Провадження № 6/161/643/14
У Х В А Л А

18 вересня 2014 року

м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської
області у складі:

головуючого судді – Присяжнюк Л.М.,

при секретарі – Фурман Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання старшого державного
виконавця головного державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Луцького районного
управління юстиції ОСОБА_1, про
тимчасове обмеження виїзду за межі
України ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Головний державний
виконавець ВДВС ЛРУЮ ОСОБА_1 звернулась
в суд із поданням про тимчасове
обмеження виїзду за межі України
ОСОБА_2 Вказує, що на виконання ВДВС
Луцького РУЮ перебуває виконавчий лист
Луцького міськрайонного суду №
161/1954/14-ц від 20.06.2014 року, про стягнення
із ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_3 в
розмірі 600 грн. щомісячно на утримання
сина –Дениса, 19.06.2001 року, починаючи з
05.02.2014 року і до досягнення дитиною
повноліття. 08.07.2014 року за вказаним
виконавчим листом відкрито виконавче
провадження та зроблено запити з метою
виявлення коштів та майна боржника, з
яких встановлено, що за боржником не
зареєстровано лише рухомого чи
нерухомого майна, відсутні кошти.
Боржник не сплачує аліменти, виклики
ігнорує. Просить тимчасово обмежити
ОСОБА_2 право виїзду за межі України.

Головний державний
виконавець Лопушанська І.Ф. у судове
засідання не з’явилась, про причини
неявки суд не повідомила.

Суд, дослідивши та оцінивши
подані матеріали, приходить до
висновку, що подання не підлягає до
задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника- фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Закон України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України» регулює порядок здійснення
права громадян України на виїзд з
України і в'їзд в Україну, порядок
оформлення документів для зарубіжних
поїздок, визначає випадки тимчасового
обмеження права громадян на виїзд з
України і встановлює порядок
розв'язання спорів у цій сфері.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України»
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, передбачених пунктами 1-9
частини першої цієї статті. Зокрема,
коли він ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього за
судовим рішенням, рішенням іншого
органу (посадової особи) - до виконання
зобов'язання (п. 5 ч. 1 ст. 6 вказаного
Закону).

Питання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України
вирішується при виконанні судових
рішень, ухвалених у порядку,
передбаченому ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» та ст. 377-1 ЦПК
України, зокрема в разі доведення факту
ухилення боржника від виконання
зобов'язання.

До матеріалів подання
долучено довідку-розрахунок боргу,
відповіді із ДІ сільського
господарства у Волинській області,
ПФУ, ДПС, ПАТ «Укрінбанк», копію
виконавчого листа, постанов про
накладення арешту на майно боржника та
відкриття провадження, заяви
стягувача, копії викликів державного
виконавця.

Водночас, вказані матеріали
не містять доказів та будь-яких даних
на підтвердження факту свідомого
ухилення боржником від виконання своїх
зобов'язань, наявність у боржника
наміру виїжджати за межі України.

Так, державним виконавцем не
надано суду відомостей про отримання
боржником копії постанови про
відкриття провадження у справі, котра у
відповідності до ст. 31 Закону України
«Про виконавче провадження»
надсилається рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Таким
чином, суд немає можливості визначити
чи було відомо боржнику про відкриття
виконавчого провадження, та про
покладення на нього обов’язку у
добровільному порядку виконати
рішення суду, а також чи ухиляється
останній від виконання своїх
зобов’язань.

Враховуючи вищевикладене, відсутні
підстави для задоволення подання.

Керуючись ст.ст. 209-210, 377-1 ЦПК України, на
підставі ст. 33 Конституції України, ст.
11 Закону України «Про виконавче
провадження», ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в’їзду в
Україну громадян України», суд, –

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного
виконавця головного державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Луцького районного
управління юстиції ОСОБА_1, про
тимчасове обмеження виїзду за межі
України ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд
Волинської області шляхом подання
апеляційної скарги в п’ятиденний
строк з дня її проголошення. У разі,
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Луцького
міськрайонного
судуОСОБА_4