Справа № 206/5298/14-ц
Провадження № 2/206/1286/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 року
Самарський районний суд м.
Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді:
Маштак К.С.

при секретарі:
Віткалові А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

11 серпня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
Самарського районного суду м.
Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2
про стягнення аліментів.

Позовні вимоги позивач обґрунтувала
тим, що з 2008 по 2013 рік позивач та
відповідач перебували у фактичних
шлюбних відносинах без реєстрації
шлюбу. З 2013 року сторони не проживають
однією сім'єю через постійні сварки. За
період спільного проживання у них
народилось дві дитини: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які
знаходиться на утриманні позивача.
Відповідач у витратах на дітей участі
не приймає та всіляко ухиляється від
матеріальної допомоги. Відповідач не
хворіє, працює не офіційно та має
мінливий дохід. Відповідач аліменти
нікому не платить. Позивач просить
визначити і стягнути з відповідача
ОСОБА_2 аліменти по 1000 грн. окремо на
кожну дитину щомісячно, починаючи
стягувати від дня пред'явлення позову
до суду і до досягнення дітьми
повноліття.

В судовому засіданні позивачка просила
задовольнити позов посилаючись на
обставини викладені в позові.

Відповідач позов про стягнення з нього
аліментів на утримання дітей визнав
частково, оскільки вважає, що не може
надавати матеріальну допомогу в
розмірі, який просить позивачка, так як
він на даний час не має постійного
місця роботи.

Вислухавши доводи та пояснення
учасників судового процесу, вивчивши
та дослідивши матеріали справи в їх
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що від цивільного
шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, батьком якої є відповідач,
що підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_3, від 26 червня
2012 року, актовий запис № 368 та сина -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьком якого є
відповідач, що підтверджується
свідоцтвом про народження серії
НОМЕР_4, від 25 серпня 2009 року, актовий
запис № 562 (а.с. 7-8).

Відповідно до довідки № 2217 від 05.08.2014
року виданої КП «Житлове господарство
Самарського району» Дніпропетровської
міської ради вбачається, що діти ОСОБА_4
та ОСОБА_3 проживають разом з позивачем.

Судом встановлено, що сторони
проживають окремо та не ведуть
спільного господарства, діти
проживають з позивачем. Відповідач в
добровільному порядку матеріальну
допомогу на утримання дітей не надає.

Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини,
визнані сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Дані правовідносини регулюються
Сімейним кодексом України.

Згідно ст. 180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Отже, закон покладає на батьків
обов'язок щодо надання утримання своїм
неповнолітнім дітям, тобто дітям, які
не досягли 18 років. Обов'язок
утримувати дитину є рівною мірою
обов'язком як матері, так і батька,
причому, обов'язком особистим,
індивідуальним, а не солідарним.

У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України
за рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Постановою Пленуму Верховного Суду
України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» у п. 17
підкреслено, що за відсутності
домовленості той із батьків, з ким
проживає дитина, вправі звернутися до
суду з відповідним позовом. При цьому
аліменти на дитину присуджуються в
частці від заробітку (доходу) її матері,
батька або в твердій грошовій сумі і
виплачуються щомісячно.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні
розміру аліментів суд враховує: стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини, стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів,
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина та інші
обставини, що мають істотне значення.
Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі. Розмір
аліментів, визначений судом у твердій
грошовій сумі, підлягає індексації
відповідно до закону. Якщо розмір
аліментів, визначений судом у твердій
грошовій сумі, менше мінімального
розміру, передбаченого частиною другою
статті 182 цього Кодексу, то дитині
призначається відповідно до закону
державна допомога в розмірі різниці
між визначеним розміром аліментів і 30
відсотками прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Прожитковий мінімум для дитини
відповідного віку визначається
кожного року відповідно до Закону
України «Про державний бюджет
України».

У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України,
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Приймаючи до уваги викладене, суд
приходить до висновку про можливість
відповідача сплачувати аліменти у
твердій грошовій сумі на утримання
дітей у розмірі по 650 грн. на кожну
дитину щомісячно і до досягнення
дітьми повноліття, оскільки він
фізично здоровий, знаходиться у
працездатному віці та будучі батьком
дитини, зобов'язаний надавати
матеріальну допомогу на утримання
дітей.

Судом роз'яснювалось сторонам
положення ст.ст. 10, 11, 57-60, 61 ЦПК України
та наслідки вчинення або не вчинення
процесуальних дій, а також те, що суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених ними вимог і на підставі
наданих доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь справі, при цьому суд
приймає до розгляду тільки ті докази,
які мають значення по справі.

Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення
суду в частині стягнення аліментів
підлягає негайному виконанню в межах
оплати платежу за один місяць.

Крім того, з відповідача на користь
держави підлягає стягненню судовий
збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 180 - 183, 184, 191 Сімейного кодексу
України, ст. ст. 10, 11, 57-64, 209, 213, 215, 367 ЦПК
України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, (ІПН
НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6,
(ІПН НОМЕР_2) аліменти в твердій
грошовій сумі на утримання малолітніх
дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 650 гривень
щомісячно на кожну дитину починаючи з 11
серпня 2014 року і до досягнення
найстаршою дитиною повноліття.

Розмір аліментів, визначений судом у
твердій грошовій сумі, підлягає
індексації відповідно до закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 СК України
допустити негайне виконання рішення
суду у межах суми платежу за один
місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, (ІПН
НОМЕР_1), судовий збір на користь
держави в розмірі 243 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Самарський районний суд м.
Дніпропетровська протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий суддя:
К.С. Маштак