Справа № 359/8861/14-ц,
провадження № 2/359/2351/2014
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

02 вересня 2014 року суддя
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області Муранова - Лесів І.В.,
вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності на
транспортний засіб та виключення його
з арешту -

встановив:

01.09.2014 року від представника позивача
ОСОБА_3 (довіреність від 01.02.2013 року) до
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області надійшла вище
зазначена позовна заява, з проханням :
визнати за ОСОБА_1 право власності на
придбаний ним автомобіль ПЕЖО - 405, 1990
року випуску, д/н НОМЕР_1 (кузов, рама,
коляска) VF315BD та виключити з
постанови на арешт майна від 16.10.2009 року
складений державним виконавцем ВДВС
Бориспільського МРУЮ – автомобіль
ПЕЖО-405 1990 року випуску, д/н НОМЕР_1.

Вивченням позовної заяви та доданих до
неї документів встановлено, що позовна
заява не відповідає вимогам ст. ст. 119, 120
Цивільного процесуального кодексу
України, а саме : не зазначено ціну
позову щодо вимог майнового характеру;
не залучено в якості співвідповідача
стягувача ОСОБА_4, в інтересах якої
накладено арешт на автомобіль боржника
ОСОБА_2, а також в якості третьої особи,
що не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору, ВДВС Бориспільського
МРУЮ Київської області та відповідно
не додано копію позовної заяви та
копії всіх документів, що додані до неї
(відповідні роз’яснення містяться в
абзаці 4 пункту 24 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику
розгляду судами скарг на рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судових рішень у цивільних
справах» про те, що вимоги інших осіб
щодо належності їм, а не боржникові
майна, на яке накладено арешт,
вирішуються шляхом пред'явлення ними
відповідно до правил судової
юрисдикції позову до боржника та особи,
в інтересах якої накладено арешт, про
визнання права власності на це майно і
зняття з нього арешту. У такому ж
порядку розглядаються вимоги осіб, які
не є власниками майна, але володіють
ним на законних підставах. Орган
державної виконавчої служби у
відповідних випадках може бути
залученим судом до участі у справі як
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору).

Крім того, до позовної заяви не додано
документ, що підтверджує сплату
судового збору, який у відповідності до
п. 1 ч. ст. 1 ч. 4 Закону України «Про
судовий збір» становить 1 відсоток ціни
позову, але не менше 0,2 розміру
мінімальної заробітної плати – 243,60
гривень та не більше 3 розмірів
мінімальної заробітної плати – 3654
гривень.

Також, в позовній заяві не наведено
обставини, якими позивач обґрунтовує
свій позов в частині позовних вимог про
виключення з постанови на арешт майна у
виді транспортного засобу, оскільки у
відповідності до ч. 1 ст. 60 Закону
України «Про виконавче провадження»
особа, яка вважає, що майно, на яке
накладено арешт, належить їй, а не
боржникові, може звернутися до суду з
позовом про визнання права власності
на це майно і про зняття з нього
арешту. З чого вбачається, що така особа
звертається до суду з позовом про
зняття арешту з майна, а не про
виключення з постанови на арешт такого
майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Цивільного
процесуального кодексу України суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статтях 119 і 120 цього кодексу, або не
сплачено судовий збір, постановляє
ухвалу, в якій зазначаються підстави
залишення заяви без руху, про що
повідомляє позивача і надає йому строк
для усунення недоліків, який не може
перевищувати 5 днів з дня отримання
позивачем ухвали.

При таких недоліках вважаю, що позовну
заяву слід залишити без руху та надати
позивачу строк для усунення вище
зазначених недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1
ст. 121 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на
транспортний засіб та виключення його
з арешту – залишити без руху та надати
строк п’ять днів з дня отримання
позивачем копії ухвали для усунення
зазначених в ухвалі недоліків.

У разі не усунення зазначених
недоліків, позовна заява буде
вважатись не поданою та повернута
позивачу.

Ухвала самостійному апеляційному
оскарженню не підлягає.

Суддя

І.В.
Муранова-Лесів