Єдиний унікальний номер 448/163/13- ц
Провадження № 2/448/4/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
06.08.2014 року Мостиський районний суд
Львівської області в особі:
головуючого - судді
при секретарі - Мриц
представника позивача - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Мостиська
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, третя особа -
Служба в справах дітей Мостиської РДА у
Львівській області, про визнання осіб
такими, що втратили право користування
В С Т А Н О В И В:
31.01.2013 року позивачка звернулася до
суду із зазначеним позовом,
покликаючись на те, що їй на праві
приватної власності належить житловий
будинок, що знаходиться за адресою:
Вказує, що крім неї в даному будинку
зареєстровані також відповідачі по
справі, а саме: ОСОБА_3 з сином ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, які з 19.09.2007 року фактично
постійно проживають з сім'єю за
адресою: АДРЕСА_2; а також ОСОБА_5, яка з
жовтня 2009 року фактично проживає зі
своїм чоловіком за адресою: АДРЕСА_3.
Стверджує, що реєстрація відповідачів
перешкоджає їй використовувати
житловий будинок як належному власнику
та змушена сплачувати зайві комунальні
платежі по будинку, а також не має
можливості протягом багатьох років
Зазначає, що у відповідності до ч.3 ст.405
ЦК України член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним та власником житла або законом.
З огляду на вищенаведене, просила суд
постановити рішення, яким визнати
ОСОБА_3, її сина ОСОБА_4 та ОСОБА_5
втратившими право на житло у будинку
В ході розгляду даної справи,
11.07.2014року, позивачка ОСОБА_1 зменшила
розмір позовних вимог та просила суд не
розглядати її позовні вимоги в частині
щодо визнання ОСОБА_3 та її сина ОСОБА_4
втратившими право користування жилим
приміщенням у належному їй житловому
будинку, оскільки останні добровільно
знялися із реєстрації за вказаною
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
її представник ОСОБА_2 уточнені позовні
вимоги підтримали з підстав наведених
Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання
не з'явилася, хоча була своєчасно та
належним чином повідомленою про дату,
час та місце судового розгляду справи,
а також від неї не надійшло клопотання
про відкладення розгляду справи чи
розгляду справи за її відсутності.
Враховуючи наведене та беручи до уваги
думку позивачки та її представника, які
не заперечують щодо можливості
ухвалення заочного рішення, суд вважає,
що у справі є в наявності достатньо
матеріалів про права і взаємовідносини
сторін для розгляду справи за
відсутності відповідачки і
постановлення заочного рішення,
оскільки прийняття такого рішення не
суперечить закону та відповідає
вимогам ст.224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивача та її
представника, дослідивши матеріали
справи, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, суд
приходить до висновку, що позов слід
задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.
Судом встановлено, що позивачка у
справі ОСОБА_1 є власником житлового
будинку АДРЕСА_1, що підтверджується
копією свідоцтва про право власності
на нерухоме майно серії САЕ №229650 від
26.09.2011року (а.с.3) та копією витягу про
державну реєстрацію прав №31427395 від
26.09.2011року (а.с.4).
Згідно копії Будинкової книги для
прописки громадян, що проживають по
АДРЕСА_1, що міститься у матеріалах
справи, у вищевказаному житловому
будинку на даний час зареєстровано
п'ятеро осіб, а саме: позивачка ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, як власник будинку, її син
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, внучка ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_5, невістка ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_6, а також внучка ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_7, - відповідачка у справі.
Як вбачається із пояснень позивачки та
матеріалів справи, відповідачка ОСОБА_5
у зазначеному житловому будинку
фактично не проживає та близько трьох
років проживає без реєстрації за
адресою: АДРЕСА_3, разом зі своїм
чоловіком ОСОБА_9 за місцем його
Дані обставини підтверджуються
наявними у справі письмовими доказами,
а саме: актом обстеження житлових умов
за адресою АДРЕСА_3 від 17.07.2014року; актом
обстеження матеріально-побутових умов
проживання ОСОБА_1 від 03.10.2012року (а.с.16);
актом обстеження місця проживання
ОСОБА_5 від 12.09.2012року (а.с.18); актом
обстеження господарства ОСОБА_1 від
22.02.2013року (а.с.37).
Крім того, вказані обставини
відповідачем ОСОБА_5 в ході розгляду
справи спростовані не були.
Відповідачка не побажала прибути в
судове засідання, щоб надати свої
пояснення чи заперечення щодо
Як слідує зі ст. 316 ЦК України, право
власності являє собою право особи на
річ (майно), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб.
За змістом ст. ст. 317, 319 ЦК України,
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном, яким він розпоряджається на
власний розсуд.
Ст. 321 ЦК України передбачає, що право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права або обмежений у його здійсненні,
крім випадків, встановлених законом та
у встановленому законом порядку.
Власник може вимагати усунення
будь-яких порушень його права, хоч би ці
порушення і не були поєднані з
позбавленням володіння (ст. 391 ЦК
Права власника житлового будинку
визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК
України, які передбачають право
власника використовувати житло для
власного проживання, проживання членів
сім'ї, інших осіб і розпоряджатися
своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання в права
власника можливе лише з підстав,
передбачених законом.
Частиною 1 ст.405 ЦК України
передбачено, що члени сім'ї власника
житла, які проживають разом з ним, мають
право на користування цим житлом
відповідно до закону. Житлове
приміщення, яке вони мають право
займати, визначається його власником.
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї
власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.
В ході розгляду справи суду не надано
належних та допустимих доказів у
підтвердження поважності причини
відсутності відповідачки ОСОБА_5 у
спірному житловому будинку, факту
чинення їй перешкод щодо користування
та проживання у даному будинку чи
вчинення відповідачкою дій, які б
свідчили про її намір зберегти право на
користування даним житловим
Також судом не встановлено наявності
домовленостей між відповідачкою
ОСОБА_5 і позивачкою ОСОБА_1 як
власником житла щодо порядку
користування даним житловим будинком
або щодо збереження права на
користування житлом на час
За таких обставин, з урахуванням
вищезазначених норм закону, беручи до
уваги те, що відповідачка ОСОБА_5 без
поважних причин була відсутня у
спірному жилому приміщенні понад один
рік (в тому числі понад один рік до дня
пред'явлення даного позову - 31.01.2013року),
тобто понад встановлений законом строк
збереження права користування житлом,
самостійно залишила дане жиле
приміщення і протягом тривалого часу
не намагалися вселитись у таке,
перешкод в користуванні спірним
житловим будинком їй не чинилось і вона
добровільно обрала собі інше місце
проживання, де фактично проживає разом
із своїм чоловіком, а також з огляду на
те, що формальна реєстрація
відповідачки у спірному житловому
будинку є такою, що перешкоджає
позивачці у здійснені нею права
користування своїм майном, суд вважає,
що відповідачку ОСОБА_5 слід визнати
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням у житловому будинку
Таким чином, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги є законними,
обґрунтованими, доведеними в судовому
засіданні і такими, що підлягають
Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, з
відповідачки ОСОБА_5 підлягають
стягненню в користь позивачки ОСОБА_1
понесені нею та документально
підтверджені судові витрати по сплаті
судового збору на суму 114,70 гривень.
На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК
України, суд,-
Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, такою, що
втратила право користуванням жилим
приміщенням у житловому будинку
Стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_1
понесені витрати зі сплати судового
збору у розмірі 114 (сто чотирнадцять)
Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
10-ти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Мостиський районний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя

В.В.Борисенко

Рішення набрало законної сили
«___»___________ 20 р.

Суддя
В.В.Борисенко