Справа № 490/2090/14-ц
УХВАЛА

04 вересня 2014 року Центральний районний
суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - Гуденко О.А.

при секретарі - Аслановій Е.Е.

за участю представника позивача -
ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3,

представника Центрального ВДВС
Миколаївського МУЮ - Воробйової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві цивільну
справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2,
третя особа по справі - Центральний
відділ Державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції про стягнення пені за
прострочення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2014 року позивачка звернулася
до суду із позовом про стягнення з
відповідача неустойки за затримання
сплати аліментів у розмірі 69 574,69 грн.
за період 01 лютого 2011 року по 31 березня
2013 року.

У судовому засіданні представник
позивачки вимоги позову підтримала та
пояснила, що відповідач за вказаний
період аліменти на утримання доньки
сплачував не регулярно та в значно
меншому розмірі, ніж встановлено
рішенням суду. В зв'язку з цим станом 01
листопада 2013 року утворилася
заборгованість по аліментах у сумі 34 440
грн. 40 коп. З цієї суми проведений
розрахунок неустойки у розмірі 1% за
кожен день прострочення по аліментам
окремо за кожний місяць прострочення,
виходячи з повного розміру аліментів,
визначеного державним виконавцем за ч.
3 ст. 195 СК України.

Відповідач вимоги позову не визнав.
Суду пояснив, що на час виникнення
заборгованості офіційно не працював,
мав низький дохід, але намагався майже
щомісячно сплачувати на користь
позивачки аліменти у визначеному
законом мінімальному розмірі. На
теперішній час він сплатив усю суму
заборгованості, яка за його заявою
визначена державним виконавцем у
розмірі близько 10 000 грн., в подальшому
зобов'язується платити аліменти
вчасно, що, на його думку, звільняє його
від обов'язку сплачувати неустойку.

Державний виконавець в судовому
засіданні суду пояснила, що спочатку
нараховувала аліменти за ч. 3 ст. 195 СК
України, тобто виходячи із середньої
заробітної плати працівника
відповідної кваліфікаці або
некваліфікованого працівника для
даної місцевості. Після надходження
заяви платника аліментів, в якій він
просив перерахувати заборгованість (
надав квитанції про перерахування
аліментів на користь позивача та
довідку про заробітну плату за
останнім місцем роботи) нею був
здійснений перерахунок і визначила
заборгованість по аліментах за ч. 2 ст.
195 СК України.

У судовому засіданні представник
позивача заявила клопотання про
зупинення провадження у справі до
набуття законної сили судового рішення
по справі за скаргою ОСОБА_5 на дії
державного виконавця Центрального
ВДВС ( подана до Центрального районного
суду м.Миколаєва 03 вересня 2014 року) про
визнання недійсним складеного
державним виконавцем розрахунку
заборгованості боржника ОСОБА_2 по
сплаті аліментів станом на 30 квітня 2014
року (перерахованого на підставі заяви
боржника) та зобов'язання державного
виконавця визначити заборгованість
боржника у відповідності з раніше
здійсненими розрахунками
заборгованості по аліментах.

Представник відповідача та відповідач
заперечували проти задоволення
клопотання, посилаючись на відсутність
підстав для зупинення провадження у
справі.

Заслухавши думку сторін, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що
клопотання не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Дійсно, п.4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України
передбачено обов'язок суду зупинити
провадження у справі у разі
неможливості розгляду цієї справи до
вирішення іншої справи, що
розглядається в порядку
конституційного, цивільного,
господарського, кримінального чи
адміністративного судочинства.
Вирішуючи питання про зупинення
провадження у справі, суд повинен
врахувати, що зупинення провадження у
цивільній справі з мотиву наявності
іншої справи, що ще розглядається, може
мати місце лише у разі, коли тільки по
тій справі можуть бути вирішені
питання, що торкаються підстав вимог по
даній справі чи умов, від яких залежить
можливість її розгляду.

Неможливість розгляду справи є
оціночним поняттям. Воно повинно
ґрунтуватися на можливості ухвалення
рішення тільки після підтвердження
фактів, що мають преюдиційне значення
для даної справи, в іншій цивільній,
кримінальній адміністративній справі.

Вирішення питання про визнання
недійсності розрахунку заборгованості
, складеного державним виконавцем та
встановлення при цьому обставин, які є
підставою інших заявискарги та
заперечень проти них , не впливає на
вирішення цього позову, оскільки
оспорювані розрахунки та змір
заборгованості самостійно
досліджуються при розгляді даної
справи судом та не звільняють сторони
від обов'язку доказування .

На підставі вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що заявлене
клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 201 ЦПК України , суд , -

УХВАЛИВ :

Відмовити у задоволенні клопотання
представника позивача ОСОБА_1 про
зупинення провадження у справі.

Ухвала окремому апеляційному
оскарженню не підлягає.

Суддя
Гуденко О.А.