У х в а л а

іменем україни

04 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Остапчука Д. О.,
Кузнєцова В. О., Наумчука
М. І.,

провівши попередній розгляд справи за
позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торгівельна
компанія «Енергомаркет» про визнання
недійсними додаткової угоди та умов
договорів поруки, за касаційною
скаргою ОСОБА_6, який діє в інтересах
ОСОБА_4, на рішення Подільського
районного суду м. Києва від 04 листопада
2013 року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 25 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2011 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5
звернулися до суду з указаним
позовом, у якому просили визнати
недійсними додаткову угоду № 1
до договору овердрафту від 25 листопада
2008 року № 1437259 та пункти 2.1 договорів
поруки № 232373 та № 232399, укладених 02
жовтня 2008 року між ними та Публічним
акціонерним товариством «Дельта Банк»
(далі - ПАТ «Дельта Банк») на
забезпечення виконання зобов'язань
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торгівельна
компанія «Енергомаркет» (далі - ТОВ «ТК
«Енергомаркет») за договором
овердрафту від 02 жовтня 2008 року № 1437259.

Посилалась на те, що після
укладення договору поруки, банк та
позичальник ТОВ «ТК
«Енергомаркет» без їх згоди,
підписавши додаткову угоду № 1 до
вказаного договору овердрафту, за
зобов'язанням якого вони виступали
поручителями, внесли зміни щодо
підвищення відсотків за користування
овердрафтом з 24 % до 30 %, внаслідок чого
збільшився обсяг їх відповідальності.

Рішенням Подільського районного
суду м. Києва від 04 листопада 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від
25 червня 2014 року, в задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, який
діє в інтересах ОСОБА_4, посилаючись на
порушення судами норм процесуального
права та неправильне застосування норм
матеріального права, ухвалені у справі
судові рішення просить скасувати та
направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Касаційну скаргу ОСОБА_6, який діє в
інтересах ОСОБА_4, необхідно відхилити
з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Статтею 335 ЦПК України передбачено, що
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, доводи скарги про неправильне
застосування норм матеріального і
порушення норм процесуального права
безпідставні.

Враховуючи наведене та положення
ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
дійшла висновку про необхідність
відхилення касаційної скарги і
залишення рішення суду першої
інстанції та ухвали апеляційного суду
без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, який діє в
інтересах ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Подільського районного суду м.
Києва від 04 листопада 2013 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 25
червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
Д. О.
Остапчук

В. О. Кузнєцов

М. І. Наумчук