Дата документу 10.09.2014
Справа № 334/5669/14-ц
Провадження № 2/334/2305/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 року Ленінський районний
суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Козлової Н.Ю.

при секретарі Єфремовій Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції про звільнення майна з під
арешту

в
с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
Ленінського районного суду з позовом
до відповідачів про звільнення
транспортного засобу марки LAMBERET моделі
LVFS3F, 1000 року випуску, номер шасі
НОМЕР_3, тип напівпричіп рефрижератор,
реєстраційний номер НОМЕР_1, який
належить відповідачу ОСОБА_2 з під
арешту та зняти заборону на його
відчуження.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 14 травня 2013 року між
позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був
укладений договір застави, посвідчений
приватним нотаріусрм ОСОБА_4 Даний
договір застави забезпечується
заставою виконання ОСОБА_2
зобов'язання за договором
безпроцентної позики від 14.05.2013 року,
укладеного між позивачем та
відповідачем ОСОБА_2 у письмової формі,
за умовами якого відповідач
зобов'язаний повернути позивачу позику
в розмірі 126 000 гривень. Предметом
застави є рухоме майно ОСОБА_2, а саме:
транспортний засіб марки DAF моделі 95XF
530, 2000 року випуску, з об'ємом двигуна 1400,
номер шасі НОМЕР_4, тип вантажний
сідловий тягач, реєстраційний номер
НОМЕР_2 та транспортний засіб марки
LAMBERET моделі LVFS3F, 1000 року випуску, номер
шасі НОМЕР_3, тип напівпричіп
рефрижератор, реєстраційний номер
НОМЕР_1. Дані транспортні засоби
належать ОСОБА_2 на праві власності.

У зв'язку з тим, що відповідач ОСОБА_2 не
виконував умови договору позики,
позивач звернувся до відповідача
ОСОБА_2 з метою реалізувати предмет
застави та дізнався, що згідно
постанови Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції від 10.01.2014 року, предмет
застави, а саме: транспортний засіб
марки LAMBERET моделі LVFS3F, 1000 року випуску,
номер шасі НОМЕР_3, тип напівпричіп
рефрижератор, реєстраційний номер
НОМЕР_1 арештовано на підставі
виконавчого листа № 6-127557/12, виданого
20.11.2012 року Новозаводським районним
судом м. Чернігова, про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» суми
боргу у розмірі 1817 201, 50 грн.

Враховуючи той факт, що відповідач
ОСОБА_2 не виконав умови договору
позики перед позивачем ОСОБА_1, не
розрахувався та не повернув йому
грошові кошти в повному обсязі, у
позивача є право звернути стягнення на
предмет застави відповідно до умов
договору застави, чого він не може
зробити у зв'язку з накладеним арештом
Ленінським ВДВС ЗМУЮ.

У судовому засіданні представник
позивача, діючий на підставі доручення,
просив суд задовольнити вимоги
позивача з підстав, викладених у
позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явився, проте надав суду письмову
заяву, в якій просив суд розглянути
справу без його участі, оскільки він
повністю згоден з позовними вимогами
позивача.

Представник другого відповідача
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції у
судовому засіданні заперечував проти
позову та просив суд відмовити
позивачу у повному обсязі оскільки
даний позов не відповідає вимогам
закону, є не обґрунтованим та
безпідставним. В обґрунтування своїх
заперечень представник ВДВС
Ленінського району ЗМУЮ пояснив, що
арешт на майно боржника ОСОБА_2 був
накладений постановою про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження, для забезпечення
реального виконання виконавчого
документа (при відкритті виконавчого
провадження),та актом опису та арешту
майна, право користування боржника чи
право задоволення вимог
заставодержателя не порушено.

Задоволення вимог заставодержателя
врегульовано Цивільним Кодексом
України, ЗУ «Про виконавче
провадження», ЗУ «Про заставу».

У зв'язку з тим що боржником рішення
суду не виконується, борг станом на
10.09.2014 року не зменшується, є
ймовірність що вартість предмета
застави перевищує боргові зобов'язання
заставодавця перед заставодержателем.

Таким чином зняття заборони державного
виконавця на відчуження майна боржника
призведе до невиконання рішення суду.

Розглянувши матеріали справи
вислухавши пояснення сторін та
дослідивши надані сторонами письмові
докази, суд дійшов до висновку, що
позовні вимоги позивача не підлягають
задоволенню, виходячи з наступного:

Законом припускається можливість
застосування судової форми захисту
цивільних справ та інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Виходячи зі змісту та розуміння цієї
норми Закону слід розуміти, що при тому
існувало порушення цього права.
Представник позивача у судовому
засіданні намагався довести суду, що
саме діями відповідача було порушені
його права та інтереси.

По встановленим ЦПК України нормам
(ст.. 60 ЦПК України), кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставі
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст.. 61 ЦПК
України.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України,
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування.

Згідно ч. 1 ст. 64 ЦПК України письмовими
доказами є будь-які документи, акти,
довідки, листування службового або
особистого характеру або витяги з них,
що містять відомості про обставини, які
мають значення для справи.

У судовому засіданні доведено та
підтверджено належним доказами, що на
виконанні в Ленінському ВДВС ЗМУЮ
знаходиться виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа №6-12757 від 20.11.2012 року про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Альфабанк» боргу у розмірі 1817201,50 грн.

11.11.2013 року державним виконавцем в
порядку ЗУ «Про виконавче провадження»
була винесена постанова про відкриття
виконавчого провадження, копії яких
направлені сторонам виконавчого
провадження.

11.11.2013 року за заявою стягувача
одночасно з відкриттям виконавчого

провадження державним виконавцем була
винесена постанова про арешт майна
боржника та

оголошена заборона на його відчуження.

В ході здійснення виконавчого
провадження державним виконавцем було
виявлено право власності на спірний
транспортний засіб марки LAMBERET моделі
LVFS3F, 1000 року випуску, номер шасі НОМЕР_3,
тип напівпричіп рефрижератор,
реєстраційний номер НОМЕР_1 належать
ОСОБА_2 на праві власності.

З метою подальшого виконання
виконавчого провадження та керуючись
ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження»
державним виконавцем була винесена
постанова про розшук майна боржника,
якою особовий склад ВДАІ орієнтувався
на розшук та затримання транспортного
засібу марки LAMBERET моделі LVFS3F, 1000 року
випуску, номер шасі НОМЕР_3, тип
напівпричіп рефрижератор,
реєстраційний номер НОМЕР_1.

02.01.2014 року працівниками ВДАІ був
затриманий транспортний засіб марки
LAMBERET моделі LVFS3F, 1000 року випуску, номер
шасі НОМЕР_3, тип напівпричіп
рефрижератор, реєстраційний номер
НОМЕР_1 та відповідальним зберігачем
призначений ОСОБА_2, тобто власник.

У відповідності до ст..54 ЗУ „Про
виконавче провадження" Звернення
стягнення на заставлене майно в
порядку примусового виконання
допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача-заставодержателя.

Згідно п.6 ст.54 цього Закону, за рахунок
коштів, що надійшли від реалізації
заставленого

майна, здійснюються утримання,
передбачені статтею 43 цього Закону,
після чого кошти використовуються для
задоволення вимог заставодержателя. У
разі якщо заставодержатель не є
стягувачем у

виконавчому провадженні, йому
виплачуються кошти після належного
підтвердження права на заставлене
майно. У разі задоволення в повному
обсязі вимог
заставодержателя залишок коштів
використовується для задоволення
вимог інших стягувачів у порядку,
встановленому цим Законом.

Таким чином, арешт на майно боржника
ОСОБА_2 який був накладений постановою
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження, для
забезпечення реального виконання
виконавчого документа не порушує
право користування боржника чи право
задоволення вимог заставодержателя.

Задоволення вимог заставодержателя
врегульовано Цивільним Кодексом
України, ЗУ «Про виконавче
провадження», ЗУ «Про заставу».

Позивач не скористався своїм правом на
задоволення своїх вимог як
заставодержателя за рахунок майна
відповідача, проте передчасно
звернувся до суду про звільнення майна
з під арешту, що в свою чергу
унеможливлює виконання рішення суду
про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Альфабанк» боргу у розмірі 1817201,50 грн.

Виходячи з вищевикладеного, у
задоволенні позову ОСОБА_1 про
звільнення майна з під арешту слід
відмовити.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.
10,11,15,16 ЦК України, ст.. 54 Закону України
„Про виконавче провадження" суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції про
звільнення майна з під арешту -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Запорізької області
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Н.Ю.Козлова