Дніпропетровську ради
про скасування усиновлення, -

В с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернувся з
позовом до органу опіки та піклування
Ленінської районної у місті
Дніпропетровську ради про скасування
усиновлення(а.с.2-4).

Позивач зазначав, що на підставі
рішення Ленінського районного суду
м.Дніпропетровська від 22 серпня 2000 року
він та колишня дружина ОСОБА_3
удочерили ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року
народження, та хлопчика ОСОБА_5.

Згодом, коли ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року
народження, стала підростати, у неї
стали проявлятися ознаки захворювання
психіки. Дівчинка неодноразово тікала
з дому, систематично вчиняла крадіжки,
постійно вередувала, не бажала вчитися.
По цій причині 14 липня 2005 року
звертались до суду про скасування
удочеріння, ухвалою Ленінського
районного суду м.Дніпропетровська від
01.10.2007 року за їхньою заявою позов
залишено без розгляду.

В 2008 році він розлучився з дружиною
та став виховувати дітей один.

В 2012 році він вдруге одружився,
стосунки між усиновленою та дружиною
не склалися. ОСОБА_4 приводила в
квартиру своїх знайомих, навмисно
гучно вмикала музику, відверто
демонструвала зневагу до їх з дружиною
почуттів, хотіла отруїти дружину газом.
Проживати в одній квартирі стало
неможливо, у зв'язку з чим він придбав
квартиру у м.Дніпродзержинську, куди
переселились усиновлені ОСОБА_5 та
ОСОБА_4. Остання навчається в
Дніпродзержинському училищі на
маляра-штукатура, але поводиться вкрай
зухвало, пропускає заняття, веде
аморальний спосіб життя.

Посилаючись на викладені обставини
та вказуючи на те, що на даному етапі
взаємовідносин між усиновлювачем та
усиновленою склалися незалежно від
усиновлювача стосунки, які роблять
неможливим їхнє спільне проживання і
використання усиновлювачем своїх
батьківських обов'язків, позивач
просив скасувати
усиновлення(удочеріння) ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, повернути
усиновленій їй попереднє прізвище та
по батькові - ОСОБА_4.

Рішенням Ленінського районного суду
м.Дніпропетровська від 16 травня 2014 року
в задоволенні позову
відмовлено(а.с.40-41).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати, ухвалити нове
рішення по суті позовних вимог,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
порушення судом норм матеріального і
процесуального права(а.с.44-45).

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з таких підстав.

За положеннями ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 238 СК України передбачено
вичерпний перелік підстав, за яких
усиновлення може бути скасоване.

Зокрема, п.3 ч.1 ст.238 СК України, на
який посилається позивач, визначено, що
усиновлення може бути скасоване за
рішенням суду, якщо між усиновлювачем і
дитиною склалися, незалежно від волі
усиновлювача, стосунки, які роблять
неможливим їхнє спільне проживання і
виконання усиновлювачем своїх
батьківських обов'язків.

Відповідно до п.13 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 3 від 30
березня 2007 року, з послідуючими
змінами, "Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав" усиновлення може
бути скасоване, якщо: воно суперечить
інтересам дитини, не забезпечує їй
сімейного виховання; дитина страждає
недоумством, на психічну чи іншу тяжку
невиліковну хворобу, про що
усиновлювач не знав і не міг знати на
час усиновлення; між усиновлювачем і
дитиною незалежно від його волі
склалися стосунки, які роблять
неможливим виконання ним своїх
батьківських обов'язків.

По справі встановлено, що рішенням
Ленінського районного суду
м.Дніпропетровська від 22 серпня 2000 року
подружжю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було надано
дозвіл на усиновлення ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Хлопчику надано прізвище ОСОБА_5, ім'я
ОСОБА_5, по батькові ОСОБА_5, дата
народження зазначена ІНФОРМАЦІЯ_3,
дівчинці надано прізвище ОСОБА_5, ім'я
ОСОБА_4, по батькові ОСОБА_4, дата
народження зазначена ІНФОРМАЦІЯ_2(а.с.8).

Згідно свідоцтва про народження
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, 13
лютого 1998 року вчинено відповідний
актовий запис за №03, батьками
зазначені: батько - ОСОБА_2; мати -
ОСОБА_3(а.с.33).

Як видно із справи, в обгрунтування
позовних вимог про скасування
усиновлення відносно ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, ОСОБА_2
посилався на обставини, викладені в
позовній заяві.

При розгляді справи ОСОБА_2 зазначав,
що з усиновленою не проживає більше
року, спілкується з нею періодично,
коли сплачує гроші за харчування у
навчальному закладі.

Перевіривши доводи та заперечення
сторін щодо заявлених вимог, судом
встановлено, що після одруження ОСОБА_2
у 2012 році стосунки між усиновленою та
дружиною не склались. У зв'язку з чим
ОСОБА_2 придбав квартиру АДРЕСА_1, куди
переселились усиновлені ОСОБА_5 - син та
ОСОБА_4 - донька, яка стала проживати в
зазначеній квартирі та навчатись у
Дніпродзержинському училищі на
маляра-штукатура.

Дані обставини підтверджуються
довідкою ТОВ «Абонент ХХІ» №000524785 від
18.11.2013 року про склад сім'ї ОСОБА_2,
згідно якої ОСОБА_5 та ОСОБА_4
зареєстровані за вказаною
адресою(а.с.14), актом обстеження
житлово-побутових умов учня ОСОБА_4 від
08 травня 2014 року, згідно якого остання
проживає в зазначеній квартирі(а.с.35).

Доказів в розумінні ст.ст.57,58 ЦПК
України, які б містили інформацію щодо
предмета доказування, а саме про те, що
між усиновлювачем ОСОБА_2 і дитиною
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження,
склалися, незалежно від волі
усиновлювача, стосунки, які роблять
неможливим їхнє спільне проживання і
виконання усиновлювачем своїх
батьківських обов'язків, матеріали
справи не містять, таких доказів ОСОБА_2
не надав.

Таким чином, встановивши вказані
обставини, суд прийшов до правильного
висновку, що ОСОБА_2 не довів наявність
підстав для скасування усиновлення,
передбачених п.З ч.І ст.238 СК України, а
тому обгрунтовано відмовив в
задоволенні заявлених вимог.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній
скарзі на неповне з'ясування обставин,
що мають значення для справи, порушення
судом норм матеріального і
процесуального права необгрунтовані,
оскільки висновки суду першої
інстанції про відмову в задоволенні
позову є правильними, такими, що
грунтуються на встановлених
обставинах справи та положеннях норм
діючого законодавства, що регулює
зазначені правовідносини, доказам у
справі суд дав оцінку відповідно до
вимог ст.212 ЦПК України. Підстав для
скасування судового рішення не
встановлено.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду
м.Дніпропетровська від 16 травня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий -

Судді -