АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2014 року Колегія суддів
судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів - Пікуль А.А., Усика Г.І.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на ухвалу Ялтинського міського
суду Автономної Республіки Крим від 12
вересня 2013 року в справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,
розподіл спільного сумісного майна
набутого в період шлюбу та стягнення
аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2013 року ОСОБА_2
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3
про розірвання шлюбу, зареєстрованого
з відповідачем 24.06.1995 року у Відділі
виконавчого комітету Ялтинської
міської ради народних депутатів,
актовий запис №326; розподіл спільного
сумісного майна, а саме з виділенням їй
у приватну власність корпоративні
права на 50% статутного капіталу ТОВ
«Портрет землі» вартістю 10250 грн. 100%
статутного капіталу ТОВ «Білий лев»
вартістю 48 100 грн. та 50% статутного
капіталу ТОВ «Базовий капітал»
вартістю 39 500 грн., а всього на суму 98 300
грн. У приватній власності ОСОБА_3
залишити право вимоги боргу в сумі 270 000
грн. за договором поступки права вимоги
від 06.10.2010 року. При відшкодуванні
різниці у вартості часток стягнути з
відповідача на користь ОСОБА_2 85 850 грн.
та стягнути аліменти на утримання
доньки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі
500 грн. щомісячно, до досягнення
23-річного віку. 12.09.2013 року подали до
суду мирову угоду та просили закрити
провадження по справі.

Ухвалою Ялтинського міського
суду Автономної Республіки Крим від 12
вересня 2013 року вищезгадане клопотання
було задоволено.

Справа № 121/5489/13 № апеляційного
провадження:22-ц/796/10807/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Прищепа
О.І.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Саліхов В.В.В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 (співзасновник ТОВ
«Базовий капітал»), просить ухвалу суду
першої інстанції скасувати в повному
обсязі та справу направити на новий
розгляд, посилаючись на порушення його
прав, як співвласника ТОВ «Базовий
капітал», оскільки відповідно до
статуту має переважне право на
придбання частки іншого члена, а також
порушення судом норм процесуального
права та неправильне застосування норм
матеріального права.

Сторони в судове засідання не прибули,
хоча були повідомлені про час та місце
слухання справи, у зв'язку з чим, на
підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України, судом
була винесена ухвала про розгляд
справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення про визнання мирової
угоди між сторонами, суд першої
інстанції виходив з того, що остання не
порушує будь-яких прав та інтересів та
закриття.

З таким висновком суду першої
інстанції не може погодитися колегія
суддів.

Як встановлено при апеляційному
розгляді справи позивач звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання
шлюбу. Під час розгляду справи сторони
подали клопотання про визнання судом
мирової угоди, яка була підписана ними.
Ухвалою Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 12
вересня 2013 року таке клопотання було
задоволено. Визнано мирову угоду,
укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, за якою:
сторони прийняли на себе зобов'язання
звернутися з заявою про розірвання
шлюбу в органи реєстрації актів
цивільного стану. Право загальної
сумісної власності між ними
припиняється та проводиться розподіл
загального майна. У власність ОСОБА_2
надійшли: корпоративне право на 50%
статутного капіталу ТОВ «Портрет
землі», вартістю 10 250 гривень;
корпоративне право на 50% статутного
капіталу «Базовий капітал», вартістю 39
500 гривень. Загальна вартість частки в
сумісному спільному майні складає суму
49 750 гривень. У власність ОСОБА_3
переходить: корпоративне право на 100%
статутного капіталу ТОВ «Білий лев»
вартістю 48 100 гривень; право вимоги
боргу на суму 270 000. ОСОБА_3
зобов'язується протягом одного року
сплатити ОСОБА_2 різницю вартості
частки в сумісному спільному майні в
розмірі 134 175 гривень, починаючи з дня
набрання законної сили ухвали про
визнання мирової угоди та закриття
провадження у справі та зобов'язується
сплачувати аліменти на утримання
доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 500
гривень щомісячно, починаючи з 01
вересня 2013 року та до досягнення
дитиною 23 років.

Відповідно до вимог ч.1 ст.175 ЦПК України
мирова угода укладається сторонами з
метою врегулювання спору на основі
взаємних поступок і може стосуватися
лише прав та обов'язків сторін та
предмета позову.

Таким чином, законодавець зазначив, що
зміст мирової угоди не може зачіпати
права та інтереси третіх осіб.

Згідно зі ст. 61 СК України об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя може бути будь-яке майно, за
винятком виключеного з цивільного
обороту. Об'єктом права спільної
сумісної власності є заробітна плата,
пенсія, стипендія, інші доходи,
одержані одним із подружжя.

Статтею 63 ЦК України встановлено, що
дружина та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Відповідно до ст. 65 ЦК України дружина,
чоловік розпоряджаються майном, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, за взаємною згодою.

Таким чином, аналіз зазначених норм
права дає можливість зробити висновок
про те, що вищезгадане спірно майно є
спільною сумісною власністю подружжя,
а тому підлягає поділу встановленим
законом порядком пр. и розлученні.

За змістом ст. 113 ЦК України та ст. 1
Закону України «Про господарські
товариства» товариство з обмеженою
відповідальністю належить до
господарських товариств.

За положеннями ст. 10 Закону України
«Про господарські товариства» та ст. 116
ЦК України учасники господарського
товариства мають право здійснити
відчуження часток у статутному
(складеному) капіталі товариства,
цінних паперів, що засвідчують його
участь у товаристві, у порядку,
встановленому законом.

Частиною 1 ст. 147 ЦК України та ч. 1 ст. 53
Закону України «Про господарські
товариства» встановлено, що учасник
товариства з обмеженою
відповідальністю має право продати чи
іншим чином відступити свою частку (її
частину) у статутному капіталі одному
або кільком учасникам цього
товариства.

Відповідно до ч. 2 ст. 147 Цивільного
кодексу України, відчуження учасником
товариства з обмеженою
відповідальністю своєї частки (її
частини) третім особам допускається,
якщо інше не встановлено статутом
товариства.

Учасники товариства користуються
переважним правом купівлі частки (її
частини) учасника пропорційно до
розмірів своїх часток, якщо статутом
товариства чи домовленістю між
учасниками не встановлений інший
порядок здійснення цього права.
Купівля здійснюється за ціною та на
інших умовах, на яких частка (її
частина) пропонувалася для продажу
третім особам. Якщо учасники
товариства не скористаються своїм
переважним правом протягом місяця з
дня повідомлення про намір учасника
продати частку (її частину) або
протягом іншого строку, встановленого
статутом товариства чи домовленістю
між його учасниками, частка (її частина)
учасника може бути відчужена третій
особі.

Таким чином, законодавець передбачає
безумовне, першочергове право учасника
товариства з обмеженою
відповідальністю на придбання частки у
статутному капіталі, яка відчужується.
Третій особі, яка не є учасником
товариства, частка може бути відчужена
лише у випадку, якщо інше не
встановлено у статуті товариства, лише
після того, як інші учасники товариства
з обмеженою відповідальністю протягом
встановленого в законі або статуті
строку не виявлять бажання
скористатись своїм переважним правом
купівлі частки, вона може бути продана
третій особі на попередньо погоджених
з нею умовах.

Учасники товариства користуються
переважним правом купівлі частки (її
частини) учасника пропорційно до
розмірів своїх часток, якщо статутом
товариства чи домовленістю між
учасниками не встановлений інший
порядок здійснення цього права.
Купівля здійснюється за ціною та на
інших умовах, на яких частка (її
частина) пропонувалася для продажу
третім особам. Якщо учасники
товариства не скористаються своїм
переважним правом протягом місяця з
дня повідомлення про намір учасника
продати частку (її частину) або
протягом іншого строку, встановленого
статутом товариства чи домовленістю
між його учасниками, частка (її частина)
учасника може бути відчужена третій
особі.

Матеріали справи свідчать про те, що
апелянт ОСОБА_1 є учасником ТОВ
«Базовий капітал» відповідно до
статуту (а. с. 67 ), в зв'язку з чим має
переважне право на придбання частки
вищезгаданого Товариства при її
відчуженні. Даних, які б свідчили про
те, що така можливість йому надавалася,
матеріали справи не містять.

Суд першої інстанції на вказане уваги
не звернув та, не визначивши кола
зацікавлених осіб, дійшов помилкового
висновку про визнання мирової угоди та
закриття провадження у цивільній
справі.

Таким чином, ухвала суду першої
інстанції підлягає скасуванню і
переданню питання на новий розгляд,
відповідно до п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України.

Відповідно до ст. 107 ЦПК України, усі
справи, що підлягають вирішенню в
порядку цивільного судочинства,
розглядаються районними, районними у
містах, міськими та міськрайонними
судами.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про
забезпечення прав і свобод громадян та
правовий режим на тимчасово окупованій
території України», що набрав законної
сили 27 квітня 2014 року, у зв'язку з
неможливістю здійснювати правосуддя
судами Автономної Республіки Крим та
міста Севастополя на тимчасово
окупованих територіях, змінити
територіальну підсудність судових
справ, підсудних розташованим на
території Автономної Республіки Крим
та міста Севастополя судам, та
забезпечити розгляд цивільних справ,
підсудних місцевим загальним судам,
розташованим на території Автономної
Республіки Крим та міста Севастополя, -
місцевими загальними судами міста
Києва, що визначаються Апеляційним
судом міста Києва.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. 107 ЦПК України, ст. 12 Закону України
«Про забезпечення прав і свобод
громадян та правовий режим на
тимчасово окупованій території
України», підсудність цивільної справи
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
розірвання шлюбу, розподіл спільного
сумісного майна, набутого в період
шлюбу, та стягнення аліментів
визначити Печерському районному суду
міста Києва.

Зважаючи на викладене та керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 12
вересня 2013 року скасувати та направити
справу для продовження на розгляд до
Печерського районного суду м. Києва.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий:
В.В. Саліхов

Судді:
А.А. Пікуль

Г.І.  Усик