АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

[1]

22 травня 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого -
Немировської О.В.

суддів - Ящук Т.І.,
Чобіток А.О.

при секретарі -
Лужецькій І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом Комунального підприємства з
утримання та експлуатації житлового
фонду спеціального призначення
«Спецжитлофонд» до ОСОБА_1,

за апеляційною скаргою
Комунального підприємства з утримання
та експлуатації житлового фонду
спеціального призначення
«Спецжитлофонд» на заочне рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 24. грудня 2013 року,

встановила:

позивач у жовтні 2013 року звернувся до
суду з позовом, в якому просив стягнути
на його користь з відповідача
заборгованість по оплаті за комунальні
послуги та квартир плату в сумі 9 126 грн.
06 коп. з урахуванням індексу інфляції
та 3% річних.

Заочним рішенням Дніпровського
районного суду м. Києва від 24 грудня
2013 року в задоволенні позовних вимог
було відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення - про
задоволення позову, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді
Немировської О.В., пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом,
позивач КП «Спецжитлофонд»
обґрунтовував свої вимоги тим, що в
квартирі АДРЕСА_1, який знаходиться у
нього на уцтриманні, в період з 01
листопада 2009 року по 01 квітня 2012 року
проживав відповідач ОСОБА_1 у нього
виникла заборгованість по квартирній
платі та за надані комунальні послуги в
розмірі 8 125 грн. 18 коп., яку позивач
просив стягнути з урахуванням 252 грн. 44
коп. інфляційних втрат, 3 % річних в
розмірі 519 грн. 04 коп. та судові витрати,
а всього 9126 грн. 06 коп.

Заочним рішенням Дніпровського
районного суду м. Києва від 24 грудня
2013 року в задоволенні позовних вимог
було відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
виходив з того, що зазначена
заборгованість не підлягає стягненню з
ОСОБА_1

Такий висновок суду є законним та
обґрунтованим, відповідає
встановленим по справі обставинам.

Відповідно до ст. 162 ЖК України, плата за
комунальні послуги береться крім
квартирної плати за затвердженими в
установленому порядку тарифами та
вноситься у встановлені строки.

В своїй апеляційній скарзі апелянт
посилається на те, що заборгованість по
оплаті комунальних послуг виникла саме
в ОСОБА_1, оскільки на сьогоднішній
день він проживає у вказаній квартирі
зі своєю неповнолітньою донькою
ОСОБА_2, а власник квартири ОСОБА_3 за
вказаною адресою не зареєстрована.
Такі доводи апелянта є
необґрунтованими та не можуть бути
підставою для скасування рішення.

Як вбачається з матеріалів справи,
власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3
Крім того, в матеріалах справи
міститься рахунок - попередження КП
«Спецжитлофонд» про стан
заборгованості на ім'я ОСОБА_3 -
власника особового рахунку зазначеної
квартири. Відповідач ОСОБА_1 не є
власником квартири і не може нести
відповідальність за її утримання.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник
зобов'язаний утримувати майно, що йому
належить, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Таким чином, судом першої інстанції
було повно та всебічно встановлено
обставини справи, перевірено їх
доказами, правильно застосовано норми
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, доводи,
викладені в апеляційній скарзі,
висновків суду не спростовують, а тому
рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 313-317 ЦПК
України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу Комунального
підприємства з утримання та
експлуатації житлового фонду
спеціального призначення
«Спецжитлофонд» відхилити, а рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 24.12.2013 р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в касаційному
порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/3711/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Ластовка Н.Д.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Немировська О.В.