АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790 /4704/14
Справа № 640/2158/13-ц
Категорія стягнення заборгованості
Доповідач -Гальянова І.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 року судова колегія
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області
в складі:

Головуючого-судді:
Гальянової І.Г.

суддів:
Бородіна М.М.

Малінської С.М.

при секретарях:
Галушко Т.С., Сватенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Київського районного суду
міста Харкова від 28 травня 2014 року по
справі за позовом Акціонерної компанії
«Харківобленерго» до ОСОБА_3 про
стягнення суми нарахувань за актом,-

ВСТАНОВИЛА:

07 лютого 2013 року позивач звернувся у
суд з позовом в якому просив стягнути з
відповідача 9770, 33 грн. нарахувань за
актом щодо виявлення порушень
позивачем «Правил користування
електричною енергією для населення» та
229,40 грн. судових витрат у справі.

Свої вимоги обґрунтовували тим,
що 27.04.2011 року під час перевірки
електроустановки в квартирі АДРЕСА_1 , в
якій проживає відповідач було
встановлено факт фазного дроту до
приладу обліку, що є порушенням пунктів
11, 14, 20, 48 «Правил користування
електричною енергією для населення»
та про що представниками АК
«Харківобленерго» було складено акт
№02-00814 від 27.04.2011 року», де зафіксовано
вказаний факт порушення.

Позивач зазначає, що згідно до
пунктів 2,4,5,6,7 «Методики визначення
обсягу та вартості електричної
енергії,не облікованої внаслідок
порушення споживачем правил
користування електричною енергією»
затверджений постановою Національної
комісії регулювання електроенергетики
України від 04 травня 2006 року №
562,зареєстрований в Мінюсті України 4
липня 2006 року за № 782/12656, відповідачу
зроблені нарахування за вказаним актом
за період з 23.06. 2008 року по 27.04.2011 року в
сумі 9770, 33 грн., яка до теперішнього
часу відповідачем не сплачена.

Позивач , в особі його
представника, в судовому засіданні
суду першої інстанції підтримав
позовні вимоги з зазначених вище
підстав.

Відповідач та його представник в
судовому засіданні суду першої
інстанції проти позову заперечували
свої заперечення обґрунтовували тим,
що позивачем не надано достатньо
доказів на підтвердження позовних
вимог .

Рішенням Київського районного суду
м. Харкова від 28 травня 2014 року вказані
позовні вимоги позивача були
задоволені в повному обсязі. Суд
стягнув з відповідача на користь
позивача 9770, 33 грн. нарахувань за
актом та 229, 40 грн. судових витрат у
справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
просить скасувати вказане рішення суду
та ухвалити нове рішення , посилаючись
на неповне з»ясування судом обставин,
які мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи .

Заслухавши доповідь судді,
пояснення сторін, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, судова колегія приходить до
висновку,що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги
позивача, суд першої інстанції , з
посиланням на ст. 1166 ЦК України, пункт 53
Правил користування електричною
енергією для населення та підпунктом 5
пункту 3 Методики визначення обсягу та
вартості електричної енергії, не
облікованої внаслідок порушення
споживачами правил користування
електричною енергією, виходив з
доведеності позивачем вказаних
позовних вимог.

Однак повністю погодитись з таким
висновком суду не можна.

Відносини з приводу постачання
фізичним особам електричної енергії
регулюються ст. 714 ЦК України, ст. ст. 24-27
Закону України "Про електроенергетику".
Правилами користування електричною
енергією для населення, затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
від 26 липня 1999 року № 1357, Методикою
визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачами
правил користування електричною
енергією (далі - Методика), затвердженою
постановою Національної комісії
регулювання електроенергетики України
від 22 листопада 1999 року № 1416.

Законом України "Про
електроенергетику" (ч. 4 ст. 26 цього
Закону) передбачено, що споживач
електроенергії несе відповідальність
згідно із законодавством за порушення
умов договору та Правил користування
електроенергією, для населення,
затверджених Кабінетом Міністрів
України.

Судом першої інстанції
встановлено, підтверджено наявними у
справі доказами та цей факт
відповідачем не спростовано, що 27
квітня 2011 року при проведенні
перевірки щодо виконання відповідачем
«Правил користування електричною
енергію для населення» в квартирі
АДРЕСА_1, де мешкає відповідач, було
встановлено порушення ним пунктів 42, 48
зазначених Правил , а саме монтаж
безоблікового фазного дроту до приладу
обліку, виконаного скрито . За фактом
виявленого порушення складено акт №
00814 від 27 квітня 2011 року , який
підписано трьома представниками АК
«Харківобленерго» та відповідачем
(а.с.5-8).

Як свідчить вказаний акт, при його
підписанні, відповідач не заперечуючи
наявність такого фазного дроту,
виконаного скрито зазначив, що
вказаний дріт не було підключено до
мережі та цей дріт він виявив при
розбиранні ( ремонті) старої кладової
при знятті ДСП ( а.с.8).

При розгляді справи судом
апеляційної інстанції не було
встановлено, що зазначений акт було
складено з порушеннями вимог
передбачених п.53 Правил користування
електричною енергією для населення та
Методики визначення обсягу та
вартості електричної енергії, не
облікованої внаслідок порушення
споживачами правил користування
електричною енергією.

Згідно до вимог ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов»язано довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін виник спір.
Доказування не може грунтуватись на
припущеннях.

В порушення вимог зазначеної норми
ЦПК України, відповідач не надала суду
доказів, які б спростовували
встановлені зазначеним вище актом
порушення ним Правил користування
електричною енергією для населення.

З огляду на наведене, судова колегія
приходить до висновку про
обгрунтованість висновків суду першої
інстанції щодо наявності встановлення
у відповідача 27 квітня 2011 року факту
порушення Правил користування
електроенергією для населення.

Як свідчать матеріали справи та
вказаний факт сторонами не
заперечується, договір на постачання
електроенергії між сторонами укладено
не було та згідно до копії договору
дарування, право власності на частину
вказаного домоволодіння , а саме: на
квартиру № 1 , відповідач набув 01 липня
2008 року ( а.с.46).

Пунктом 1 ч.3 ст. 20 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги» від 24
червня 2004 року передбачено обов»язок
споживача укласти договір на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем на основі
типового договору, однак відповідач не
повідомивши позивача про зміну
власника, на себе абонентський рахунок
не переоформив, користуючись послугами
позивача.

Таким чином , вказане свідчить про
те , що між сторонами склались
правовідносини з постачання позивачем
електроенергії у квартиру АДРЕСА_1.

Як свідчить протокол засідання по
розгляду актів про порушення Правил
користування електричною енергією для
населення № 256 від 20 травня 2011 року
комісією АК «Харківобленерго» було
прийнято рішення щодо нарахування за
вказаним актом на підставі підпункту 5
пункту 3.1. та п. 2.8 зазначеної Методики
за період розрахунку з 25 червня 2008 року
по 27 квітня 2011 року за 1036 днів в розмірі
9770, 33 грн. ( а.с. 9-11).

При цьому в судовому засіданні
суду апеляційної інстанції було
встановлено, та цей факт відповідачем
не заперечується, що засідання
вказаної комісії також проводилось 19
травня 2011 року в присутності
відповідача та представника позивача
та в цей день було оглянуто та розкрито
пакет № 15322647 , в якому знаходилась
частина дроту, вилученого працівниками
АК «Харківобленерго» при проведенні 27
квітня 2011 року зазначеної перевірки.

Згідно до підпункту 5 пункту 3.1.
Методики , на підставі якого
відповідачу проведено нарахування за
актом передбачає, що Методика
застосовується на підставі акту про
порушення Правил користування
електроенергією, для населення у разі
самовільного підключення
електроустановок, струмоприймачів або
електропроводки до електричної мережі
енергопостачальника або іншого
споживача ( власника мереж) з
порушенням схеми обліку.

Зазначений акт перевірки від
27.04.2011 року не мітить посилань на
порушення відповідачем схеми обліку
при самовільному підключенні до
електромережі позивача.

Згідно ж до підпункту 4 пункту 3.1.
Методики, ця Методика застосовується
Правил користування електроенергією,
для населення, Методика
застосовується на підставі акту про
порушення Правил користування
електроенергією, для населення у разі
самовільного підключення
електроустановок, струмоприймачів або
електропроводки до електричної мережі
енергопостачальника або іншого
споживача ( власника мереж) без
порушення схеми обліку.

В підпункті б пункту 3.3. вказаної
методики зазначено , що розрахунок
вартості не облікової електричної
енергії здійснюється у разі
самовільного підключення споживачем
електроустановок, струмоприймачів або
проводів до електричних мереж
енергопостачальника - із дня набуття
споживачем права власності на
електроустановку чи права
користування електроустановкою або із
дня здійснення останньої технічної
перевірки електричної мережі, до якої
було здійснено самовільне підключення,
але не більше сумарної кількості днів
за дванадцять календарних місяців, що
передували дню виявлення порушення та
до дня усунення порушення.

Вказані вище обставини справи та
вимоги норм матеріального права
свідчать про те, що розрахунок по
кількості днів позивачем проведено в
порушення підпункту б пункту 3.3.
Методики за 1036 днів, тоді як таких
розрахунок повинен бути проведений за
360 днів, що передували дню виявлення
порушення до дня усунення порушення,
тобто з 27 квітня 2010 року по 27 квітня 2011
року .

Суд першої інстанції на вказані
обставини справи та вимоги норм
матеріального права уваги не звернув
та прийшов до помилкового висновку
щодо доведеності позивачем розміру
таких нарахувань.

З огляду на наведене, рішення суду
першої інстанції підлягає зміні як
таке , що ухвалено судом першої
інстанції з порушенням зазначених
норм матеріального права при
невідповідності висновків суду
обставинам справи та наявним у справі
доказам ( пункти 3, 4 ст. 309 ЦПК України)
та зменшенню розміру стягнутих з
відповідача на користь позивача
нарахувань до 3394, 80 грн. виходячи з
такого розрахунку : ( 9770, 30 грн.
нарахувань за рішенням комісії : 1036
днів, визначених комісією для
нарахування = 9, 43 грн. нарахувань за
один день ; 9, 43 грн. нарахувань за один
день х 360 днів ( підпункт б пункту 3.3.
Методики).

Крім того, суд першої інстанції
вірно визначивши виниклі між сторонами
правовідносини, помилково визначив
норму ЦК України , яка їх регулює ,
посилаючись на ст. 1166 ЦК України як на
підставу задоволення позовних вимог
позивача, тоді як виниклі між сторонами
правовідносини регулюються ст. 714 ЦК
України, ст. ст. 24-27 Закону України "Про
електроенергетику", Законом України
«Про житлово-комунальні послуга», а
також зазначеними вище Правилами та
Методикою. За таких обставин рішення
суду першої інстанції підлягає зміні
та виключенню з мотивувальної частини
рішення посилання суду на ст. 1166 ЦК
України як на підставу задоволення
позовних вимог позивача.

В іншій частині рішення суду
підлягає залишенню його без змін ,
оскільки викладені відповідачем в
апеляційній скарзі доводи , висновків
суду першої інстанції в іншій частині
не спростовують та не дають підстав для
скасування чи зміни ухваленого у
справі рішення в іншій його частині.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 316, 319, 218 ЦПК
України, судова колегія ,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити частково.

Змінити рішення Київського
районного суду м. Харкова від 28 травня
2014 року.

Виключити з мотивувальної
частини рішення посилання суду на ст.
1166 ЦК України як на підставу
задоволення позовних вимог
Акціонерної компанії
«Харківобленерго».

Зменшивши розмір стягнутих з
ОСОБА_3 на користь Акціонерної компанії
«Харківобленерго» нарахувань за актом
до 9694 грн. 86 коп.

В іншій частині рішення суду
залишити без змін.

Рішення суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий, суддя :

Судді: