Справа № 346/2223/14-ц
міськрайонний суд
Івано-Франківської області в складі:
головуючого- судді
М.М., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Коломиї
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про
втрату права на користування житловим
Позивачка звернувшись до суду із
даним позовом посилається на те, що
являється власницею житлового будинку,
що у АДРЕСА_1, на підставі відповідного
свідоцтва про право власності.
У 1996 році її дочка ОСОБА_3
зареєструвала шлюб з відповідачем.
Однак спільне життя між ними не
склалося і у 2004 році даний шлюб було
розірвано. Будучи зареєстрованим у її
будинку відповідач так туди і не
вселявся, його особистих речей у
будинку немає, витрат по утриманню
У зв'язку з виниклими обставинами,
просить суд визнати відповідача таким,
що втратив право на користування
вищевказаним житловим приміщенням.
Відповідач будучи належно
повідомленим судом про час і місце
розгляду справи по останньому відомому
місцю проживання, в судове засідання не
з'явився, про причини неявки суд до
Зі згоди позивачки суд ухвалює
рішення в заочному порядку.

Проаналізувавши та вивчивши
матеріали справи у їх сукупності,
заслухавши пояснення позивачки,
показання свідків, суд приходить до
висновку про обґрунтованість позовних
вимог, виходячи із наступного.

Як видно із досліджених письмових
доказів, позивачці належить на праві
власності житловий будинок, що у
АДРЕСА_1. Наведене стверджується даними
свідоцтва про право власності № 114 від
28 листопада 2000 року, виданого на
підставі рішення Пече ніжинської
селищної ради.

Із довідки Печеніжинської
селищної ради № 843 від 24 квітня 2014 року
вбачається, що у даному будинку
зареєстровано ряд осіб, у тому числі
відповідач.

Відповідно до даних свідоцтва про
розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 27
липня 2004 року, шлюб між дочкою
позивачки та відповідачем було
розірвано, про що у книзі реєстрації
актів про розірвання шлюбу 27 липня 2004
року зроблено запис № 151.

В своїх поясненнях позивачка
стверджує, що відповідач з 2004 року
після розірвання шлюбу з її дочкою
змінив своє місце проживання. Наведене
також стверджується даними акту від 24
квітня 2014 року складеного комісією у
складі голови Печеніжинської селищної
ради, депутата цієї ж ради та двох
сусідів, де зазначено, що фактично
відповідач у спірному житлі не
проживає з червня 2004 року, його
особистих речей у будинку немає.

Згідно ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним, ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні, а
статтею 391 ЦК України передбачено, що
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України
член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Про тривалу відсутність
відповідача за місцем реєстрації
вказали і свідки, ОСОБА_5 та ОСОБА_4,
сусіди позивачки, які були допитані у
судовому засіданні і підтвердили факт
того, що відповідач взагалі не вселявся
у будинок позивачки і що вони ряд років
уже не бачили його.

Враховуючи вказані обставини суд
вважає, що відповідач втратив право
користування житлом у будинку
позивачки.

На підставі наведеного та ст.
ст. 321, 405 ЦК, керуючись ст.ст. 215, 223, 224, 225,
226, 294 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
таким, що втратив право на користування
житловим будинком, що у АДРЕСА_1, що
належить ОСОБА_1, та зняти його з
реєстрації за даною адресою.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення.

Позивачем рішення суду може бути
оскаржено до Апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Коломийський міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя
П'ятковський В. І.