Справа №
Провадження № 2 серпня 2014 року Леніський районний суд
м. Харкова в складі:
головуючого судді - Грінчук О.П.,
за участі секретаря Михальової А.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа Харківська міська рада про виділ
частки із майна, що є у спільній
частковій власності та визначення
порядку користування земельною
позивач звернувся до суду з позовом та
просить виділити йому в натурі 1/3
частину домоволодіння, розташованого
за адресою: АДРЕСА_1, визнати за ним
право власності на будинок літ. «Б-1» та
огорожу № 3 та визначити порядок
користування земельною ділянкою з
урахуванням часток співвласників та
фактичного користування нею. В
обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначає, що, згідно договору
дарування від 13.02.2002 року, посвідченого
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
за реєстр. № 548 він є власником 1/3
частини вищезазначеного
домоволодіння, яке зареєстроване КП
«Харківське міське бюро технічної
інвентаризації» 20.02.2002 року за реєстр.
№ 3444. Відповідно, інша 1/3 частина
домоволодіння належить відповідачу, ще
1/3 частина належала гр. ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка вже померла. Порядок
користування домоволодінням та
земельною ділянкою фактично склався,
відповідно до нього позивач
користується будинком літ. «Б-1» та
огорожею № 3, відповідач, в свою чергу
користується житловим будинком з
прибудовами літ. «А-1», сараєм літ. «Л»,
льохом літ. «М» та огорожами №№ 4-6,8.
Позивач зазначає, що після смерті
третього співвласника відповідач
заволодів тими приміщеннями будинку та
надвірними спорудами домоволодіння,
якими за життя користувалася ОСОБА_4,
тобто фактично він користується 2/3
частинами домоволодіння. На цей час між
сторонами не досягнута угода про
визначення порядку користування
земельною ділянкою, адже відповідач не
погоджується вирішити це питання
шляхом укладення відповідного
договору, що змусило позивача
звернутися до суду з позовом.
Представник позивача в судове
засідання не з'явився, подав до суду
заяву в якій позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, справу просив
розглядати за його відсутності та у
разі неявки відповідача не заперечував
проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не
з'явився, причини своєї неявки суду не
повідомив. Заяв від відповідача до суду
Представник третьої особи - ХМР до
судового засідання не з'явився, про час
та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином.
Харківська міська рада надала суду
пояснення до позову, де зазначила, що
позовні вимоги про виділ частки із
майна, що є у спільній частковій
власності та визначення порядку
користування земельною ділянкою є
передчасними та не підлягають
задоволенню, оскільки за умови смерті
одного з співвласників не вирішене
питання про спадщину, крім цього у
відповідно до технічного паспорту в
одному із будинків, які розташовані в
домоволодінні здійснено самочинне
будівництво. Крім цього до суду надано
письмову заяву, в якій представник
третьої особи просив слухати справу за
його відсутності та постановити
рішення відповідно до вимог діючого
законодавства.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст.224 ЦПК
України.

Суд,
провівши у сукупності дослідження
матеріалів справи, вважає, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав:

у відповідності до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданими відповідно до ЦПК
України, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Так, ОСОБА_1 на підставі договору
дарування від 13.02.2002 року, посвідченого
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
за реєстровим номером 548 є власником 1/3
частини домоволодіння, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1. (а.с.4).

Під час розгляду справи, за клопотанням
представника позивача судом було
витребувано завірену копію
інвентаризаційної справи з КП
«Харківське міське бюро технічної
інвентаризації». Відповідно довідки КП
«Харківське міське бюро технічної
інвентаризації» № 23 - 51803 від 26.11.2008 року
іншими співвласниками вищезазначеного
домоволодіння є ОСОБА_2 (1/3 частина) та
ОСОБА_4 (1/3 частина).

Договір про конкретне користування
домоволодінням в матеріалах
інвентаризаційної справи відсутній.
Межі розподілу земельної ділянки з
співвласниками в інвентаризаційній
справі відсутні також.

Відповідно до листа Другої Харківської
державної нотаріальної контори від
10.12.2013 року за № 01-16/34/2 (а.с.64), після
смерті ОСОБА_4 заяв від спадкоємців про
прийняття, про видачу або про відмову
від спадщини не надходило. Спадкова
справа не заводилася. Свідоцтва про
право на спадщину не видавалися.

Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України
власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

Таким чином, судом встановлено, що
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1,
належить сторонам на праві спільної
часткової власності.

Позивач зазначив, що порядок
користування житловим будинком та
земельною ділянкою склався лише
фактично та жодного підтверджуючого
документу про виділ частки зі
спільного майна не має.

Представником позивача було заявлено
клопотання про проведення судової
будівельно-технічної експертизи, щодо
варіантів поділу домоволодіння в
натурі відповідно до ідеальних часток
кожного співвласників.

Згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи №
1464/7162/7163 27.06.2014 року, питання розподілу
житлових будинків та надвірних споруд
по АДРЕСА_1 експертом не вирішено,
оскільки з технічної точки зору такий
розподіл неможливий, у зв'язку з їх
ветхим технічним станом.

В той же час експертом надано два
варіанти визначення порядку
користування земельною ділянкою:
перший варіант порядку користування
земельною ділянкою у відповідності до
фактичного порядку користування, з
відступом від ідеальних часток
співвласників та другий варіант
порядку користування земельною
ділянкою у відповідності до ідеальних
часток співвласників. Позивач обрав
перший варіант, згідно Додатку № 1 до
висновку експертизи № 1464.

Статтею 358 ЦК України визначено, що
право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитись
про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності.

Відповідно до ст. 367 ЦК України майно, що
є у спільній частковій власності, може
бути поділено в натурі між
співвласниками за домовленістю між
ними.

Відповідно до ст. 364 ЦК України
співвласники мають право на виділ у
натурі частки із майна, що є у спільній
частковій власності.

У разі виділу співвласником у натурі
частки із спільного майна для
співвласника, який здійснив такий
виділ, право спільної часткової
власності на це майно припиняється.
Така особа набуває право власності на
виділене майно, і у випадку,
встановленому законом, таке право
підлягає державній реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 89 ЗК України
володіння, користування та
розпорядження земельною ділянкою
спільної сумісної власності
здійснюється за договором або законом.

Як вбачається із ч. 4 ст. 89 ЗК України
співвласники земельної ділянки, що
перебуває у спільній сумісній
власності, мають право на її поділ або
на виділення з неї окремої частки.

Частиною 1 ст. 87 ЗК України передбачено,
що виникнення права спільної часткової
власності на земельну ділянку виникає
за рішенням суду, а відповідно до ч. 3 ст.
88 ЗК України учасник спільної
часткової власності має право вимагати
виділення належної йому частки із
складу земельної ділянки.

Суд враховує що відповідач фактично
користується 2/3 частинами
домоволодіння - своєю та померлої
ОСОБА_4, та самочинне будівництво
проведено в будинку літ. «А-1», яким
користується саме він. Оскільки
відповідно до висновку судово
будівельно-технічної експертизи № 1464 з
технічної точки зору розподіл
неможливий, у зв'язку з ветхим
технічним станом будинків, що
розташовані на території
домоволодіння, позовні вимоги про
виділ позивачу в натурі 1/3 частини
домоволодіння, розташованого по
АДРЕСА_1, та визнання за ним права
власності на будинок літ. «Б-1» та
огорожу № 3 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10,11, 57, 58, 88, 209, 218, 224-226
ЦПК України, ст.ст. 358, 364, 367 ЦК
України, ст.ст. 87 - 89 ЗК України, суд , -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа Харківська міська рада про виділ
частки із майна, що є у спільній
частковій власності та визначення
порядку користування земельною
ділянкою - задовольнити частково.

Встановити порядок користування
земельною ділянкою, розташованою за
адресою: АДРЕСА_1 за варіантом І -
порядку користування земельною
ділянкою у відповідності до фактичного
порядку користування, з відступом від
ідеальних часток співвласників,
запропонований судовим експертом
Харківського науково-дослідного
інституту судових експертиз ім. Засл.
проф.М.С. Бокаріуса, відображений в
додатку №1 до висновку експертизи №1464
від 27.06.2014 року, а саме: Співвласнику
ОСОБА_1 виділяється в користування
земельна ділянка площею 273 кв.м, що
менше на 62 кв. м. (335 - 273) ніж йому
покладено на ідеальну частку,
співвласнику ОСОБА_2 (в тому числі 1/3
частина ОСОБА_4) виділяється в
користування земельна ділянка площею
732 кв.м, що більше на 62 кв. м. (732 - 670) ніж
йому покладено на ідеальну частку.
Границя між земельними ділянками
проходить у такий спосіб: від лінії з
боку ділянки домоволодіння АДРЕСА_1,
розділивши огорожу на ділянки з
розмірами 18,65 м та 25,3 м по прямій лінії
довжиною 14,2 м.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області шляхом подачі
апеляційної скарги через Ленінський
районний суд м. Харкова протягом десяти
днів з дня проголошення рішення, а
особами, які були відсутні при його
оголошенні, в той же самий строк з часу
його отримання.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Головуючий: