Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/778/2277/14
Головуючий у 1-й інстанції: Голубкова
Суддя-доповідач: Поляков О.З.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.

суддів: Полякова О.З.

Бабак А.М.

при секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя від 26 березня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про
стягнення авансу, -

ВСТАНОВИЛА :

В листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_3 про
стягнення авансу.

В обґрунтування своїх вимог зазначав,
що 17 січня 2013 року між ним та ОСОБА_3 був
укладений договір про намір
купівлі-продажу та передачі завдатку,
відповідно до якого сторони
зобов'язались укласти договір
купівлі-продажу нежилого підвального
приміщення АДРЕСА_1 за суму
еквівалентному 20 000 доларів США в строк
до 22 лютого 2013 року.

В якості доказу намірів укласти
договір на вищевикладених умовах він
сплатив ОСОБА_3 4000 гривень, що
еквівалентно 500 доларів США, в якості
завдатку в рахунок платежів за
договором. ОСОБА_3 зазначила в договорі,
що вищевказане нерухоме майно належить
їй на підставі договору № 78/09
купівлі-продажу об'єкту права
комунальної власності від 10.06.2009р.

Пізніше йому стало відомо, що
вищезазначене нерухоме майно було у
спільній власності подружжя ОСОБА_3.
Чоловік відповідача помер у січні 2013
року. Тобто продати зазначене
приміщення ОСОБА_3 могла не раніше ніж
через 6 місяців після його смерті.

Після спливу оговореного для укладання
договору строку, тобто після 22.02.2013р.
він зрозумів, що укладення договору
відкладається на невизначений термін
або скасовується, тому вирішив
розпорядитися коштами, які бажав
витратити на купівлю зазначеного
приміщення, в інший спосіб.

В липні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
нього з пропозицію укласти договір
купівлі-продажу на раніше визначених
умовах, але він відмовився. Враховуючи,
що строки укладення договору
купівлі-продажу були порушені з вини
ОСОБА_3, він звернувся до неї з вимогою
повернути кошти в сумі 4 000 грн., які були
сплачені в якості завдатку, але отримав
відмову, яка була мотивована значними
затратами на оформлення спадщини.

Враховуючи викладене просив суд
стягнути з ОСОБА_3 на його користь аванс
в сумі 4 000 грн., сплачений за договором
про наміри купівлі-продажу нерухомості
та передачі завдатку від 17.01.2013 року та
судовий збір в сумі 229,40 грн. та витрати
на правову допомогу.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 26 березня 2014 року
позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
аванс в сумі 4000 грн. сплачений за
договором про наміри купівлі-продажу
нерухомості та передачі завдатку від
17.01.2013 року та судовий збір в сумі 229,40
грн. , а також витрати на правову
допомогу в розмірі 2000 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове, яким
відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду доповідь судді-доповідача,
пояснення учасників процесу,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції і обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін,якщо
визнає,що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи 17
січня 2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у
простій письмовій формі був укладений
договір про наміри купівлі-продажу та
передачі завдатку, відповідно до
данного договору сторони
зобов"язалися в подальшому укласти
договір купівлі-продажу нежилого
підвального приміщення АДРЕСА_1 за суму
еквівалентному 20 000 доларів США (а.с.5)

На вищевикладених умовах ОСОБА_4 було
сплачено ОСОБА_3 4000 грн.,що
еквівалентно 500 доларів США в якості
завдатку в рахунок платежів за
договором.

В договорі зазначено, що вищевказане
нерухоме майно належить відповідачці
на підставі договору № 78/09
купівлі-продажу об'єкту права
комунальної власності від 10.06.2009 року.

Позивач зазначає, що потім йому стало
відомо, що дане нерухоме майно було у
спільній власності подружжя ОСОБА_3 ,а
отже частина нерухомого майна належала
покійному чоловікові відповідачки,
померлому ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач вважаючи, що угода купівлі -
продажу приміщення не відбулася з вини
відповідачки , ОСОБА_4 звернувся до
ОСОБА_3 з вимогою повернути кошти в сумі
4 000 грн. які були сплачені в якості
завдатку, але отримав відмову.

Відповідно до ст. 570 ЦК України
завдатком є грошова сума або рухоме
майно, що видається кредиторові
боржником у рахунок належних з нього за
договором платежів, на підтвердження
зобов"зання і на забезпечення його
виконання. Якщо не буде встановлено, що
сума сплачена в рахунок належних з
боржника платежів, є завдатком, вона
вважається авансом.

Така ж позиція висловлена у Постанові
судової палати у цивільних справах
Верховного суду України від 25.09.20013
року.

Районний суд, розглянувши справу вірно
дійшов висновку ,що оскільки укладення
договору між сторонами не відбулося , з
відповідачки на користь ОСОБА_4 в
будь-якому випадку необхідно стягнути
аванс в сумі 4 000 грн., сплачений за
договором про наміри купівлі-продажу
нерухомості та передачі завдатку від
17.01.2013 року та витрати на правову
допомогу в розмірі 2000 гривень, які
підтверджені актом виконаних робіт та
квитанцією від 01.11.2014 року виданої
адвокатом ОСОБА_5

На підставі
вищенаведеного,судова колегія
вважає,що доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права,які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.307,308,317 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 26 березня 2014 року
по цій справі - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: