Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2014 року
м. КиївСуддя судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

Гвоздик П.О.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Дніпровського районного суду
міста Києва від 24 березня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду міста Києва
від 14 травня 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Факторингова
компанія «Вектор Плюс», приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3, треті
особи: Виконавчий комітет Дніпровської
районної ради відділ опіки та
піклування, ОСОБА_4, служба у справах
дітей Дніпровської районної в м. Києві
державної адміністрації, про визнання
договору іпотеки недійсним,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ із касаційною скаргою на рішення
Дніпровського районного суду міста
Києва від 24 березня 2014 року, залишене
без змін ухвалою апеляційного суду
міста Києва від 14 травня 2014 року, яким у
позові відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
судові рішення скасувати та ухвалити
нове рішення, яким позов задовольнити,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Розглянувши касаційну скаргу, вважаю,
що підстави для відкриття касаційного
провадження відсутні, виходячи з
наступного.

Відмовляючи в позові, місцевий суд, з
висновками якого погодився й суд
апеляційної інстанції, обґрунтовано
виходив із того, що на укладення
вказаного договору іпотеки дозволу
органу опіки та піклування не потрібно,
оскільки підтвердження права
користування неповнолітньою дитиною
спірним житлом на момент вчинення
цього правочину у відповідності до
вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України відсутні,
так як неповнолітній ОСОБА_5 був
зареєстрований в квартирі після
укладення договору іпотеки (07 серпня
2007 року), ОСОБА_4 та позивачка не
повідомили іпотекодержателя про
наявність дитини, а також остання,
надавши особисто письмову згоду на
укладення іпотечного договору від 02
серпня 2007 року, підтвердила, що
внаслідок його укладення не будуть
порушені права та законні інтереси
інших осіб.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції в межах
касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанцій норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Із змісту касаційної скарги та
оскаржуваних судових рішень не
вбачається порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження в справі за
позовом ОСОБА_2 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Факторингова компанія «Вектор Плюс»,
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3,
треті особи: Виконавчий комітет
Дніпровської районної ради відділ
опіки та піклування, ОСОБА_4, служба у
справах дітей Дніпровської районної в
м. Києві державної адміністрації, про
визнання договору іпотеки недійсним.

Копію ухвали разом з доданими до
касаційної скарги матеріалами
направити ОСОБА_2.

Касаційну скаргу залишити в суді
касаційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
П.О. Гвоздик