Провадження 6/168/20/14
Справа № 168/793/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2014 року Старовижівськоий районний
суд Волинської області в складі:

головуючого- судді Хаврони О.Й.,

з участю секретаря Сулеви Н.С.

начальника ВДВС ОСОБА_1

розглянувши подання старшого
начальника відділу державної
виконавчої служби Старовижівського
районного управління юстиції
Волинської області ОСОБА_1 про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у
праві виїзду за межі України,

в с т а н о в и в:

Начальник відділу державної
виконавчої служби Старовижівського
районного управління юстиції
Волинської області (далі – державний
виконавець) просить тимчасово обмежити
у праві виїзду божника – ОСОБА_2 за межі
України, з метою забезпечення
виконання стягнення за виконавчим
листом Тростянецького районного суд
Вінницької області від 13.11.2007 про
стягнення з останнього аліментів на
утримання дитини. Подання мотивує тим,
що боржник має невиконане
зобов’язання, яке і не намагається
сплачувати.

У судовому засіданні державний
виконавець підтримав подання з
підстав, викладених у ньому, просить
подання задовольнити та додав, що на
виклик боржник не з’являвся, майно в
нього відсутнє.

На підтвердження доводів подання
державним виконавцем надано суду такі
докази: постанову про відкриття
виконавчого провадження та документи
про відсутність у власності боржника
майна, на яке можна було б звернути
стягнення, виклики до ВДВС.

Дослідивши матеріали подання,
заслухавши державного виконавця, суд
приходить до висновку, що в задоволенні
подання слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 6 Закону України
«Про порядок виїзду з України та в'їзду
в Україну громадян України»
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон, в тому
числі, якщо він ухиляється від
виконання покладених на нього судовим
рішенням зобов'язань до виконання цих
зобов'язань.

Ст. 33 Конституції України кожному
гарантується свобода пересування та
вільний вибір місця проживання, з чого
випливає, що питання тимчасового
обмеження у праві виїзду за межі
України повинно порушуватися
державним виконавцем у виняткових
випадках, у разі ухилення божника від
виконання зобов'язань, за умови вжиття
державним виконавцем всіх інших
можливих та передбачених чинним
законодавством заходів для виконання
рішення.

Відповідно до положення ч. 2 ст.10 ЦПК
наявність умислу та обставини, які є
предметом посилання суб'єкта подання
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України як на підставу його
вимог, підлягають доведенню. Зокрема,
задоволення такого подання можливе
лише за умови доведення факту ухилення
боржника від виконання зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів подання,
державним виконавцем відкрито
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа про
стягнення з боржника аліментів.

Державним виконавцем встановлено, що
майна за боржником не зареєстровано,
зобов’язання боржником не виконано.

Проте, всупереч вимогам ч.2 ст.10 ЦПК
України, доказів, які б давали підстави
вважати, що боржник може виїхати за
кордон з метою ухилення від виконання
зобов’язань, та, які б свідчили, що він
ухиляється від виконання зобов’язань,
має змогу виконати зобов'язання у
повному обсязі або частково, але не
робить цього без поважних причин, суду
не надано. Також відсутні відомості про
обізнаність боржника щодо наявності
відкритого виконавчого провадження та
строків його добровільного виконання,
та доказів про одержання боржником
повідомлень з ВДВС.

Керуючись ст. 33 Конституції України, п.5
ч.1 ст. 6 Закону України «Про порядок
виїзду з України та в'їзду в Україну
громадян України», п. 18 ч. 3 Закону
України «Про виконавче провадження»,
ст. 377-1 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні подання начальника
відділу державної виконавчої служби
Старовижівського районного управління
юстиції Волинської області ОСОБА_1 про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у
праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Волинської області
через Старовижівський районний суд
Волинської області шляхом подачі
апеляційної скарги в 5-денний строк з
дня проголошення ухвали.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

ОСОБА_3