Провадження № 2-о/127/620/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

28.08.2014 року Вінницький
міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Сичук
М. М.,

при секретарі Гороховій О.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Вінниці
цивільну справу за заявою ОСОБА_1 за
участю заінтересованої особи Третьої
вінницької державної нотаріальної
контори про встановлення факту
належності правовстановлюючого
документу, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду із заявою, в
якій просить суд встановити факт
належності правовстановлюючого
документу.

Свою заяву вона обґрунтовує тим,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся заявника
ОСОБА_2, яка проживала у АДРЕСА_1. Після
її смерті відкрилася спадщина. До
складу спадкового майна входить також
будинок, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1, який належав ОСОБА_2, згідно
договору купівлі-продажу від 04.12.1981
року № 2-465.

Мати заявника ОСОБА_3, яка є
донькою ОСОБА_2 за законом була
спадкоємцем першої черги. При житті, а
саме 24.08.1989 року ОСОБА_2 склала заповіт,
відповідно до якого все належне їй
майно заповідала своїй доньці ОСОБА_3.

Враховуючи те, що спадщина
відкрилася до 01.01.2004 року, тобто до
набрання чинності Цивільним кодексом
України, виникли відносини, відповідно
до п.4 Прикінцевих та Перехідних
положень ЦК України, п.1 постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику у справах про
спадкування» від 30.05.2008 року №7,
регулюються діючим на тої час
законодавством та нормами ЦК УРСР в
редакції 1963 року.

ОСОБА_3 спадщину після смерті
бабусі прийняла, відповідно до п. 1 ч. 1
ст. 549 ЦК УРСР вступивши у фактичне
користування та володіння спадковим
будинком, однак не оформила своє право
на майно.

Заявник ОСОБА_1, є спадкоємцем за
законом першої черги після смерті моєї
матері ОСОБА_3 Спадщину після матері
заявник прийняла, оскільки у
визначений законом строк подала заяву
про прийняття спадщини в Третю
Вінницьку державну нотаріальну
контору.

На даний час ОСОБА_1 має намір
оформити своє право на спадщину у
Третій Вінницькій державній
нотаріальній конторі, однак зробити це
не має можливості, так як у договорі
купівлі-продажу не вірно зазначено
по-батькові бабусю «ОСОБА_2» замість
«ОСОБА_2», тому остання змушена
звернутися із даною заявою до суду.

Представник заявника в судовому
засіданні заяву підтримав в повному
обсязі. Представник
заінтересованої особи направив до суду
заяуву про розгляд справи у її
відсутність, не заперечує проти
задоволення заяви.

Дослідивши матеріали справи та надані
суду докази, суд вважає позовну заяву
обґрунтованою та підлягаючою
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у свідоцтві
про народження ОСОБА_2 від 02.10.1958 року
актовий запис № 308 по-батькові її
вказано «ОСОБА_2» (а.с. 4).

В свідоцтві про одруження № 24 від
15 березня 1950 року також вказано ОСОБА_2
(а.с. 5).

У свідоцтві про народження ОСОБА_3
в графі матір зазначено ОСОБА_2 (а.с. 6).

В свідоцтві про смерть від 14.09.1993
року актовий запис №1022 зазначено
ОСОБА_2 (а.с. 9).

Рішенням Ленінського районного
суду м. Вінниці від 16.10.2003 року було
встановлено факт належності заповіту
ОСОБА_2, оскільки в заповіті в запису
по-батькові бабусі вказано замість
«ОСОБА_2» - «ОСОБА_2» (а.с. 10).

За правовими позиціями
Верховного Суду України щодо судової
практики розгляду справ про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення, коли громадяни не можуть
використати правовстановлюючі
документи, оскільки зазначені в них
прізвище, ім'я, по батькові, місце чи час
народження, місце проживання не
відповідають записам у паспорті чи
свідоцтві про народження або в інших
документах, які хоч і не посвідчують
особу, але є необхідними для
підтвердження певного права, а
установи, які видали ці документи, не
можуть виправити допущені в них
помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК
громадяни мають право звернутися до
суду із заявою про встановлення факту
належності правовстановлюючого
документа.

В зв'язку з викладеним, суд вважає
встановленим той факт, що ОСОБА_2, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно належить
договір купівлі-продажу будинку, що
знаходиться в АДРЕСА_1, укладений 04.12.1981
року, посвідчений державним нотаріусом
Третьої Вінницької державної
нотаріальної контори, зареєстрований в
реєстрі за № 2-465 та зареєстрований у
Вінницькому об'єднаному бюро технічної
інвентаризації 15.12.1981 року за №15335.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 57, 60, 213-215, 218, 221, 256-258 ЦПК України,
суд -

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити повністю.

Встановити факт належності
правовстановлюючого документу, а саме
належності ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, договору купівлі-продажу
будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1,
укладений 4 грудня 1981 року, посвідчений
державним нотаріусом Третьої
вінницької державної нотаріальної
контори, зареєстрований в реєстрі за №
2-465 та зареєстрований у Вінницькому
об'єднаному бюро технічної
інвентаризації 15 грудня 1981 року за №
15335.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду Вінницької області
на протязі 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя