РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2014 року
м.
Ужгород

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Закарпатської області в складі :

Головуючого судді Бондаренко Ю.О.

судді: Куцин М.М., Собослой
Г.Г.

при секретарі : Чучка Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
Свалявського районного суду від 13
березня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернулася з позовом до
ОСОБА_2 про скасування свідоцтва про
право на спадщину за законом,
скасування свідоцтва на право
власності на нерухоме майно на 2/3
частки квартири, стягнення грошових
коштів, витрачених на ремонт будинку.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
15 квітня 2006 року вона уклала шлюб з
ОСОБА_3. У шлюбі в них народилася дитина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. За час шлюбу ними
було придбано квартиру в АДРЕСА_1. В
шлюбі позивач з чоловіком проживали в
житловому будинку відповідача по
АДРЕСА_2. Відповідач з 2003 року і на даний
час проживає за межами України, а тому
довірила своєму сину ОСОБА_3 провести
ремонт житлового будинку в АДРЕСА_2, що
ними було зроблено. ІНФОРМАЦІЯ_4
чоловік позивача та син відповідача -
ОСОБА_3 помер. Після його смерті
відповідач ОСОБА_2 запропонувала
ОСОБА_1, відмовитись від спадкування
частини квартири в АДРЕСА_1, натомість
відповідач подарує житловий будинок в
АДРЕСА_2 своїй онучці ОСОБА_4 Проте дані
обіцянки щодо дарування житлового
будинку внучці ОСОБА_4 відповідач не
виконала, не дивлячись на відмову
позивача від спадщини, за таких
обставин позивач просить скасувати
свідоцтво про право на спадщину за
законом бланк ВРМ №653306 від 25.08.2011 року
зареєстроване в реєстрі за №2078 в
частині, що стосується відповідача,
скасувати свідоцтво на право власності
на нерухоме майно на 2/3 частки квартири
в АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача
грошові кошти витрачені на ремонт
будинку в АДРЕСА_2 у сумі 182304,98 гривень
та оплачені судові витрати. В порядку
статті 31 ЦПК України позивач збільшила
позовні вимоги та просить стягнути з
відповідача грошові кошти, витрачені
на ремонт (реконструкцію) житлового
будинку в АДРЕСА_2 в розмірі 415419,00
гривень та вартість оплачених робіт по
виготовленню необхідної проектної та
дозвільної документації в розмірі 4900,00
гривень (а.с.155).

Рішення Свалявського районного
суду від 13 березня 2014 року позов було
задоволено частково, скасовано
свідоцтво про право на спадщину за
законом видане державним нотаріусом
Свалявської державної нотаріальної
контори 25 серпня 2011 року, зареєстроване
в реєстрі №2078., скасовано свідоцтво на
право власності на нерухоме майно на 2/3
частки квартири АДРЕСА_1 та Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти,
які витрачені на ремонт будинку
АДРЕСА_2 в сумі 391 419,00 грн. вартість
оплаченої судової експертизи в сумі
2754,00 грн. та судові витрати в сумі 2600,00
грн. В решті вимог відмовлено.

Не погоджуючись з доводами та
висновками суду першої інстанції,
представник відповідача по справі
подала апеляційну скаргу в якій
просить рішення суду скасувати як не
обґрунтоване та таке, що ухвалене з
порушенням норм матеріального і
процесуального права і ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позову.

Апеляційна скарга мотивована тим що
суд першої інстанції безпідставно
відкинув одні докази, взявши до уваги
виключно твердження позивачки. Так,
квартира в АДРЕСА_1 була придбана
померлим ОСОБА_3 за особисті кошти, хоча
договір оформлено через 6 днів після
одруження. Після смерті сина, позивачка
добровільно відмовилась від своєї
частки у майні померлого на користь
його матері - відповідачки у справі. Що
стосується грошей на ремонт та
впорядкування будинку відповідачки, то
їх надавала ОСОБА_2 Більше того витрати
на ремонт, позивачкою нічим не
підтверджені. Висновок експерта не
може слугувати доказом, так як він є
непослідовним та упередженим крім того
при дачі пояснення в суді сам експерт
заявив, що період проведення ремонтних
робіт в будинку встановити неможливо.

В судовому засіданні представник
позивача заперечив щодо задоволення
апеляційної скарги зазначивши, що
рішення суду є законним і судом було
враховані всі обставини у справі,
включаючи внески відповідача в ремонт
будинку а саме те, що при проведенні
капітального ремонту будинку, був
проданий автомобіль відповідачки на
суму що становила 24000 грн., на яку судом
були зменшена стягнута сума.

Відповідач та її представник в судове
засідання не з'явились.

Заслухавши суддю-доповідача,
сторони та їх представників,
дослідивши матеріали справи, судом
встановлено що 17 квітня 1993 року між
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб
(а.с.5). 22 квітня 2006 року ОСОБА_3 придбав у
власність квартиру АДРЕСА_1 (а.с.164).
ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_3 (а.с.7). Згідно
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 25 серпня 2011 року,
спадкоємцями майна померлого ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 є
його дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/3
частину, його мати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3
на 2/3 частини у тому числі з урахуванням
1/3 частки, від якої відмовилася дружина
спадкодавця, ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
(а.с.10).

Відповідачка є власником
житлового будинку в АДРЕСА_2 (а.с.11).
Згідно рішення Свалявської міської
ради за №216 від 15 травня 2008 року "Про
реконструкцію та будівництво на
території власних дворогосподарств та
реконструкції власних житлових
квартир" ОСОБА_2, мешканці АДРЕСА_2
надано дозвіл на реконструкцію
власного індивідуального житлового
будинку з надбудовою мансардного
поверху, згідно плану (а.с.172).

Згідно висновку №10-11/13 судової
будівельно-технічної експертизи від 30
листопада 2013 року в домоволодінні
АДРЕСА_2 проведено перебудову
(реконструкцію ) житлового будинку:
станом на 2003 рік будинок був
одноповерховим, після реконструкції
він став одноповерховим з надбудованим
мансардним поверхом. В процесі
перебудови укріплено фундаменти та
стіни 1-го поверху будинку, для цього
також влаштовано з/б каркас, зроблено
внутрішнє перепланування першого
поверху, надбудовано мансардний
поверх, влаштовано новий дах та
покрівлю будинку, а також нові підлоги,
нові заповнення віконних та дверних
прорізів , опорядження приміщень та
частково фасадів (крім фарбування
фасадів), оновлено всі інженерні мережі
та устаткування. Дійсна ринкова
вартість об'єкту оцінки - домоволодіння
АДРЕСА_2 на час проведення експертизи
складає 580345,00 гривень без ПДВ. Загальна
вартість будівництва, тобто вартість
будівельно-монтажних робіт, а також
матеріальних та інших витрат по
реконструкції будинку АДРЕСА_2
встановлена на момент експертизи
складає 415419,00 гривень (а.с.99 - 145).

Статтею 213 ЦПК передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст.214 ЦПК під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають з установлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

У відповідності до ст. 303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Так, відповідно до ст.1261 ЦК
України у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1273 ЦК України
спадкоємець за заповітом або за
законом може відмовитися від прийняття
спадщини протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу. Заява про відмову від
прийняття спадщини подається
нотаріусу за місцем відкриття
спадщини. Відмова від прийняття
спадщини є безумовною і
беззастережною. Відмова від прийняття
спадщини може бути відкликана протягом
строку, встановленого для її прийняття.

З матеріалів справи та з пояснень
сторін, вбачається що позивачка
відмовилась від прийняття спадщини на
користь відповідачки, яку не
відкликала.

Згідно ст. 1274 ЦК України
спадкоємець за законом має право
відмовитися від прийняття спадщини на
користь будь-кого із спадкоємців за
законом незалежно від черги.

З врахуванням викладеного
спадкоємцями першої черги за законом
залишилась донька та мати померлого,
які успадкували майнові права
померлого відповідно по 1/3 та 2/3 часток.

ОСОБА_1 як підставу для визнання
свідоцтва недійсним вказує на
написання заяви про відмову від
спадщини на користь відповідачки ,
перебуваючи під впливом тяжкої
обставини - смерті чоловіка і на той час
вона не усвідомлювала своїх дій.
Частиною 5 ст. 1274 ЦК України визначено,
що відмова від прийняття спадщини може
бути визнана судом недійсною з підстав,
встановлених статтями 225, 229 - 231 і 233
цього Кодексу.

Відмову від прийняття спадщини,
позивачка не оскаржувала і судом вона
не визнавалась недійсною.

З огляду на викладене у суду були
відсутні підстави для визнання
свідоцтва про право на спадщину і як
похідне свідоцтво про право на
власність недійсними так-як
відповідачка мала права на спадкування
і в такому розмірі в якому успадкувала.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Частково задовольняючи вимогу
про стягнення з ОСОБА_2 грошей
витрачених на ремонт будинку що
належав останній в розмірі 391419 грн., (за
виключенням суми отриманої за продаж
автомобіля відповідачки), суд виходив з
висновку експерта, та доведеності
сторонами обставин на які вони
посилались, врахувавши і витрачену
суму грошей, отриманої за продаж
автомобіля - 24000 грн., що було визнано
сторонами в суді першої інстанції.

Згідно ст. 60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).

Об'єктом права спільної сумісної
власності, відповідно до ст. 61 СК
України є заробітна плата, пенсія,
стипендія, інші доходи, одержані одним
із подружжя.

Представник відповідач не
заперечує тієї обставини, що її
покійний син з позивачкою провели
ремонт її будинку, тим самим було
зроблено його поліпшення.

Виходячи з аналогії ч.3 ст. 778 ЦК України
згідно якої, поліпшення речі зроблено
за згодою наймодавця, наймач має право
на відшкодування вартості необхідних
витрат або на зарахування їх вартості в
рахунок плати за користування річчю,
позивачка та її померлий чоловік мали
право на відшкодування вартості
ремонту.

Суд першої інстанції
обґрунтовано не взяв до уваги
пояснення представника відповідача в
частині надсилання грошей для
здійснення ремонту, як такі що не
доведені. За таких обставин
грошові кошти витрачені позивачкою та
її чоловіком для проведення ремонту
будинку відповідачки відносились до
спільної сумісної власності подружжя,
і їх частки вважаються рівними.

Матеріалами справи документально
підтверджено (квитанціями, рахунками)
придбання будматеріалів на загальну
суму 182304,98 грн. (а.с.15-45). Сторонами також
було визнано те що гроші отримані за
продаж автомобіля в розмірі 24000 грн.
були використані на проведення
ремонту.

Враховуючи, що позивачка
відмовилась від своєї частини майнових
прав у спадщині на користь
відповідачки, за таких обставин має
право на відшкодування лише половини з
грошей витрачених на ремонт житлового
будинку тобто (182304,98-24000):2 = 79152,49 грн., яка
і підлягає стягненню з відповідачки.

Що стосується висновку експерта,
то він дав оцінку вартості
будівельно-монтажних робіт, а також
матеріалів на момент проведення
експертизи тобто на листопад 2013 року, а
не на час проведення ремонтних робіт -
2008 по 2009 роки, за таких обставин
експертизою не встановлено фактичної
суми витраченої на проведення
ремонтних робіт.

Враховуючи вищевикладене, позов
не підлягав до часткового задоволення.

Статтею 88 ЦПК України визначено,
що якщо позов задоволено частково,
судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст.88,209,218,303,307,309,313,314,315,317,319 ЦПК
України, колегія суддів, -

р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 -
задовольнити частково.

Рішення Свалявського районного суду
від 13 березня 2014 року - скасувати.

У справі ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
грошові кошти витрачені на ремонт
будинку АДРЕСА_2 в розмірі 79152,49 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
сплачений судовий збір в розмірі 757,75
грн.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Судді