Справа № 202/3797/14-ц
15 серпня 2014 року Індустріальний
районний суд м. Дніпропетровська у
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м.
Дніпропетровську справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа -
ОСОБА_4, по визнання права власності в
порядку спадкування за законом, та за
позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Шоста
Дніпропетровська державна нотаріальна
контора, про визнання права власності в
порядку спадкування за заповітом, -
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська із позовною заявою до
ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, по
визнання права власності в порядку
спадкування за законом, у якій,
уточнивши свої позовні вимоги, просять
суд визнати за ними право власності на
1/3 частину квартири АДРЕСА_1 (по 1/6
частці за кожним із них), в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.
Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 вказують на те, що вони є
спадкоємцями за законом після смерті
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_5
був чоловіком ОСОБА_1 та батьком її
Після смерті ОСОБА_6 залишилася
спадщина у вигляді частини квартири
Рішенням Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 05
листопада 2008 року визначена частка, що
належала ОСОБА_5 у спільному сумісному
майні в квартирі АДРЕСА_1 у розмірі -1/3.
Також визначені частки у розмірі 1/3 за
іншими співвласниками - ОСОБА_7 та
ОСОБА_8.

Право спільної сумісної власності на
спірну квартиру було припинено за
рішенням суду.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_8.
Спадкоємицею за заповітом після її
смерті являється її дочка ОСОБА_3 та
даний факт встановлений рішенням
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 05 листопада 2008
року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_7.

Спадкоємцем за заповітом після його
смерті являється його син ОСОБА_4.

В кінці 2013 року вони звернулися до
Четвертої Дніпропетровської державної
нотаріальної контори з заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину
за законом.

16 січня 2014 року вони отримали постанову
про відмову у вчиненні нотаріальної
дії.

Причиною відмови у видачі свідоцтва
про право на спадщину за законом була
відсутність правовстановлюючих
документів на спадкове майно, а саме на
АДРЕСА_1, які утримує у себе спадкоємиця
померлої ОСОБА_8 - відповідачка у справі
- ОСОБА_3.

Також, причиною відмови у видачі
свідоцтва стало і те, що рішення
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 05 листопада 2008
року, про визначення ідеальних часток у
спільній сумісній власності, та
припиненні спільної сумісної
власності, не зареєстровано в КП
«Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації»
Дніпропетровської обласної ради.

Дане рішення повинен був зареєструвати
ОСОБА_7, який являвся єдиним живим
співвласником квартири АДРЕСА_1, на
момент його ухвалення. За життя ОСОБА_7
цього не зробив, і це призвело до
неможливості отримання свідоцтва про
право на спадщину.

З відповідачкою у справі вони не можуть
дійти згоди щодо оформлення документів
на спадщину, через неприязні стосунки,
так як остання проживає у спірній
квартирі і не визнає їхнього права на
спадщину.

ОСОБА_4 також звернувся до
Індустріального районного суду
м. Дніпропетровська із
позовною заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, третя особа - Шоста
Дніпропетровська державна нотаріальна
контора, про визнання права власності в
порядку спадкування за заповітом, у
якій просить суд визнати за ним право
власності в порядку спадкування за
заповітом на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1
після смерті ОСОБА_7, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги
ОСОБА_4 вказує на те, що він є
спадкоємцем після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3 батька - ОСОБА_7, який був
співвласником спірної квартири за
адресою: АДРЕСА_1.

Спірна квартира АДРЕСА_1 і складається
з 3-х житлових кімнат площею 36,6 кв.м. ( 10,4
кв.м., 17,1 кв.м., 9,1 кв.м.), кухні -площею 7,6
кв.м., ванної кімнати - 2,1 кв.м., коридору -
4,7 кв.м., вбиральні -1,1 кв.м., вбудованої
шафи 0,3 кв.м. Загальна площа квартири-56,8
кв.м.

Згідно свідоцтва про право власності
на житло, виданого 23.09.1997 року за
розпорядженням № 3/2907 - 97
Дніпропетровського виконкому міської
ради народних депутатів спірна
квартира належала на праві власності
ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_5.

ОСОБА_8 і ОСОБА_7 - його батьки. ОСОБА_5 -
його рідний брат.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати - ОСОБА_8. За
життя вона склала заповіт, в якому
заповідала все майно, яке їй буде
належати на день смерті, своїй дочці
від першого шлюбу - ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його брат - ОСОБА_5.
Після його смерті залишилися
спадкоємці за законом 1 черги - дружина
ОСОБА_1 і дочка - ОСОБА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько - ОСОБА_7, який
за життя склав заповіт, посвідчений
20.05.2010 року приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_10, де
заповідав все його майно, яке йому буде
належати на день смерті, йому.

Він виконав вимоги зазначеного закону
і подав заяву про прийняття спадщини
після смерті батька до Шостої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори, у зв'язку з чим
була відкрита спадкова справа № 739/2013.

10.04.2014 року він звернувся до нотаріуса
із заявою щодо отримання свідоцтва про
право на спадщину на частку квартири
АДРЕСА_1, яка лишилася після смерті
ОСОБА_7.

Постановою від 10.04.2014 року державний
нотаріус 6 Дніпропетровської державної
нотаріальної контори Черненко І.М.
відмовила у вчиненні нотаріальної дії -
видачі свідоцтва на спадщину у зв'язку
з тим, що у нього були відсутні
правовстановлюючі документи на
спадкове майно.

Згідно рішення Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
05 листопада 2008 року ( цивільна справа №
2-2975/08) визначений розмір часток
співвласників у праві спільної
сумісної власності на спірну квартиру,
а саме: за померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 -
1/3 частина квартири, померлою
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 - 1/3 частина
квартири, за ОСОБА_7 - 1/3 частина
квартири.

Тим же рішенням право спільної
сумісної власності на квартиру було
припинено і квартира стала належати
співвласникам на праві спільної
часткової власності.

На підставі зазначеного рішення суду
він претендує на спадщину у вигляді 1/3
частки спірної квартири після смерті
батька - ОСОБА_7. З відповідачкою ОСОБА_3
склалися неприязні стосунки, так як
лише вона разом з дочкою - ОСОБА_12
проживають і зареєстровані у
зазначеній квартирі і не визнає за ним
право на спадкування 1/3 частки
квартири, яка належала його батькові, а
також утримує у себе правовстановлюючі
документи на квартиру. Тому він
вимушений звертатися до суду з цим
позовом.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1
та ОСОБА_2 свої позовні вимоги
підтримали та просили пред'явлену
позовну заяву задовольнити у повному
обсязі посилаючись на викладені у ній
обставини. Не заперечували проти
задоволення позову ОСОБА_4

Позивач ОСОБА_4 та його представник
позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, також підтримали та про
сили їх задовольнити у повному обсязі
за обставин, викладених у позовній
заяві, не заперечували проти
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та
ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_3 заперечень проти
позову не надала, повідомлялася
належним чином про місце та час
судового розгляду справи, в судове
засідання не з'явилася, причин не
повідомила, свого представника до суду
не направила, на підставі чого з
урахуванням згоди позивачів
відповідно до ст. 224 ЦПК України справа
підлягає розглядові судом з ухваленням
даного рішення заочно.

Представники Шостої Дніпропетровської
державної нотаріальної контори та
Четвертої Дніпропетровської державної
нотаріальної контори в судове
засідання не з'явилися, повідомлявся
належним чином про місце та час
судового засідання.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_2,
ОСОБА_1, ОСОБА_4 та його представника,
вивчивши матеріали справи та письмові
докази, встановив наступні обставини
та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про право власності
на житло, виданого 23 вересня 1997 року за
розпорядженням виконкому
Дніпропетровської міської ради № 3/2907 -
97 спірна квартира АДРЕСА_1 належала на
праві приватної власності ОСОБА_8,
ОСОБА_7, ОСОБА_5.

Зазначена квартира складається з 3-х
житлових кімнат площею 36,6 кв.м. ( 10,4
кв.м., 17,1 кв.м., 9,1 кв.м.), кухні - площею 7,6
кв.м., ванної кімнати - площею 2,1 кв.м.,
коридору - площею 4,7 кв.м., вбиральні -
площею 1,1 кв.м., вбудованої шафи площею
0,3 кв.м. Загальна площа квартири
становить 56,8 кв.м.

ОСОБА_8 і ОСОБА_7 є батьками ОСОБА_4 і
ОСОБА_5. ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_5, а
ОСОБА_2 донькою останнього.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 померла, про що
свідчить свідоцтво про смерть серії
НОМЕР_4, видане 31.03.2008 року
Індустріальним відділом РАЦС м.
Дніпропетровська, актовий запис № 466.
За життя вона склала заповіт, в якому
заповідала все майно, яке їй буде
належати на день смерті, своїй доньці
ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_5, виданим 09.01.2007 року
Амур-Нижньодніпровським відділом РАЦС
м. Дніпропетровська, актовий запис № 23.
Після його смерті залишилися
спадкоємці за законом 1 черги: дружина
ОСОБА_1 і його дочка - ОСОБА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_6, виданим 03.10.2013 року
Амур-Нижньодніпровським відділом РАЦС
реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції, актовий запис № 1544.

За життя ОСОБА_7 склав заповіт,
посвідчений 20.05.2010 року приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_10,
за яким заповів усе майно, що
належатиме йому на день смерті, ОСОБА_4.

Рішенням Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 05
листопада 2008 року (цивільна справа №
2-2975/08) визначений розмір часток
співвласників у праві спільної
сумісної власності на спірну квартиру,
а саме: за померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 -
1/3 частина квартири, померлою
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 - 1/3 частина
квартири, за ОСОБА_7 - 1/3 частина
квартири. Право спільної сумісної
власності на квартиру було припинено.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставі своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають у
державі.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є
перехід прав та обов'язків ( спадщини)
від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

На підставі ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України
спадщина відкривається внаслідок
смерті особи або оголошення її
померлою. Часом відкриття спадщини є,
зокрема, день смерті особи.

Згідно із ст. 1222 ЦК України
спадкоємцями за заповітом і за законом
можуть бути фізичні особи, які є живими
на час відкриття спадщини, а також
особи, які були зачаті за життя
спадкодавця і народжені живими після
відкриття спадщини.

Частиною 3 ст. 1223 ЦК України
встановлено, що право на спадкування
виникає у день відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1226 ЦК України визначено,
що частка у праві спільної сумісної
власності спадкується на загальних
підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України
спадкоємці за законом одержують
право на спадкування почергово.

Згідно із ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у
спадщині кожного із спадкоємців за
законом є рівними.

Статтею 1268 ЦК України встановлено, що
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

На підставі ст. 1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у 6-ть місяців, який починається з
часу відкриття спадщини.

Згідно ст.1269 ЦК України спадкоємець,
який бажає прийняти спадщину, але на
час відкриття спадщини не проживав
постійно із спадкодавцем, має подати
нотаріусу заяву про прийняття
спадщини.

Як було встановлено в судовому
засіданні ОСОБА_1, ОСОБА_2 як спадкоємці
1 черги після смерті ОСОБА_5, та ОСОБА_4
як спадкоємиць за заповітом після
смерті ОСОБА_7, зверталися у
встановлені законом строки до
нотаріальної контори із заявами про
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7
та ОСОБА_5, але у видачі їм відповідних
свідоцтв про право на спадщину було
відмовлено, оскільки у них, як у
спадкоємців були відсутні
правовстановлюючі документи щодо
спадкового майна, що залишилося після
смерті ОСОБА_8 та ОСОБА_5

В судовому засіданні сторони
підтвердили, що усі правовстановлюючі
документи в оригіналах щодо спірного
майна знаходяться у ОСОБА_3, доньки
ОСОБА_8 від першого шлюбу, якій остання
заповіла свою 1/3 частку спірної
квартири, та в свою чергу ОСОБА_3
заперечує їхнє право на спадкування
часток у вищевказаній квартирі та
вважає, що спірне майно має належати
лише їй. З цього приводу поміж ними та
ОСОБА_3 склалися неприязні стосунки, що
стало підґрунтям для вирішення даного
спору у судовому порядку.

Вищевикладені обставини безспірно
встановлені судом та підтверджуються
поясненнями позивачів, а також
представника ОСОБА_4, і наданими суду
письмовими доказами, зокрема
матеріалами спадкових справ № 1143/2013
після смерті ОСОБА_5 та № 739/2013 після
смерті ОСОБА_7

За встановлених в судовому засіданні
обставин, суд вважає, що позовні вимоги
ОСОБА_1, ОСОБА_2 законні, обґрунтовані та
підлягають задоволенню, також як і
позовні вимоги ОСОБА_4

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові
витрати відносяться на рахунок
відповідачів.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-64, 209, 214, 215, 218,
224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
третя особа - ОСОБА_4, по визнання права
власності в порядку спадкування за
законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1) право
власності на 1/6 частку квартири
АДРЕСА_1, в порядку спадкування за
законом після смерті її чоловіка
ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_2 (іпн НОМЕР_2) право
власності на 1/6 частку квартири
АДРЕСА_1, в порядку спадкування за
законом після смерті її батька ОСОБА_5,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, третя особа - Шоста
Дніпропетровська державна нотаріальна
контора, про визнання права власності в
порядку спадкування за заповітом -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 (іпн НОМЕР_3) право
власності на 1/3 частку квартири
АДРЕСА_1, в порядку спадкування за
законом після смерті його батька
ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
судовий збір в сумі 243,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
судовий збір в сумі 243,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2, в
рахунок сплаченого судового збору по
162,40 грн., з кожного з них, на користь
ОСОБА_4.

Заочне рішення набирає законної сили
відповідно до загального порядку,
встановленого Цивільним процесуальним
кодексом України

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення, на
рішення може бути подана апеляційна
скарга до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Індустріальний районний суд м.
Дніпропетровська протягом десяти
днів з дня постановлення ухвали про
залишення заяви про перегляд заочного
рішення без задоволення.

Суддя: