Справа №: 398/4430/14-цЗАОЧНЕ
РІШЕННЯ

Іменем України

"24" вересня 2014 р. Олександрійський
міськрайонний суд Кіровоградської
області

в складі: головуючого - судді
Ковальової О.Б.

при секретарі - Дудченко О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Олександрії цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3

до ОСОБА_4 та ОСОБА_5

про визнання осіб такими, що втратили
право користування житловим
приміщенням, -

В С Т А Н О
В И В :

позивачі звернулися до суду з позовною
заявою, де просять визнати ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, втратившими право користування
житловим приміщенням в квартирі
АДРЕСА_1.

Позов мотивують тим, що згідно з
рішенням Олександрійського
міськвиконкому вони приватизували
зазначену квартиру та є її власниками,
що підтверджується свідоцтвом про
право власності на житло від 06 жовтня
1998 року.

ОСОБА_6 11.02.2002 року зареєстрував шлюб з
відповідачкою по справі - ОСОБА_4, яка з
дозволу позивачів проживала в спірній
квартирі, а 20.01.2004 року вони дали дозвіл
на їй реєстрацію в цій квартирі.

Проте, з жовтня 2012 року відповідачі,
які зареєстровані в спірній квартирі,
там фактично не проживають та вони
зібрали свої речі та переїхали в інше
місце мешкання - АДРЕСА_2.

14.03.2013 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3
розірвано.

На теперішній час той факт, що там
зареєстровані відповідачі, порушує їх
право на свій розсуд володіти,
користуватись та розпоряджатись
належним їм майном та призводить до
зайвих витрат по сплаті комунальних
послуг.

Посилаючись на ст., ст. 3, 15, 16, ч.2 ст.405 ЦК
України, позивачі просять з
врахуванням того, що відповідачі не
користується спірним житлом понад один
рік без поважних причин, не сплачують
комунальні послуги та не несуть інших
витрат по утриманню квартири, визнати
їх втратившими право користування
житловим приміщенням, яке належить їм
на праві власності.

В судове засідання позивачі надали
клопотання про проведення розгляду
справи за їх відсутності. Відповідачі в
судові засідання, призначені на 06.08.2014
року та 24.09.2014 року не з'явилися, про
день, час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином.

Суд ухвалив, провести заочний розгляд
справи та у відсутності сторін
розглянути справу та ухвалити рішення
на підставі наявних матеріалів справи,
постановити заочне рішення, відповідно
до вимог ст., ст. 224-226 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд
відповідно до ст.11 ЦПК України
розглядає цивільні справи не інакше, як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Ніхто не може бути виселений із
займаного жилого приміщення або
обмежений у праві користування жилим
приміщенням інакше як з підстав і в
порядку, передбачених законом (ч.3 ст.9
ЖК України).

Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які
мають у приватній власності будинок,
квартиру, користуються ним (нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатись цією власністю на свій
розсуд продавати, дарувати, заповідати,
здавати в оренду, обмінювати,
закладати, укладати інші не заборонені
законом угоди.

Судом встановлено наступне.

Позивачі, згідно з Свідоцтвом про право
власності на житло від 06 жовтня 1998 року,
є власниками квартири АДРЕСА_1. Зі
змісту позовної заяви вбачається, що
ОСОБА_6 11.02.2002 року зареєстрував шлюб з
відповідачкою по справі - ОСОБА_4, яка з
дозволу позивачів проживала в спірній
квартирі, а 20.01.2004 року позивачі дали
дозвіл на їй реєстрацію в цій квартирі,
як члена сім'ї позивачів. Також в цій
квартирі була зареєстрована і донька
ОСОБА_4, що є відповідачкою по справі -
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується довідкою КП
«Житлогосп» від 07.02.2014 року (а.с.6).

Згідно з рішенням Олександрійського
міськрайонного суду від 14 березня 2013
року шлюб між відповідачем ОСОБА_4 та
позивачем ОСОБА_3 було розірвано.

З гідно з матеріалами справи, ще до
розірвання шлюбу, у жовтні 2012 року,
відповідачі забрали свої речі та
переїхали в інше місце проживання, за
адресою: АДРЕСА_2; після цього
відповідачі у квартирі позивачів не
з'являлися, що підтверджується актами -
розпорядженнями КП «Житлогосп» від
16.12.13 р., 05.02.14 р., 07.03.14 р., 14.04.14 р., 05.05.14 р.,
02.06.14 р.

Позивачі вимушені сплачувати за
відповідачів всі комунальні платежі
та нести витрати по утриманню квартири.

Таким чином, судом встановлено, що
відповідачі зареєстровані в квартирі,
яка є власністю позивачів, ця обставина
перешкоджає позивачам вільно, на свій
розсуд, розпоряджатися належною їм на
праві приватної власності квартирою,
відповідно до ст., ст. 319, 383 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. При цьому, згідно ст. 391
ЦК України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Особа має право на захист порушеного
права у спосіб визначений законом або
договором. Способи захисту цивільних
прав та інтересів судом встановлені
ч.2 ст. 16 ЦК України.

Членів сім'ї власника жилого будинку
(квартири) може бути виселено у
випадках, передбачених частиною першою
статті 116, 157 ЖК України, або ж в порядку
ст.405 ч.2 ЦК України, згідно якої член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Судом встановлено, що відповідачі, були
членами сім'ї співвласника, але не
проживають з жовтня 2012 року в квартирі
АДРЕСА_1, тобто понад один рік та не
звертались до суду з заявою про
усунення перешкод в користуванні цим
спірним жилим приміщенням.

Враховуючи відсутність відповідачів
за місцем реєстрації понад один рік,
без поважних причин та відсутність
іншої домовленості між власником
житлового приміщення та відповідачами,
суд вважає, що маються підстави для
визнання відповідачів такими, що
втратили право на користування
спірним житловим приміщенням.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що в судовому засіданні позовні вимоги
знайшли своє підтвердження. Реєстрація
відповідачів в помешканні за
вищевказаною адресою, фактично
перешкоджає позивачам в реалізації їх
прав власників жилого приміщення, яке
підлягає відновленню шляхом визнання
відповідачів такими, що втратили право
на користування жилим приміщенням з
підстав, передбачених ч.2 ст.405 ЦК
України

Відповідно до ст. 7 Закону України від 11
грудня 2003 року «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.

Згідно ст. 88 ЦПК України, оскільки
позовні вимоги задоволені, то з
відповідачів на користь позивачів
підлягає стягненню сплачений ними
судовий збір в рівних долях, по 121,80 грн.
з кожного.

Керуючись ст., ст. 11, 59, 60, 88, ч.2 ст.197, 209, 212
- 215, 218, 224-226, 228 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, втратившими право
користування житловим приміщенням в
квартирі АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у
відшкодування сплаченого судового
збору по 121,80 грн. з кожного.

Апеляційну скаргу на рішення може
бути подано протягом 10 днів з дня його
проголошення до апеляційного суду
Кіровоградської області через
Олександрійський міськрайонний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання ним копії рішення.

Суддя: