АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Справа №22-ц/796/9813/2014
Головуючий у 1-й інстанції -
Доповідач - Заришняк Г.М
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого: Заришняк Г.М.

Суддів: Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є.

при секретарі: Дудікову А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду міста Києва цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Печерського районного суду
міста Києва від 04 червня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до
Генеральної прокуратури України про
відшкодування моральної шкоди,
завданої в результаті протиправних дій
Генеральної прокуратури України, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
Генеральної прокуратури України, в
якому просив суд стягнути з
відповідача на його користь 1 000 000 грн. в
якості відшкодування моральної шкоди,
завданої протиправними діями
відповідача при розгляді його заяви
про злочин від 26.10.2011 р.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим,
що 26.10.2011р. він направив на адресу
Генеральної прокуратури України заяву
про злочин, вчинений суддею Вищого
адміністративного суду України, однак
в листі від 17.11.2011р. за № 05/1/1-7320-11
Генеральної прокуратури України було
зазначено, що його звернення не містить
даних, які б вказували на наявність
ознак злочину. Разом з тим в період з
26.10.2011 по даний час від відповідача на
його адресу не надійшло документу,
прийнятого за результатами розгляду
його заяви про злочин від 26.10.2011р., що на
його переконання, свідчить про
порушення порядку оформлення
відповідачем рішень за наслідками
перевірки його заяви про злочин від
26.10.2011р. та призвело до неможливості
оскарження цих рішень у судовому
порядку, і, як наслідок, є порушенням
його прав на оскарження в суді рішень,
дій чи бездіяльності органів державної
влади, посадових та службових осіб, яке
передбачене у ст. 55 Конституції
України.

Рішенням Печерського районного суду
міста Києва від 04 червня 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення норм матеріального
та процесуального права, просить
скасувати зазначене рішення суду та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити його позовні вимоги.

В суді апеляційної інстанції
представник відповідача проти
задоволення апеляційної скарги
заперечував, вважаючи рішення суду
законним.

Позивач у судове засідання не з'явився,
про день та час розгляду справи
повідомлений належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність й обґрунтованість
постановленого рішення суду в цій
частині, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 03.11.2011р. до
Генеральної прокуратури України
надійшла заява ОСОБА_1 від 26.10.2011р. про
порушення кримінальної справи
відносно судді Вищого
адміністративного суду України ОСОБА_2
у зв'язку з постановленням ним, на думку
заявника, завідомо неправосудного
судового рішення.

За наслідками розгляду даної заяви, ГПУ
листом від 17.11.2011р. за № 05/1/1-7320-11 (а.с. 11)
надала ОСОБА_1 мотивовану відповідь про
відсутність підстав для вжиття заходів
прокурорського реагування, яке
ґрунтувалось на нормах чинного на той
час КПК України 1960 року, а також
положеннях Інструкції про порядок
розгляду і вирішення звернень та
особистого прийому в органах
прокуратури України, затвердженої
наказом Генерального прокурора
України від 21.06.2011р. № 9гн.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 від 26.10.2011р. про
порушення кримінальної справи
стосовно вчинення суддею ОСОБА_2
злочину вбачається, що позивач не
згодний з постановленням останнім
ухвали від 01.04.2011р. про відмову у
відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на судові
рішення у справі зі спору про
перерахунок пенсії.

Відповідно до п. 3.13 Інструкції про
порядок розгляду і вирішення звернень
та особистого прийому в органах
прокуратури України, затвердженої
наказом Генерального прокурора
України від 21.06.2011р. № 9гн звернення, в
яких заявники не погоджуються з
прийнятими рішеннями і у зв'язку з цим
порушують питання про притягнення
суддів, прокурорів, слідчих,
дізнавачів, інших осіб до
відповідальності, висловлюючи
припущення про можливе вчинення
посадового злочину, за відсутності в
них достатніх даних про наявність
ознак злочину, не потребують перевірки
в порядку ст. 97 КПК України.

Оскільки будь-яких інших фактів, які б
свідчили про наявність в діях судді
ознак злочину, у листі не містилось,
звернення ОСОБА_1 було розглянуто
відповідачем відповідно до вимог
Закону України «Про звернення
громадян» та 17.11.2011р. йому було надано
відповідь про відсутність підстав для
вжиття заходів прокурорського
реагування.

Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК
України, цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.
4 постанови Пленуму Верховного Суду
України № 4 від 31.03.1995 «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди», у
позовній заяві про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди має бути
зазначено, в чому ця шкода полягає,
якими неправомірними діями чи
бездіяльністю її заподіяно позивачеві,
з яких міркувань він виходив,
визначаючи розмір шкоди, та якими
доказами це підтверджується.

Оскільки позивачем не надано суду
належних й допустимих доказів на
підтвердження того, що бездіяльність
ГПУ є протиправною та не доведено, що
такою бездіяльністю йому було
спричинено шкоду, в чому вона полягає,
якими доказами підтверджується розмір
завданої шкоди у даній конкретній
справі, суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку про
недоведеність позовних вимог,
обґрунтовано відмовивши у задоволенні
позову про відшкодування моральної
шкоди.

Доводи апеляційної скарги висновки
суду не спростовують.

Постановлене судом рішення
відповідає вимогам матеріального та
процесуального закону й не може бути
скасованим з підстав, що наведені в
апеляційній скарзі

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Печерського районного суду
міста Києва від 04 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом 20 днів з моменту
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого спеціалізованого суду
з розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: