УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді
Крижанівської Г.В.,

суддів
Українець Л.Д., Оніщука М.І.,

при секретарі Конику
В.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "АН "Парк Лейн"
Університет" до ОСОБА_1 про стягнення
боргу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 12 грудня 2013 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2013 р. позивач звернувся до суду
із позовом до ОСОБА_1 про стягнення
боргу в розмірі 20 437 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обгрунтував тим, що
28.03.2013 р. між ТОВ "АН "Парк Лейн"
Університет" та ОСОБА_1 укладено
договір про надання послуг № 004070,
відповідно до умов якого позивачем
було надано консультаційні послуги,
які відносяться до ринку нерухомості,
вартістю 20 437 грн. 00 коп.

Разом з тим, відповідачка свої
зобов'язання щодо оплати наданих
послуг не виконала, у зв'язку з чим на її
адресу була направлена претензія.
Оскільки вжиті заходи виявилися
безрезультатними, позивач стверджував
про наявність підстав для стягнення
боргу в примусовому порядку.

Заочним рішенням Голосіївського
районного суду м. Києва від 12 грудня 2013
року позов ТОВ "АН "Парк Лейн"
Університет" до ОСОБА_1 задоволено.
Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ТОВ "АН
"Парк Лейн" Університет" 20 437 грн. 00 коп.
заборгованості за договором про
надання послуг та вирішено питання про
розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу,
в якій просила заочне рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 12 грудня 2013 року скасувати та
направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Свої доводи обґрунтувала тим, що при
ухваленні оскаржуваного рішення було
порушено норми процесуального права та
неправильно застосовано норми
матеріального права, неповно з'ясовано
обставини справи.

Апелянт зазначила, що їй були надані
зовсім інші послуги, ніж ті, що вказані
у договорі та за вдвічі більшою
вартістю, ніж це було попередньо
погоджено, а підписи у договорі та на
документах, що підтверджують факт
отримання послуг, вона проставила, не
ознайомившись з їх змістом.

Справа № 752/15684/13-ц № апеляційного
провадження: 22-ц/796/4998/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Шевченко
Т.М.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Крижанівська Г.В. Крім
того, ОСОБА_1 вказувала, що договір про
надання послуг було укладено особою,
яка не мала на це повноважень, без
вільного волевиявлення та внутрішньої
волі відповідачки, а також, що він не
був спрямований на реальне настання
правових наслідків, що ним обумовлені.
Оскільки суд першої інстанції ухвалив
заочне рішення, дана обставина
позбавила відповідачку права подати
зустрічний позов про визнання
вищевказаного договору недійсним.

Також апелянт стверджувала, що
зазначені позивачем послуги фактично
надані не були, оскільки в акті
здачі-приймання таких послуг відсутня
дата його складання, що унеможливлює
підтвердження чи спростування часу
виконання зобов'язання.

В судовому засіданні апелянт
доводи апеляційної скарги підтримала,
просила її задовольнити, скасувати
оскаржуване судове рішення та
направити справу на новий розгляду до
суду першої інстанції.

Представник позивача просила
апеляційну скаргу відхилити, рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

Колегія суддів, розглянувши
справу в межах доводів апеляційної
скарги, перевіривши законність і
обґрунтованість ухваленого рішення в
цій частині, заслухавши пояснення
учасників процесу та дослідивши
письмові докази по справі та доводи
апеляційної скарги, дійшла висновку
про відсутність підстав для її
задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 28.03.2013 р. між
ТОВ "АН "Парк Лейн" Університет" та
ОСОБА_1 укладено договір про надання
консультаційних послуг № 004070 (а.с. 11,12).

Відповідно до умов вказаного
договору позивач надав відповідачці
кваліфіковані консультації, котрі
стосуються ринку нерухомості, вартістю
20 437 грн. 00 коп., що підтверджується
актом прийому-передачі послуг від
19.04.2013 р. (а.с. 13).

Оскільки зобов'язання щодо
оплати наданих послуг виконані не були,
01.05.2013 р. ТОВ "АН "Парк Лейн" Університет"
направило на адресу ОСОБА_1 вимогу про
сплату коштів в розмірі 20 437 грн. 00 коп.
(а.с. 14,15).

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України
передбачено зобов'язання замовника
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що визначені
договором, якщо таким договором
передбачено надання послуг за плату.

Посилання апелянтки на те, що їй
були надані зовсім інші послуги, ніж ті,
що вказані у договорі, та за вдвічі
більшою вартістю, ніж це було
попередньо погоджено, спростовуються
наявними в матеріалах справи доказами,
а саме: актом прийому-передачі послуг
від 19.04.2013 р.

Проставляючи особистий підпис
на вказаному акті, ОСОБА_1 підтвердила,
що виконавець надав замовнику
передбачені укладеним між ними
договором послуги в повному обсязі,
належної якості та у встановлені
строки.

Та обставина, що відповідач
проставила підписи у договорі та на
документах, що підтверджують факт
отримання послуг, не ознайомившись з їх
змістом, не може бути підставою для
звільнення від виконання зобов'язань.

Посилання апелянтки на те, що в акті
прийому-передачі послуг відсутня дата
його складання, не знайшли свого
підтвердження, оскільки як вбачається
із наявної в матеріалах справи копії
вказаного документа, останній був
складений 19.04.2013 р. (а.с. 13).

Доводи ОСОБА_1 про те, що договір про
надання послуг є недійсним, оскільки
його було укладено особою, яка не мала
на це повноважень, без вільного
волевиявлення та внутрішньої волі
відповідачки, а також, що він не був
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що ним обумовлені,
не приймаються судом до уваги з огляду
на наступне.

Відповідно до ст. 204 ЦК України
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Разом з тим, докази, які б підтвердили
факт визнання договору про надання
послуг недійсним, в матеріалах справи
відсутні.

Посилання апелянтки на те, що
проводячи заочний розгляд справи, суд
першої інстанції позбавив її права
подати зустрічний позов про визнання
недійсним договору про надання
консультаційних послуг № 004070 від 28.03.2013
р., укладеного між нею та ТОВ "АН "Парк
Лейн" Університет", судом до уваги не
приймаються з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних та оспорюваних прав, свобод
чи інтересів.

За таких обставин ОСОБА_1 не була
позбавлена можливості звернутися до
суду із позовом у загальному порядку.

Враховуючи викладене, при
встановленні обставин справи та
ухваленні оскаржуваного рішення судом
першої інстанції не було допущено
порушень норм процесуального права та
правильно застосовано норми
матеріального права.

Відтак, суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про наявність
підстав для задоволення позову ТОВ "АН
"Парк Лейн" Університет".

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, не впливають на
правильність прийнятого судом рішення
і, з огляду на вимоги ст. 308 ЦПК України,
не можуть бути підставою для його
скасування, а тому підлягають
відхиленню.

Керуючись ст. 218, 303, 307, 308, 313, 314,315,
317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 12 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:
Г.В. Крижанівська

Судді:
М.І. Оніщук

Л.Д. Українець