У х в а л а

8 вересня 2014 року м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А.,

суддів: Карпенко С.О.,
Леванчука А.О.,

Мазур Л.М., Писаної
Т.О..

розглянувши заяву Головного
управління Міндоходів у м. Києві,
подану його представником Мартинюк
Ольгою Миколаївною, про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 23 квітня 2014 року
у справі за позовом Приватного
підприємства «Ельба-Інвест» до
Головного управління Міндоходів у м.
Києві, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору:
ОСОБА_4, Державна податкова інспекція у
Голосіївському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві, про
виключення майна з акта опису, зняття з
нього арешту та зобов'язання повернути
грошові кошти,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року Приватне підприємство
«Ельба-Інвест» (далі - ПП «Ельба
Інвест») звернулось до суду з
вищевказаним позовом, посилаючись на
те, що постановою заступника прокурора
Голосіївського району м. Києва від 23
червня 2011 року за результатами
проведеної ДПІ у Голосіївському районі
м. Києва невиїзної документальної
перевірки та податкового повідомлення
№ /0 від 11 січня 2011 року порушено
кримінальну справу відносно директора
ПП «Ельба Інвест» ОСОБА_4 за ознаками
складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212,
ч. 2 ст. 366 КК України. Постановою
слідчого СВПМ ДПІ у Голосіївському
районі м. Києва від 5 липня 2011 року
накладено арешт на майно підприємства.
7 вересня 2011 року на виконання вказаної
постанови на підставі протоколу опису
майна та накладення арешту описано та
вилучено та арештовано майно ПП «Ельба
Інвест» у вигляді 3 200 000 гривень. Згідно
постанови слідчого ОВС СВ ПМ ДПА у м.
Києві від 8 вересня 2011 року вказані
кошти взято на облік на депозитний
рахунок ДПА у м. Києві.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 23 лютого 2012
року, залишеною без змін ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 30
січня 2013 року, скасовано податкове
повідомлення-рішення ДПІ у
Голосіївському районі м. Києва №
/0 від 11 січня 2011 року.

Крім того, постановою Голосіївського
районного суду від 5 серпня 2013 року
скасовано постанову заступника
прокурора Голосіївського району м.
Києва від 23 червня 2011 року про
скасування постанови начальника
ВПНОПТ ГВ МП ДПІ у Голосіївському
районі м. Києва від 24 січня 2011 року про
відмову в порушенні кримінальної
справи та порушення кримінальної
справи відносно директора ПП «Ельба
Інвест» ОСОБА_4 за ознаками складу
злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст.
366 КК України.

Вказує на те, що до теперішнього часу
арешт, накладений на грошові кошти
підприємства, слідчим не скасовано,
позивач просив суд вилучити вказане
майно з акту опису, зняти з нього арешт
та зобов'язати повернути майно
власнику.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 4 жовтня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 28 січня
2014 року, позов задоволено.

Знято арешт з грошових коштів у сумі 3 200
000 гривень, які належать ПП «Ельба
Інвест», накладений слідчим з ОВС СВ ПМ
ДПА у м. Києві Дубовенком А.М. згідно
протоколу опису майна та накладення на
нього арешту від 7 вересня 2011 року на
підставі постанови слідчого СВ ПМ ДПІ у
Голосіївському районі м. Києва
Романюка М.О. від 25 липня 2011 року про
накладення арешту на майно, винесеної
за матеріалами кримінальної справи №
51-3429.

Зобов'язано Головне управління
Міндоходів у м. Києві повернути
ПП «Ельба Інвест» грошові кошти у сумі 3
200 000 гривень, які були взяті на облік на
депозитний рахунок ДПА в м. Києві
згідно постанови слідчого з ОВС СВ ПМ
ДПА у м. Києві Дубовенка А.М. від 8
вересня 2011 року, винесеної за
матеріалами кримінальної справи №
51-3429.

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 23 квітня 2014 року
касаційну скаргу Головного управління
Міндоходів у м. Києві відхилено,
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 4 жовтня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 28
січня 2014 року залишено без змін.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
Головного управління Міндоходів у м.
Києві, подана його представником
Мартинюк О.М., про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 квітня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального та процесуального
права, а саме ст. ст. 179, 213, 214, 316 ЦПК
України та ст. ст. 317-319 ЦК України, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Відповідно до п. 5 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 від 30 вересня 2011 року «Про
судову практику застосування ст. ст.
353-360 ЦПК України» встановлений ст. 355
ЦПК України перелік підстав для
подання заяви про перегляд Верховним
Судом України судових рішень у
цивільних справах є вичерпним і
розширеному тлумаченню не підлягає.
Неоднакове застосування норм
процесуального права не може бути
підставою для перегляду судових рішень
Верховним Судом України у
відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК
України.

Як приклад неоднакового застосування
судами касаційної інстанції
одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
заявник наводить ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 жовтня 2013 року,
постановлену за результатами розгляду
касаційної скарги на рішення
Сніжнянського міського суду Донецької
області від 18 лютого 2013 року та рішення
апеляційного суду Донецької області
від 29 квітня 2013 року у справі про
визнання права власності на майно та
виключення його з акту опису та арешту;
ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 7 листопада 2012
року, постановлену за результатами
розгляду касаційної скарги на заочне
рішення Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 1 березня 2012 року та
ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 19 квітня 2012 року у справі
про виключення майна з акту опису та
зняття арешту.

Відповідно до п. 6 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 від 30 вересня 2011 року «Про
судову практику застосування ст. ст.
353-360 ЦПК України» під судовими
рішеннями у подібних правовідносинах
слід розуміти такі, де тотожними є
предмет спору, підстави позову, зміст
позовних вимог та встановлені судом
фактичні обставини, а також має місце
однакове матеріально-правове
регулювання спірних правовідносин.

Зміст заяви та додані до неї судові
рішення Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 жовтня 2013
року, 7 листопада 2012 року, на які заявник
посилається як на приклади
неоднакового застосування ст. ст. 317-319
ЦК України, мають різний предмет та
підстави позову, містять різні
встановлені судом фактичні обставини у
порівнянні з судовим рішенням, про
перегляд якого просить заявник.

За таких обставин колегія судів дійшла
висновку, що заявник не надав різних за
змістом судових рішень, ухвалених
судами касаційної інстанції, за
тотожних предмета спору, підстав
позову, аналогічних обставин і
однакового матеріально-правового
регулювання спірних правовідносин.

Оскільки наведені заявником доводи не
містять ознак, які згідно з вимогами п. 1
ч. 1 ст. 355 ЦПК України є підставами для
перегляду судових рішень, у допуску
справи до провадження Верховного Суду
України слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом Приватного
підприємства «Ельба-Інвест» до
Головного управління Міндоходів у м.
Києві, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору:
ОСОБА_4, Державна податкова інспекція у
Голосіївському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві, про
виключення майна з акта опису, зняття з
нього арешту та зобов'язання повернути
грошові кошти до провадження
Верховного Суду України за заявою
Головного управління Міндоходів у м.
Києві, поданою його представником
Мартинюк Ольгою Миколаївною, про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 квітня 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.А.Макарчук Судді:
С.О.Карпенко А.О.Леванчук Л.М.Мазур
Т.О.Писана