справа № 462/1519/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2014 року

Залізничний районний суд міста Львова

в складі: головуючого - судді - Іванюк
І.Д.

при секретарі с/з - Рущак
Т.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові скаргу
ОСОБА_2 на дії головного державного
виконавця Залізничного відділу ДВС
ЛМУЮ - Дзюминської Майї Валеріївни,
зацікавлена особа: ОСОБА_4 з
примусового виконання виконавчих
листів, виданих Залізничним районним
судом м. Львова від 11.04.2014 р. за №
462/1519/13ц, -

в с т а н о в и в :

Скаржник звернувся до суду зі скаргою,
в якій просить визнати незаконними дії
головного державного виконавця
Залізничного відділу ДВС ЛМУЮ -
Дзюминської Майї Валеріївни з
примусового виконання виконавчих
листів, виданих Залізничним районним
судом м. Львова від 11.04.2014 р. за № 462/1519/13ц
про стягнення із ОСОБА_4 на його користь
аліментів на утримання неповнолітньої
доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі по
350 грн. щомісячно, починаючи із 22.02.2013 р.,
та 75 грн. за поміщення оголошення у
пресі. В обґрунтування скарги
посилається на те, що на виконанні
Залізничного відділу ДВС ЛМУЮ
знаходились вказані виконавчі листи.
Головним державним виконавцем
Залізничного відділу ДВС ЛМУЮ -
Дзюминською М.В. 23.04.2014 р. було винесено
постанови про відкриття виконавчого
провадження, однак 05.05.2014 р. на його
адресу надійшов лист із постановами
про закінчення виконавчого
провадження та скерування виконавчих
листів у ВДВС Старосамбірського РУЮ за
місцем проживання боржника. Вважає, що
вказані постанови винесені
безпідставно, оскільки Залізничним
районним судом м. Львова при розгляді
вказаної справи було встановлено, що
ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_1.
Окрім того, державний виконавець не
перевірила наявності у боржникам
нерухомого майна, а саме квартири за
адресою: АДРЕСА_1 і не вжила заходів для
виконання рішення суду та зокрема
опису та накладення арешту на її майно.
Вважає, що державний виконавець
свідомо ухиляється від виконання
рішення Залізничного районного суду м.
Львова від 24.05.2013 р., а тому на підставі
ст. 20 Закону України «Про виконавче
провадження» просив скаргу задоволити,
визнати дії державного виконавця
незаконними, скасувати постанови про
закінчення виконавчого провадження та
зобов'язати виконавця вчинити дії
відповідно до ч.4 ст. 20 вказаного Закону.

Скаржник у судовому засіданні скаргу
підтримав з аналогічних підстав.

Представник суб'єкта оскарження в
судове засідання не з'явилась, надала
письмові пояснення , у яких зазначила,
що 22.04.2014 р. у Залізничний ВДВС ЛМУЮ
надійшли 2 виконавчі листи, видані
Залізничним районним судом м. Львова
від 11.04.2014 р. за № 462/1519/13ц про стягнення
із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліментів
на утримання неповнолітньої доньки
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі по 350 грн.,
починаючи із 22.02.2013 р., щомісячно та 75
грн. за поміщення оголошення у пресі.
23.04.2014 р. нею винесено постанови про
відкриття виконавчого провадження.
Також, 23.04.2014 р. нею скеровані запити у
ВДАІ УМВСУ, адресне бюро, ДПІ у
Залізничному районі, а також скеровано
у Державну реєстраційну службу ЛМУЮ та
ВДАІ постанови про арешт майна. З
відповіді ДПІ у Залізничному районі м.
Львова від 25.04.2014 р. вбачається, що
ОСОБА_4 на обліку в органах ДПС не
перебуває, відкритих рахунків немає. З
Інформаційної довідки з Реєстру прав
власності на нерухоме майно відомості
про наявність у боржника нерухомого
майна відсутні, згідно із довідкою УДАІ
рухомого майна не має. При виході за
місцем проживання боржника, вказаному
у виконавчому документі, встановлено,
що остання за вказаною адресою не
проживає, про що складено акт
державного виконавця від 22.04.2014 р.
також, про це отримано довідку ЛКП
«Скнилівок» від 23.04.2014 р. за № 567. З
відповіді з Адресно-довідкового бюро
ГУМВСУ у Львівській області
вбачається, що ОСОБА_4 проживає за
адресою: АДРЕСА_2, що є територією
обслуговування Старосамбірського РУЮ.
На підставі наведеного 30.04.2014 р. нею
винесено постанови про закінчення
виконавчих проваджень, які з
виконавчими листами скеровані для
примусового виконання у ВДВС
Старосамбірського РУЮ, де на даний час
перебувають на виконанні.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши зібрані по справі
докази, суд приходить до наступного
висновку.

Відповідно до вимог ст. 383 ЦПК України
учасники виконавчого провадження та
особи, які залучаються до проведення
виконавчих дій, мають право звернутись
до суду із скаргою, якщо вважають, що
рішеннями, дією чи бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу, порушено їх права чи
свободи.

Статтею 14 ЦПК України передбачено, що
судові рішення, які набрали законної
сили, обов'язкові для всіх органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України.

Закон України „Про виконавче
провадження" визначає умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів, що відповідно до закону
підлягають примусовому виконанню у
разі невиконання їх у добровільному
порядку.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в статті 17 цього
Закону: 1) за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 17
вказаного Закону підлягають виконанню
державною виконавчою службою
виконавчі листи, що видаються судами, і
накази господарських судів, у тому
числі на підставі рішень третейського
суду та рішень Міжнародного
комерційного арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті і Морської
арбітражної комісії при
Торгово-промисловій палаті.

Ч.2 ст. 25 вказаного Закону визначено, що
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Згідно із ч. 1 , 5 ст. 20 Закону України "Про
виконавче провадження" виконавчі дії
провадяться державним виконавцем за
місцем проживання, перебування, роботи
боржника або за місцезнаходженням його
майна. У разі якщо у процесі
виконавчого провадження державним
виконавцем отримано документальне
підтвердження про зміну або
встановлення місця проживання,
перебування чи місцезнаходження
боржника, його майна, місця його роботи
на території, на яку не поширюється
компетенція державного виконавця, та
з'ясувалося, що майно боржника, на яке
можна звернути стягнення, відсутнє на
території, на яку поширюється
компетенція державного виконавця,
державний виконавець не пізніше
наступного дня з моменту, коли йому
стали відомі зазначені обставини,
надсилає виконавчий документ за новим
місцем проживання чи
місцезнаходженням боржника, місцем
його роботи чи місцезнаходженням майна
боржника, про що повідомляє стягувачу.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону
України "Про виконавче провадження"
виконавче провадження підлягає
закінченню у разі: направлення
виконавчого документа за належністю до
іншого відділу державної виконавчої
служби

З матеріалів справи вбачається, що на
виконанні у Залізничному ВДВС ЛМУЮ
знаходились 2 виконавчих листи, видані
Залізничним районним судом м. Львова
від 11.04.2014 р. за № 462/1519/13ц про стягнення
із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліментів
на утримання неповнолітньої доньки
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі по 350 грн.
щомісячно, починаючи із 22.02.2013 р., та 75
грн. за поміщення оголошення у пресі.
Так, постановами головного державного
виконавця Залізничного ВДВС ЛМУЮ
Дзюминської М.В. від 23.04.2014 р. відкрито
виконавче провадження з їх виконання.

23.04.2014 р. головним державним виконавцем
Залізничного ВДВС ЛМУЮ Дзюминською М.В.
винесено постанову про накладення
арешту на все майно боржника, яку
скеровано Державній реєстраційній
службі ЛУЮ та начальнику ВДАІ УМВСУ у
Львівській області, які прийняті до
виконання, що стверджується витягом з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію обтяжень
від 25.04.2014 р. Водночас, 23.04.2014 р.
державним виконавцем здійснено запити
начальнику ВДА УМВСУ у Львівській
області на начальнику Державної
інспекції сільського господарства про
наявність у ОСОБА_4 майна.

З Інформаційної довідки з Реєстру прав
власності на нерухоме майно від 30.04.2014
р. вбачається, що відомості про
наявність у боржника нерухомого майна
відсутні. З відповіді ВДАІ УМВСУ у
Львівській області від 07.05.2014 р.
вбачається, що за ОСОБА_4 транспортні
засоби не зареєстровані.

Згідно із відповіддю ДПС України від
23.04.2014 р. ОСОБА_4 на обліку в органах ДПС
не перебуває, відкритих рахунків немає.

З акту державного виконавця
Дзюминської М.В. від 22.04.2014 р.
вбачається, що при виході на адресу
АДРЕСА_1 за адресою, вказаною у
виконавчому документі, встановлено, що
боржник ОСОБА_4 у вказаному житлі не
проживає, не зареєстрована, майна не
має. Наведене також стверджується
довідкою ЛКП «Скнилівок» з місяця
проживання від 23.04.2014 р.

Згідно із відповіддю з
Адресно-довідкового бюро ГУМВСУ у
Львівській області від 25.04.2014 р. ОСОБА_4
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2.

30.04.2014 р. головним державним виконавцем
Залізничного ВДВС ЛМУЮ Дзюминською М.В.
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження на підставі п.
10 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче
провадження», а виконавчі листи
скеровано на виконання до ВДВС
Старосамбірського РУЮ.

За таких обставин із наведеного
вбачається, що головним державним
виконавцем Залізничного відділу ДВС
ЛМУЮ вжито всіх заходів для виконання
рішення Залізничного районного суду м.
Львова, постанови про закінчення
виконавчого провадження винесені
виконавцем відповідно до закону, в
межах повноважень державного
виконавця, а отже скарга є
безпідставною і у задоволенні такої
слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 14, 383, 384, 385, 387 ЦПК
України, Законом України „Про
виконавче провадження", -

у х в а л и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії
головного державного виконавця
Залізничного відділу ДВС ЛМУЮ -
Дзюминської Майї Валеріївни,
зацікавлена особа: ОСОБА_4 з
примусового виконання виконавчих
листів, виданих Залізничним районним
судом м. Львова від 11.04.2014 р. за № 462/1519/13ц
відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти з днів з дня її проголошення до
апеляційного суду Львівської області.
У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя