РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18 вересня 2014 року

Рівненський міський суд Рівненської
області у складі :

головуючого судді Рогозіна С.В.,

при секретарі Теслав Н.В.

з участю представника позивача
ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

представника відповідача
ОСОБА_3

представника ОСОБА_4
ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Рівне
цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання права
власності на спадкове майно та виділ
частки з майна, що перебуває у спільній
частковій власності та за позовом
третьої особи із самостійними вимогами
на предмет спору на стороні
відповідача ОСОБА_7 до ОСОБА_6, ОСОБА_2
про визнання права власності на
спадкове майно за заповітом, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 звернулась до суду з позовною
заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання
права власності на спадкове майно та
виділ частки з майна, що перебуває у
спільній частковій власності. В
позовній заяві вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2
помер їх із відповідачкою батько -
ОСОБА_8, що стверджується Свідоцтвом
про смерть серії НОМЕР_1.

Після смерті батька залишилося
нерухоме спадкове майно - житловий
будинок та земельна ділянка на АДРЕСА_1,
земельна ділянка в с. Колоденка
Рівненського району.

Відповідно до витягу з реєстру прав
власності на нерухоме майно від 22.09.2009
р. ОСОБА_8 на день смерті належало таке
нерухоме майно: житловий будинок з
надвірними будівлями, земельна ділянка
площею 1000 кв. м. на АДРЕСА_1, житлова
добудова до будинку на підставі
розпорядження виконавчого комітету
Рівненської міської ради № 1729-р від
21.11.1996 p., земельна ділянка площею 0,1296 га
в с. Колоденка Рівненського району.
Крім того, в користуванні ОСОБА_8
перебувала земельна ділянка площею 500
кв. м. для будівництва та
обслуговування жилого будинку та
господарських будівель і споруд на
АДРЕСА_1. Правовстановлюючі документи у
позивачки відсутні (втрачені).

До вказаного житлового будинку була
проведена житлова добудова, яка в
експлуатацію за життя батька не здана.
Вказана добудова була проведена за
рахунок її власних коштів.

Вона, як спадкоємець за законом 1-ї
черги, після смерті батька в
шестимісячний строк звернулася із
заявою в Другу Рівненську державну
нотаріальну контору, однак отримати в
нотаріальній конторі свідоцтво про
право на спадщину за законом на
житловий будинок та земельні ділянки
не може, оскільки у неї відсутні
правовстановлюючі документи на право
власності, що стверджується листом
державного нотаріуса № 1378/02-14 від 13.09.2013
р.

Відсутність оригіналу
правовстановлюючого документа на
житловий будинок, державних актів на
земельні ділянки є для неї перешкодою в
отриманні свідоцтва про право на
спадщину за законом в нотаріуса.

Крім того, вона, як власник частини
спадкового майна, бажає виділення
своєї частки спадкового майна в натурі
з метою реалізації правомочностей
власника майна.

Просить суд, визнати за ОСОБА_6, право
власності на спадкове майно після
смерті батька - ОСОБА_8, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2, що включає в себе:

? частину житлового будинку з
надвірними будівлями АДРЕСА_1; ? частину
земельної ділянки площею 1000 кв. м. на
АДРЕСА_1; ? частину земельної ділянки
площею 0,1296 га в с. Колоденка
Рівненського району; визнати за нею,
право забудовника житлової добудови А-2
до будинку АДРЕСА_1.

Встановити порядок користування
земельною ділянкою між нею та
відповідачкою площею 500 кв. м. на
АДРЕСА_1, за яким в її користування
виділити земельну ділянку площею 250 кв.
м.

Виділити їй, в натурі 1/2 частину
житлового будинку з надвірними
будівлями на АДРЕСА_1 у об'єкт
самостійної власності у виді
ізольованої квартири № 1 та ? частину
земельної ділянки від площі 1000 кв. м. - в
розмірі 500 кв. м. на АДРЕСА_1.

Виділити їй, в натурі ? частину
земельної ділянки від площі 0,1296 га - в
розмірі 0,0648 га в с. Колоденка
Рівненського району.

Третя особа із самостійними вимогами
на предмет спору на стороні
відповідача ОСОБА_7 звернувся до суду
із позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_2 про
визнання права власності на спадкове
майно за заповітом. В позовній заяві
вказує, що при пред'явленні позову
ОСОБА_6 не прийнято до уваги ту
обставину, що на даний час існує
заповіт померлого ОСОБА_8, посвідчений
25 квітня 2008 року приватним нотаріусом
Рівненського міського нотаріального
округу ОСОБА_10 та зареєстрований в
реєстрі за р. № 628. Цим заповітом ОСОБА_8
зробив розпорядження про те, що належну
йому на праві приватної власності
земельну ділянку, площею 0,1296 га, яка
знаходиться в с. Колоденка
Рівненського району Рівненської
області заповів своїй дочці ОСОБА_2, а
все інше його майно - ОСОБА_4, ОСОБА_2,
ОСОБА_6 в рівних долях кожному.

Рішенням Рівненського міського суду
від 22 листопада 2012 року у цивільній
справі № 2 - 2119/11 за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_2, третьої особи - приватного
нотаріуса Рівненського міського
нотаріального округу ОСОБА_11 останній
заповіт ОСОБА_8 від 01 жовтня 2008 року
визнаний недійсним на підставі ст. 1257
ЦК України, оскільки волевиявлення
заповідача не було вільним і не
відповідало його волі. Тим самим
відповідно до вимог ч. 4 ст. 1254 ЦК
України відновлено заповіт від 25
квітня 2008 року в силу ст. 225 ЦК України.

Просить суд визнати за ОСОБА_4 право
власності на спадкове майно в порядку
спадкування за заповітом, а саме на:

- 1/3 частину житлового будинку з
надвірними будівлями АДРЕСА_1; 1/3
частину земельної ділянки площею 1 000
кв. м на АДРЕСА_1; 1/3 частину житлової
добудови А-2 до будинку АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримала з підстав викладених в
позовній заяві та подала заяву про
уточнення позовних вимог із
врахуванням висновку судової
будівельно-технічної експертизи,
позовні вимоги ОСОБА_4 заперечила
повністю посилаючись на недоведеність
позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник
позовні вимоги позивача заперечили
повністю та пояснили, що ОСОБА_6 з
моральної точки зору не має права
претендувати на спадкове майно, яке
залишилось після смерті їх батька
ОСОБА_8, оскільки ОСОБА_6 довгий час
проживає за межами України і не
приймала участь у догляді за хворим
батьком.

Крім того вказали, що після визнання
недійсним заповіту ОСОБА_8 від 01 жовтня
2008 року, відновилась дія попереднього
заповіту померлого ОСОБА_8,
посвідченого 25 квітня 2008 року
приватним нотаріусом Рівненського
міського нотаріального округу ОСОБА_10
та зареєстрований в реєстрі за р. № 628.
Цим заповітом ОСОБА_8 зробив
розпорядження про те, що належну йому
на праві приватної власності земельну
ділянку, площею 0,1296 га, яка знаходиться
в с. Колоденка Рівненського району
Рівненської області заповів своїй
дочці ОСОБА_2, а все інше його майно -
ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_6 в рівних долях
кожному. Просять суд врахувати заповіт
під час прийняття рішення.

Представник третьої особи із
самостійними вимогами на предмет спору
на стороні відповідача ОСОБА_7 адвокат
ОСОБА_5 позовні вимоги позивача ОСОБА_6
заперечив повністю та підтримав
позовні вимоги ОСОБА_7, з підстав
наведених у позовній заяві. Просить
позовні вимоги задоволити.

Вислухавши пояснення представника
позивача, пояснення відповідача ОСОБА_2
та її представника, представника
третьої особи із самостійними вимогами
на предмет спору на стороні
відповідача ОСОБА_5, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
наступного переконання.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2
помер ОСОБА_8, який був батьком ОСОБА_6
та ОСОБА_2, що стверджується Свідоцтвом
про смерть серії НОМЕР_1.

Після смерті батька залишилося
спадкове нерухоме майно - житловий
будинок та земельна ділянка на АДРЕСА_1,
земельна ділянка в с. Колоденка
Рівненського району.

Відповідно до витягу з реєстру прав
власності на нерухоме майно від 22.09.2009
р. ОСОБА_8 на день смерті належало таке
нерухоме майно: житловий будинок з
надвірними будівлями, що
підтверджується Свідоцтвом про право
власності від 09.05.1963 р. № 942, земельна
ділянка площею 1000 кв. м. на АДРЕСА_1, що
підтверджується Державним актом на
право власності на землю № 40 від 15.07.1996
p., житлова добудови до будинку, яка була
проведена на підставі розпорядження
виконавчого комітету Рівненської
міської ради № 1729-р від 21.11.1996 p., але не
введена в експлуатацію, земельна
ділянка площею 0,1296 га в с. Колоденка
Рівненського району, що
підтверджується Державним актом на
право власності на земельну ділянку
серії ЯГ № 373742, виданим Рівненським
районним відділом земельних ресурсів
07.09.2006 р. Крім того, в користуванні
ОСОБА_8 перебувала земельна ділянка
площею 500 кв. м. для будівництва та
обслуговування жилого будинку та
господарських будівель і споруд на
АДРЕСА_1, що підтверджується рішенням
Рівненської міської ради від 25.10.1994 р.

З пояснень ОСОБА_2 судом встановлено, що
правовстановлюючі документи на дане
майно знаходяться у неї.

За життя ОСОБА_8 було зроблено заповіт
від 01.10.2008 року. Рішенням Рівненського
міського суду від 22 листопада 2012 року у
цивільній справі № 2 - 2119/11 за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_2, третьої особи -
приватного нотаріуса Рівненського
міського нотаріального округу ОСОБА_11
заповіт ОСОБА_8 від 01 жовтня 2008 року був
визнаний недійсним. Рішення суду
набрало законної сили.

З дослідженого в судовому засіданні
повідомлення Другої рівненської
нотаріальної контори № 1059/0214 від 07.08.2014
року судом встановлено, що Другою
рівненською державною нотаріальною
конторою заведено 20.02.2009 р. спадкову
справу за № 112/2009 після смерті ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

20.02.2009 р. до нотаріальної контори
надійшла заява від імені доньки
померлого ОСОБА_6 про прийняття
спадщини після смерті батька ОСОБА_8

07.04.2009 р. надійшла заява від імені
доньки померлого ОСОБА_2 про прийняття
спадщини після смерті батька ОСОБА_8

Згідно відомостей Спадкового реєстру
від імені померлого ОСОБА_8,
посвідчувались заповіти, а саме: Першою
рівненською державною нотаріальною
конторою 16.08.1994 року, реєстровий № 1-4105;
приватним нотаріусом Рівненського
міського нотаріального округу ОСОБА_10
25.04.2008 р., реєстровий № 628; приватним
нотаріусом Рівненського міського
нотаріального округу ОСОБА_11 01.10.2008 р.,
реєстровий № 806.

До спадкової справи № 112/2009, заведеній
після смерті ОСОБА_8, надано оригінал
рішення Рівненського міського суду від
22.11.2012 р. /справа №2-2119/11/, згідно якого
визнано недійсним заповіт, посвідчений
приватним нотаріусом Рівненського
міського нотаріального округу ОСОБА_11
01.10.2008р., за реєстровим № 806.

13.09.2013 р. до нотаріальної контори
надійшла заява від імені доньки
померлого ОСОБА_6 про видачу на її ім'я
свідоцтва про право на спадщину за
законом.

13.09.2013 р. Другою рівненською державною
нотаріальною конторою видано на
підставі статті 1261 Цивільного кодексу
України як спадкоємцю першої черги за
законом ОСОБА_6 свідоцтво про право на
спадщину за законом на спадщину на 1/2
(одну другу) частку рухомого майна
належного ОСОБА_8 1/2 (одна друга) частка
спадщини, належна доньці ОСОБА_2,
залишилась відкритою.

Таким чином судом встановлено, що
ОСОБА_6 та ОСОБА_2, як спадкоємці за
законом 1-ї черги, після смерті батька в
шестимісячний строк звернулися із
заявою в Другу Рівненську державну
нотаріальну контору, однак отримати в
нотаріальній конторі свідоцтво про
право на спадщину за законом на
житловий будинок та земельні ділянки
не можуть, оскільки у ОСОБА_6 відсутні
правовстановлюючі документи на право
власності на житловий будинок та
земельні ділянки, що стверджується
листом державного нотаріуса № 1378/02-14
від 13.09.2013 р., а ОСОБА_2 вважає, що їй
належить все спадкове майно.

Третя особа із самостійними вимогами
на предмет спору на стороні
відповідача ОСОБА_7 є сином відповідача
ОСОБА_2 і не є спадкоємцем першої черги
за законом.

Згідно ст. ст. 1268 та 1269 ЦК України
спадкоємці за заповітом або законом
приймають спадщину шляхом фактичного
прийняття спадщини або шляхом подання
до нотаріальної контори відповідної
заяви. Як встановлено судом сторони по
справі вчасно звернулися до нотаріуса
із заявами про прийняття спадщини і
дані заяви знаходяться в матеріалах
спадкової справи.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 1225 ЦК України право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення. До спадкоємців житлового
будинку, інших будівель та споруд
переходить право власності або право
користування земельною ділянкою, на
якій на якій вони розміщені.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, той з подружжя,
який пережив його та батьки.

Згідно із ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у
спадщині кожного із спадкоємців за
законом є рівними.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкодавцеві з часу
відкриття спадщини.

Згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України -
відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця права
на спадщину.

Згідно із ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Згідно ч. 2 п. 23 Постанови Пленуму
Верховного суду України № 7 від 30.05.2008
року «Про судову практику у справах про
спадкування», свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Згідно із п. 8 Постанови Пленуму ВСУ
«Про судову практику у справах про
спадкування» якщо будівництво
здійснювалося згідно із законом, то у
разі смерті забудовника до завершення
будівництва його права та обов'язки
входять до складу спадщини.

Таким чином житлова добудова А-2 до
будинку АДРЕСА_1 теж попадає у спадкову
масу і на неї може бути визнано право
забудовника за спадкоємцем.

За таких обставин суд вважає
обґрунтованими позовні вимоги
позивача про визнання права власності
на ? частку спадкового майна, яке
залишилося після смерті ОСОБА_8 та
визнання за нею, права забудовника
житлової добудови А-2 до будинку
АДРЕСА_1.

Розглядаючи позовні вимоги третьої
особи із самостійними вимогами на
предмет спору на стороні відповідача
ОСОБА_7 до ОСОБА_6, ОСОБА_2 про визнання
права власності на спадкове майно за
заповітом та заперечення відповідача
ОСОБА_2 та її представника стосовно
дійсності заповіту померлого ОСОБА_8,
посвідченого 25 квітня 2008 року
приватним нотаріусом Рівненського
міського нотаріального округу ОСОБА_10
та зареєстрованого в реєстрі за р. № 628,
необхідності прийняття рішення суду із
врахуванням даного заповіту, суд
вважає їх недоведеними.

Як вбачається із матеріалів справи, на
час звернення до нотаріальної контори
ОСОБА_6 та ОСОБА_2 був чинним заповіт
ОСОБА_8 від 01.10.2008 р., за яким майно було
заповідане ОСОБА_2

Рішенням Рівненського міського суду
від 22.11.2012 р. у цивільній справі за №
2-2119/11 вказаний заповіт від 01.10.2008 р.
визнано недійсним на підставі ст. 1257 ЦК
України у зв'язку із тим, що
волевиявлення заповідача при
складанні заповіту не було вільним, а
також у зв'язку із порушенням порядку
посвідчення заповіту, а саме п. п. 1.1, 157,
158 Інструкції про вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України:
оскільки у заповіті відсутня відмітка
про причини та місце вчинення заповіту,
оскільки він вчинявся за межами
приміщення нотаріальної контори;
відсутністю перед підписом заповідача
рукописного запису про прочитання ним
заповіту; наявність у заповідача
фізичних вад, що унеможливлювали
прочитання ним заповіту самостійно та
необхідності посвідчення його у
присутності двох свідків.

Таким чином суд вважає, що заповіт був
визнаний недійсним не з підстав
встановлених статтями 225 і 231
Цивільного кодексу України, тому,
відповідно до ст. 1254 ЦК України якщо
новий заповіт, складений заповідачем,
було визнано недійсним, чинність
попереднього заповіту не
відновлюється.

Відповідно до статті 1217 Цивільного
кодексу України спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом. Згідно пункту 2 статті 1223
Цивільного кодексу України у разі
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за заповітом, право на спадкування
одержують спадкоємці за законом у
порядку черговості.

Виходячи із підстав визнання заповіту
недійсним спадкування має
здійснюватися відповідно до закону,
оскільки відновлення попереднього
заповіту не відбувається, відповідно
спадкоємцями за законом 1-ї черги є:
позивачка ОСОБА_6 та відповідачка
ОСОБА_2, які своєчасно звернулися із
заявами до нотаріальної контори.

Крім того, суд вважає, що позовні вимоги
ОСОБА_6 про виділ частки із спільної
часткової власності є теж
обґрунтованими.

Відповідно до ст. 364 ЦК України
співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
власності. Згідно із ст. 367 ЦК України
майно, що є у спільній частковій
власності може бути поділене в натурі
між співвласниками, при цьому право
спільної часткової власності на нього
припиняється.

Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

З метою встановлення технічної
можливості виділу частки ОСОБА_6 із
спільної часткової власності
спадкового майна та визначення
можливих варіантів виділу ухвалою суду
було призначено судову
будівельно-технічну експертизу. Згідно
висновку № 003-Б/14 судової комісійної
будівельно-технічної експертизи
проведеною Науково-технічним центром
товарознавства і експертизи
Рівненського інституту
слов'янознавства Київського
славістичного університету
встановлено технічну можливість
частки із спільної часткової власності
та запропоновано можливі варіанти
поділу.

Під час обговорення в судовому
засіданні варіантів виділу частки
ОСОБА_6 із спільної часткової
власності, судом було з'ясовано, що
найбільш підходящий варіант виділу є
варіант 1 та 3 Висновку № 003-Б/14 судової
комісійної будівельно-технічної
експертизи, виконаної експертами
Науково-технічного центру
товарознавства і експертизи
Рівненського інституту
слов'янознавства Київського
славістичного університету ОСОБА_14,
ОСОБА_15, без проведення сплати грошової
компенсації.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 364, 367, 392, 1218, 1225, 1261, 1267, 1268, 1269, 1296
Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11,
60, 88, 212, 214, 215, 224, 225, 226, 233 ЦПК України, суд,
-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_4
про визнання права власності на
спадкове майно та виділ частки з майна,
що перебуває у спільній частковій
власності - задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_6 право власності на
спадкове майно за законом після смерті
батька - ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2,
що складається з:

1/2 частини житлового будинку з
надвірними будівлями АДРЕСА_1;

1/2 частини земельної ділянки площею 1000
кв. м., що знаходиться за адресою м.
Рівне, АДРЕСА_1.

1/2 частини земельної ділянки площею 0,1296
га., що знаходиться за адресою с.
Колоденка Рівненського району
Рівненської області.

Виділити ОСОБА_6 у власність в натурі 1/2
частину житлового будинку з надвірними
будівлями на АДРЕСА_1, як об'єкт
самостійної власності у виді
ізольованої квартири № 1 та земельної
ділянки від площі 1000 кв. м. на АДРЕСА_1 за
варіантами 1 та 3 Висновку № 003-Б/14
судової комісійної
будівельно-технічної експертизи,
виконаної експертами
Науково-технічного центру
товарознавства і експертизи
Рівненського інституту
слов'янознавства Київського
славістичного університету ОСОБА_14,
ОСОБА_15, без проведення сплати грошової
компенсації, а саме:

- житлову добудову літ. «А-2», до
якої входять коридор 1-13 площею 11,2 кв. м.,
туалет 1-14 площею 2,3 кв. м., сходова 1-15
площею 2,6 кв. м., зал 1-16 площею 21,8 кв. м.,
кухня 1-17 площею 12,7 кв. м., ванна 1-18
площею 6,9 кв. м., сходова 1-19 площею 5,5 кв.
м., коридор 1-20 площею 9,9 кв. м., жила
кімната 1-21 площею 10,7 кв. м., жила кімната
1-22 площею 10,5 кв. м., жила кімната 1-23
площею 19,6 кв. м., ґанок «а4», балкон «а5»,
1/2 огорожі з металевої сітки з
оцинкованого дроту, 1/2 вимощення літ.
«І» вартістю 535256,00 грн.;

- земельну ділянку у власність
площею 339, 2 кв. м. геометричними
розмірами за ходом годинникової
стрілки у метрах: 18,96 - 2,25 - 9,09 - 2,62 - 12,49 -
12,55 - 3,00 - 4,91 - 36,09 - 2,62 - 1,51 (додаток Н
червона штриховка).

- земельну ділянку у користування
площею 250 кв. м. геометричними розмірами
за ходом годинникової стрілки у метрах:
17,63 - 14,25 - 17,68 - 4,91 - 9,24.

Визнати за ОСОБА_6 право власності на
об'єкт самостійної власності на
ізольовану квартиру № 1 на АДРЕСА_1 у
складі приміщень: коридор 1-13 площею 11,2
кв. м., туалет 1-14 площею 2,3 кв. м., сходова
1-15 площею 2,6 кв. м., зал 1-16 площею 21,8 кв.
м., кухня 1-17 площею 12,7 кв. м., ванна 1-18
площею 6,9 кв. м., сходова 1-19 площею 5.5 кв.
м., коридор 1-20 площею 9,9 кв. м., жила
кімната 1-21 площею 10,7 кв. м., жила кімната
1-22 площею 10,5 кв. м., жила кімната 1-23
площею 19,6 кв. м., ґанок «а4», балкон «а5»,
1/2 огорожі з металевої сітки з
оцинкованого дроту, 1/2 вимощення літ.
«І».

Визнати за ОСОБА_6, право забудовника
житлової добудови А-2 до будинку
АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_6 право власності на
земельну ділянку площею 339, 2 кв. м.
геометричними розмірами за ходом
годинникової стрілки у метрах: 18,96 - 2,25 -
9,09 - 2,62 - 12,49 - 12,55 - 3,00 - 4,91 - 36,09 - 2,62 - 1,51 та
право користування земельною ділянкою
площею 250 кв. м. геометричними розмірами
за ходом годинникової стрілки у метрах:
17,63 - 14,25 - 17,68 - 4,91 - 9,24 (додаток Н червона
штриховка) на АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_7, солідарно на
користь ОСОБА_6 судові витрати по
справі, а саме: судовий збір в сумі 3441
(три тисячі чотириста сорок одну)
гривню та витрати на проведення
експертизи в сумі 1440 (однієї тисячі
чотириста сорок) гривень.

В задоволенні позовних вимог третьої
особи із самостійними вимогами на
предмет спору на стороні відповідача
ОСОБА_7 до ОСОБА_6, ОСОБА_2 про визнання
права власності на спадкове майно за
заповітом - відмовити за недоведеністю.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Рівненської області через суд
першої інстанції. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
С.В.Рогозін