РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/11069/14-ц

пр. № 2/759/4219/14

08 вересня 2014 року

Святошинський районний суд міста Києва
в складі

головуючого-судді Мазур І.В.

при секретарі Сіряченко Я.В.

з участю позивачки ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2

відповідачки ОСОБА_3, представник
відповідачки ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення
перешкод в користуванні земельною
ділянкою, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_3 про усунення
перешкод в користуванні земельною
ділянкою. Просила зобов'язати ОСОБА_3
усунути їй перешкоди у користуванні 9/20
частками земельної ділянки площею
0,0687га., кадастровий номер :75:088:0054
та здійсненні демонтажу самочинно
збудованого гаража під літерою «Д» ,
площею 30,8кв.м. на вказаній частині
земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1
шляхом звільнення гаража від майна
належного ОСОБА_3, а саме: автомобіля
ВАЗ 2110 д.н.з. НОМЕР_1 та повернення
ключів від гаража.

В обгрунтування позовних вимог
посилалася на те, що вона - ОСОБА_1 є
власником 9/20 часток земельної ділянки
площею 0,0687га., кадастровий номер
:75:088:0054 та 9/20 часток житлового
будинку за адресою АДРЕСА_1 на підставі
договорів дарування від 20.11.2013р.
Вказані частки були їй подаровані її
чоловіком ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1. За його життя рішенням
Святошинського райсуду м.Києва від
11.12.12р. частково задоволено його позов
до ОСОБА_3 в частині встановлення
порядку користування спірною
земельною ділянкою, залишеним без змін
в цій частині рішенням Апеляційного
суду м.Києва. ОСОБА_5 в 1982р. біля будинку
було побудовано гараж під літерою «Д»,
площею 30,8кв.м., який не був введений в
експлуатацію та має статус об'єкта
незавершеного будівництва. Згідно
висновку судової будівельно-технічної
експертизи від 24.02.2010р. суд визначив
єдино можливий варіант користування
земельною ділянкою по варіанту №6.
Згідно висновку експертизи земельна
ділянка була поділена таким чином, що
від частини будинку відповідачки
ОСОБА_3 для належного її
обслуговування, необхідно відступити 1
метр. Відступлення на 1 метр неможливе
без знесення гаража. Однак
відповідачка незаконно займає гараж
свого померлого батька та навмисно
вживає всіх заходів щоб не допустити
його знесення, закрила його на замок, де
ставить постійно автомобіль ВАЗ 2110
д.н.з. НОМЕР_1.

В судовому засіданні представник
позивачки та позивачка підтримали
позовні вимоги.

Представник відповідачки проти
позову заперечував, при цьому суду
пояснив, що представник позивачки не
довів кому належить гараж, що цей гараж
існує, він є віртуальним. Що стосується
майна відповідачки, яке знаходиться в
гаражі, не надав ніяких доказів на
підтвердження наявності автомобіля у
відповідачки.

Відповідачка ОСОБА_3 підтримала
пояснення представника та суду
підтвердила той факт, що в неї немає
автомобіля марки ВАЗ 2110 д.н.з. НОМЕР_1,
гаражем вона не користується, ключів
від гаража у неї немає.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази по справі,
встановив наступне.

Позивачка ОСОБА_1 є власником 9/20
часток земельної ділянки площею 0,0687га.,
кадастровий номер :75:088:0054 та 9/20
часток житлового будинку за адресою
АДРЕСА_1 на підставі договорів
дарування від 20.11.2013р. Вказані частки
були їй подаровані її чоловіком ОСОБА_5,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. /а.с.3-4/

Рішенням Святошинського райсуду
м.Києва від 11.12.2012р. було частково
задоволені позовні вимоги ОСОБА_5 та
ОСОБА_3, встановлено порядок
користування земельною ділянкою
будинковолодіння АДРЕСА_1 відповідно
до варіанту №6 висновку судової
будівельно-технічної експертизи від
24.02.2010р. за №37/38 в м.Києві. Одночасно в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 та
ОСОБА_5 про визнання права власності на
гараж відмовлено. Цим же рішенням
встановлено, що гараж збудовано ОСОБА_5,
а не ОСОБА_3 з порушенням протипожежних
норм та прибудований, як зазначено у
висновку від 24.02.2010р. до житлового
будинку зі сторони прибудови «а»./а.с.5-7/

Згідно вищезазначеного висновку
побудований ОСОБА_5 гараж «Д» площею
забудови 38,0кв.м. відповідає вимогам
державних будівельних норм.

Рішенням апеляційного суду м.Києва
від 5.03.2013р. в цій частині рішення суду
першої інстанції залишено без
змін./а.с.8/

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

У зв'язку з чим суд не приймає до уваги
посилання представника відповідачки,
що суду зі сторони позивачки не
доведено, що гараж існує.

В той же час, суд розглядаючи вимоги
позивачки щодо зобов'язання
відповідачки шляхом звільнення гаража
від майна належного ОСОБА_3, а саме:
автомобіля ВАЗ 2110 д.н.з. НОМЕР_1 та
повернення ключів від гаража приходить
до висновку про те, що дані вимоги не
підлягають задоволенню за наступних
підстав.

Згідно ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч.1 ст.88 Земельного Кодексу
України володіння, користування та
розпорядження земельною ділянкою, що
перебуває у спільній частковій
власності, здійснюються за згодою всіх
співвласників згідно з договором, а у
разі недосягнення згоди - у судовому
порядку.

В судовому засіданні представник
позивачки та позивачка не надали суду
доказів на підтвердження того, що
відповідачка ОСОБА_3 користується
гаражем «Д» , тим самим порушуючи права
позивачки. Відповідно суду не надано
доказів на підтвердження того, що в
даному гаражі знаходиться автомобіль
марки ВАЗ 2110 д.н.з. НОМЕР_1 і що даний
автомобіль належить на праві власності
відповідачці.

За таких обставин позовні вимоги
позивачкою ОСОБА_1 в судовому засіданні
не доведені, не підтверджені
відповідними доказами, а тому у суду
немає підстав для задоволення позову.

Керуючись вимогами ч.1 ст.319, ч.1 ст.321 ЦК
України, ч.1 ст.88 Земельного Кодексу
України, ст.ст.3, 10, 11, 60, 86-88, 209, 212, 213, 214, 215,
218, 292, 294 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя