Справа № 495/5047/13-ц
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 року

м. Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський
міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого - судді Шевчук
Ю.В.,

при секретарі Мамончик К.І.,

розглянувши відкритому судовому
засіданні в м. Білгород-Дністровський
клопотання адвоката в інтересах
відповідача про роз’єднання позовів у
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, третя особа – Державний
нотаріус Третьої Одеської державної
нотаріальної контори ОСОБА_4 про
визнання недійними договорів
купівлі-продажу, визнання боргу
повернутим та стягнення надмірно
сплачених коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа –
Державний нотаріус Третьої Одеської
державної нотаріальної контори ОСОБА_4
про визнання недійним договору
купівлі-продажу, вказуючи, що позивач
ОСОБА_1, взяв у боргу у відповідача
ОСОБА_3 грошові кошти строком на один
рік у сумі 47 000,00 євро з винагородою у
розмірі 5%. В якості забезпечення
виконання позивачем своїх зобов’язань
виступило нерухоме майно, яке належало
позивачу на праві приватної власності,
а саме : житловий будинок №82 «а» по вул.
Приморська, у смт. Затока, м.
Білгород-Дністровського, Одеської
області, який належав позивачу на
підставі Свідоцтва про право власності
на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 732715,
видане виконавчим комітетом
Затоківської селищної ради 15.01.2010 року,
а також земельна ділянка за цією ж
адресою, договір застави яких для
забезпечення виконання позивачем
своїх зобов’язань сторони
домовились укласти. Позивачем була
отримана обумовлена сторонами сума
грошових коштів, на підтвердження чого
ним власноручно була написана
розписка. Однак, між сторонами були
укладені договори купівлі-продажу, а не
застави, оскільки процедура укладення
договору купівлі-продажу житлового
будинку є дешевшою, та не потребує
багатої кількості документів. У
зв’язку з тим, що у відповідача ОСОБА_3
існують чисельні кредитні
зобов’язання перед різними банками,
вищевказані договори купівлі-продажу
були оформлені на його знайому –
відповідача ОСОБА_2

У ході розгляду справи адвокат в
інтересах відповідача ОСОБА_2 надала
суду клопотання по роз’єднання
позовів, яке мотивує тим, що між ОСОБА_1
та ОСОБА_5 існують правовідносини з
приводу купівлі-продажу нерухомого
майна, а між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 існують
боргові правовідносини, тобто ці
правовідносини мають самостійних
характер, і підлягають роз’єднанню.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому
засіданні не погодилась з клопотанням
по роз’єднання позовів, надавши
заперечення на це клопотання, в якому
серед іншого, вказує, що згідно
уточненої позовної заяви позивач
стверджує, що відповідач ОСОБА_3
запропонував ОСОБА_1 не укладати
договори купівлі-продажу будинку та
земельної ділянки з ним, а укласти їх з
його знайомою, ОСОБА_2, оскільки у нього
є боргові зобов'язання перед деякими
фінансовими установами, які
намагаються стягнути з нього борг у
судовому порядку, у наслідку чого, на
його майно може бути накладено арешт на
відчуження і він не зможе повернути
ОСОБА_1 предмет застави. Тобто, вказує,
що позовні вимоги позивача до
відповідачів не можуть бути
роз’єднанні.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання
не з’явився, про час та місце розгляду
справи був сповіщений належним чином,
причину своєї неявки суду не повідомив,
заяви про розгляду справи за його
відсутності до суду не подавав.

Третя особа – Державний нотаріус
Третьої Одеської державної
нотаріальної контори ОСОБА_4 у судове
засідання не з’явилась, раніше
надавала на адресу суду заяву, згідно
якої просить справу розглядати без її
участі за наявними у справі
документами.

Згідно ч. 2 статті 126 ЦПК України,
залежно від обставин справи суддя чи
суд мають право постановити ухвалу про
роз’єднання кількох поєднаних в
одному провадженні вимог у самостійні
провадження, якщо їх спільний розгляд
ускладнює вирішення справи.

Згідно п. 15 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 12.06.2009 року
№ 2 «Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» роз'єднання кількох
поєднаних в одному провадженні вимог
може мати місце лише за умови, що їх
сумісний розгляд ускладнює вирішення
справи (зокрема, у зв'язку з
необхідністю призначення складної
експертизи за окремими вимогами,
тривалого відрядження або тяжкого
захворювання одного чи кількох з
позивачів або відповідачів). У разі
роз'єднання позовів підставою для
провадження щодо вимог, виділених у
самостійне провадження, є ухвала суду
про роз'єднання позовів і копія
пред'явленого позову.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що підстави для
роз’єднання позовних вимог відсутні,
оскільки спільний розгляд заявлених
уточнених позовних вимог не ускладнює
розгляд справи, жодна із заявлених
позовних вимог не потребує призначення
складної експертизи за окремими
вимогами, жоден із відповідачів не
перебуває у тривалому відрядженні
тощо.

Крім того, виходячи із заявлених
позивачем позовних вимог, у разі
роз’єднання позовів відповідачі цій
по справі мають бути залучені до участі
у роз’єднаних справах, що в свою чергу
призведене до ускладнення розгляду
роз’єднаних справ.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що клопотання адвоката в інтересах
відповідача про роз’єднання позовів
не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, та керуючись
ч.2 ст.126 ЦПК України, Постановою Пленуму
Верховного суду України від 12.06.2009 року
№ 2 «Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції», ст. 210-214 ЦПК України, суд –

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання адвоката в
інтересах відповідача про
роз’єднання позовів у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
третя особа – Державний нотаріус
Третьої Одеської державної
нотаріальної контори ОСОБА_4 про
визнання недійними договорів
купівлі-продажу, визнання боргу
повернутим та стягнення надмірно
сплачених коштів – відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: