Ухвала

іменем україни

10 липня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Савченко В.О., Парінової І.К., Фаловської
І.М.,-

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом
Білоцерківського аграрного
університету до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
виселення без надання іншого жилого
приміщення, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 12 лютого 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 28 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року Білоцерківський
аграрний університет звернувся до суду
з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
виселення без надання іншого жилого
приміщення.

Зазначав, що на підставі ордеру №394 від
19 січня 2006 року на період роботи в
університеті, відповідачам була надана
для тимчасового проживання кімната
АДРЕСА_1

12 серпня 2013 року ОСОБА_4 був звільнений
з роботи.

Посилаючись на викладене,
Білоцерківський аграрний університет
просив виселити відповідачів та їх
неповнолітнього сина ОСОБА_7 із
займаного жилого приміщення на
підставі ст. 132 ЖК України та розділу 7
Примірного положення про гуртожитки.

Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 12 лютого 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Київської
області від 28 квітня 2014 року, позов
задоволено.

Виселено ОСОБА_4, ОСОБА_5 та їх
неповнолітнього сина ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1 з кімнати АДРЕСА_1, без
надання іншого жилого приміщення.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
ухвалені у справі судові рішення
скасувати і передати справу на новий
розгляд до суду першої інстанції,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права і порушення норм
процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Ухвалюючи рішення та задовольняючи
позов, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився й суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що відповідач ОСОБА_4 припинив трудові
відносини із позивачем, а відтак він та
члени його родини не мають законних
підстав користуватися спірним жилим
приміщенням гуртожитку й підлягають
виселенню без надання іншого жилого
приміщення.

Такі висновки судів є обґрунтованими
та узгоджуються з матеріалами справи,
при встановленні зазначених фактів
судами не було порушено норм
цивільного процесуального
законодавства, правильно визначено
характер спірних правовідносин та
застосовано положення ст. ст. 109, 127, 128,
129, 132 ЖК України.

Також судами вірно зазначено, що дія
Закону України «Про забезпечення
реалізації житлових прав мешканців
гуртожитку» в силу ч. 3 ст. 1 цього
Закону не поширюються на спірні
правовідносини.

Крім того, на вимогу суду апеляційної
інстанції було правомірно отримано
висновок служби у справах дітей
Білоцерківської міської ради з приводу
даного спору.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 на
увагу не заслуговують й висновків суду
не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 12 лютого 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 28 квітня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.О.Савченко

І.К. Парінова

І.М. Фаловська