У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

Лесько А.О., Червинської
М.Є.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом прокурора
Красногвардійського району м.
Дніпропетровська в інтересах держави в
особі Дніпропетровської міської ради
до ОСОБА_3, третя особа - виконавчий
комітет Красногвардійської районної у
м. Дніпропетровську ради, про
повернення самовільно зайнятої
земельної ділянки, за касаційною
скаргою Дніпропетровської міської
ради на рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 30 липня
2013 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2010 року прокурор
Красногвардійського району
м. Дніпропетровська звернувся до
суду з вказаним позовом в інтересах
держави в особі Дніпропетровської
міської ради, посилаючись на те, що за
результатами перевірки, проведеної
Головним управлінням Держкомзему у
Дніпропетровській області, складено
акт перевірки дотримання вимог
земельного законодавства від 12 серпня
2010 року, яким встановлено, що станом на
04 серпня 2010 року земельна ділянка
загальною площею 0,354 га за адресою:
АДРЕСА_1, використовується
відповідачем під фактичне розміщення
будівлі кафе з прибудовами, відкритою
верандою та ділянка, огороджена
бетонним парканом висотою 2,0 м. Право
власності на будівлю-кафе
зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі
договору купівлі-продажу від 08 лютого
1999 року. Земельну ділянку загальною
площею 0,0176 га за зазначеною адресою
ОСОБА_3 використовує на підставі
договору оренди землі від 24 березня 2005
року, зареєстрованого 05 травня 2005 року
за № 29. На момент перевірки
земельна ділянка під відкритою
верандою площею 0,0049 га, а також
самовільно зайнята земельна ділянка за
вказаною адресою, яка огороджена
бетонним парканом, орієнтованою площею
0,0129 га, використовуються без
реєстрації права власності, права
постійного користування та права
оренди земельної ділянки. Крім того, 12
серпня 2010 року Головним управлінням
Держкомзему у Дніпропетровській
області було складено припис № 216, яким
відповідача зобов'язано у 30-ти денний
термін усунути порушення вимог
земельного законодавства, звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку, а
також було здійснено розрахунок
розміру шкоди, заподіяної відповідачем
у зв'язку з самовільним зайняттям
земельної ділянки, яка склала 6 838 грн. 33
коп. Однак, ОСОБА_3 будь-які встановлені
законодавством України дозвільні
документи, що підтверджують право
користування або володіння земельними
ділянками, не пред'явлено, припис не
виконано, тому прокурор
Красногвардійського району м.
Дніпропетровська в інтересах держави в
особі Дніпропетровської міської ради
просив суд повернути державі в особі
Дніпропетровської міської ради
самовільно зайняті ОСОБА_3 земельні
ділянки площею 0,0049 га та 0,0129 га,
розташовані у АДРЕСА_1, привівши їх у
придатний для використання стан шляхом
знесення розміщених на них відкритої
веранди та бетонного паркану; стягнути
з ОСОБА_3 кошти у сумі 6 838 грн. 33 коп.
заподіяної шкоди у наслідок
самовільного зайняття земельної
ділянки, розташованої у
АДРЕСА_1, на користь держави в особі
Дніпропетровської міської ради.

Заочним рішенням Красногвардійського
районного суду
м. Дніпропетровська від 13 березня 2012
року позовні вимоги прокурора
Красногвардійського району м.
Дніпропетровська в інтересах держави в
особі Дніпропетровської міської ради
задоволено. Зобов'язано ОСОБА_3
повернути самовільно зайняті земельні
ділянки площею 0,0049 га та 0,0129 га,
розташовані у АДРЕСА_1, державі в особі
Дніпропетровської міської ради,
привівши її у придатний для
використання стан шляхом знесення
розміщених на них відкритої веранди та
бетонного паркану. Стягнуто з ОСОБА_3
шкоду у розмірі 6 838 грн. 33 коп.,
заподіяну внаслідок самовільного
зайняття земельної ділянки,
розташованої у АДРЕСА_1, на користь
держави в особі Дніпропетровської
міської ради. Вирішено питання щодо
судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 30 липня
2013 року заочне рішення суду
першої інстанції скасовано та ухвалено
нове рішення про відмову у задоволенні
позову.

У касаційній скарзі Дніпропетровська
міська рада, посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати рішення
апеляційного суду та залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, виходив із того, що
відповідач незаконно використовує
земельні ділянки площею 0,0049 га та
площею 0,0129 га, розташовані за адресою:
АДРЕСА_1, тому має їх повернути та
сплатити 6 838 грн. 33 коп. відшкодування
шкоди внаслідок їх самовільного
зайняття.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про відмову у позові, суд апеляційної
інстанції, виходив із того, що
відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 120 ЗК
України та ст. 377 ЦК України відповідач,
набувши право власності на кафе, має
право на користування земельною
ділянкою, на якій воно розташоване.
Позивачем не було надано суду доказів
встановлення меж земельної ділянки,
яку нібито самовільно займає
відповідач, та її розміру.

З таким висновком апеляційного суду
погодитись не можна, оскільки він не
ґрунтується на матеріалах справи та
суперечить нормам матеріального та
процесуального права.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судове
рішення не відповідає.

Судом установлено, що згідно договору
купівлі-продажу від 08 лютого 1999
року ОСОБА_3 є власником кафе загальною
площею 83,8 кв.м, що розташоване по
АДРЕСА_1 (а. с. 243).

Згідно договору оренди землі від 24
березня 2005 року, укладеного між
Дніпропетровською міською радою та
ОСОБА_3, останньому передано в оренду
земельну ділянку площею 0,0176 га, яка
знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, договір укладено на 15 років
(а. с. 26, 80-87).

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом або за результатами аукціону.

Рішенням Дніпропетровської міської
ради ХХІV скликання від 24 грудня 2004 року
№ 165/23 затверджено проект відведення
земельної ділянки, розроблений
Дніпропетровським міським управлінням
Дніпропетровської регіональної філії
ДП «Центр державного земельного
кадастру при Державному комітеті
України по земельних ресурсах» і
передано земельну ділянку (план
земельної ділянки площею 0.0176 га
(кадастровий номер :07:210:0060) в
оренду строком на п'ятнадцять років
ОСОБА_3 по фактичному розміщенню кафе
за адресою: АДРЕСА_1, код цільового
використання землі (УКЦВЗ) 1.11.6 (інша
комерційна діяльність), у тому числі - 0,
0176 га, за рахунок земель, не переданих у
власність або користування (а. с. 90).

На підставі вказаного рішення 24
березня 2005 року між Дніпропетровською
міською радою та ОСОБА_3 укладено
договір оренди земельної ділянки
площею 0,0176 га, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 строком на 15 років (а.
с. 80-87).

Згідно з ч. 1 ст. 125 ЗК України право
власності та право постійного
користування на земельну ділянку
виникає після одержання її власником
або

користувачем документа, що посвідчує
право власності чи право постійного
користування земельною ділянкою, та
його державної реєстрації.

З матеріалів справи вбачається, що
договір оренди землі від 24 березня
2005 року зареєстровано у книзі записів
державної реєстрації договорів оренди
землі 05 травня 2005 року за № 29 (а. с.
87).

Суд апеляційної інстанції, посилаючись
на технічний паспорт на приміщення
кафе та висновок Дніпропетровського
міського управління земельних
ресурсів щодо розміщення об'єктів,
згідно якого кафе та літній майданчик
за адресою: АДРЕСА_1, розміщені на
земельній ділянці площею 0.0276 га,
вважав, що ці документи підтверджують
законність зайняття даної земельної
ділянки, при цьому не звернув уваги на
норми ст. 125 ЗК України, згідно якої
право власності, право користування
земельною ділянкою виникає з моменту
державної реєстрації цих прав, та на
те, що відповідач доказів реєстрації
права власності чи користування
земельною ділянкою площею 0,0276 га не
надав.

Відповідно до акта перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства Головного управлінням
Держкомзему у Дніпропетровській
області від 12 серпня 2010 року земельні
ділянки площею 0,0049 га та площею 0,0129 га,
розташовані за адресою: АДРЕСА_1
використовуються ОСОБА_3 без
реєстрації права власності та права
користування, у зв'язку із чим ОСОБА_3
було винесено припис (а. с. 4-5), вказаний
акт оскаржено не було.

Згідно ч. 1 ст. 212 ЗК України самовільно
зайняті земельні ділянки підлягають
поверненню власникам землі або
землекористувачам без відшкодування
затрат, понесених за час незаконного
користування ними.

Згідно розрахунку розміру шкоди,
заподіяної ОСОБА_3 внаслідок
самовільного зайняття земельної
ділянки, яка розташована у АДРЕСА_1,
наданого Головним управлінням
Держкомзему у Дніпропетровській
області, розмір шкоди визначено у сумі 6
838 грн. 33 коп. (а. с. 6).

Тобто суд апеляційної інстанції дійшов
помилкового висновку про відсутність
правових підстав для задоволення
позову.

Таким чином апеляційним судом
скасоване законне і обгрунтоване
рішення суду першої інстанції та
ухвалено нове рішення з неправильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права, тому рішення
суду апеляційної інстанції підлягає
скасуванню із залишенням у силі
помилково скасованого рішення суду
першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 333, 339, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Дніпропетровської
міської ради задовольнити.

Рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 30 липня
2013 року скасувати, заочне
рішення Красногвардійського районного
суду м.
Дніпропетровська від 13 березня 2012 року
залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Д.Д. Луспеник

Судді:
Б.І. Гулько

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

М.Є. Червинська