Справа № 362/2989/14-ц
Провадження № 2/362/1716/14
Р І Ш Е Н НЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2014 року Васильківський
міськрайонний суд Київської області в
складі: головуючого - судді Корнієнка
С.В.,

при секретарі - Дрозденко К.О.,

розглянувши цивільну справу за
позовом публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приват-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення
кредитної заборгованості,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з
позовом, в якому зазначає, що 18.06.2008 року
між ним та відповідачем було укладено
кредитний договір, у відповідності до
вимог якого, позивач надав, а
відповідач отримав кредит у розмірі
5374,18 гривень зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12.00% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом.

Позивач, на виконання вимог
договору своєчасно надав
відповідачеві належну за договором
суму коштів.

Проте, відповідач взяті на себе
зобов'язання не виконав, у зв'язку з чим
станом на 23.06.2014 року заборгованість
відповідача перед позивачем складає
35219.13 гривень, яку позивач просить
стягнути з відповідача та понесені ним
судові витрати у розмірі 352.19 гривень.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, подавши до суду
письмову заяву про слухання справи у
його відсутності, вимоги позову
підтримує в повному обсязі, проти
ухвалення заочного рішення не
заперечує.

Відповідач в судовому засіданні вимоги
позову визнав.

Суд, дослідивши письмові матеріали
справи приходить до висновку про
необхідність задоволення вимог позову
виходячи з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60
ЦПК України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень.

У відповідності до вимог ст. 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Як вбачається з положень ст. 509 ЦК
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію або утримуватися від певної
дії, а кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612, ЦК
України зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог закону, інших актів
цивільного законодавства, а при
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом. Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не пропустив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором.

Згідно положень ст.ст.525, 610, 623, 625, 629 ЦК
України договір є обов'язковим до
виконання сторонами, одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом, порушенням
зобов'язання є його невиконання. Як
вбачається з положень ст. 623 ЦК України
боржник, який порушив зобов'язання, має
відшкодувати кредиторові завдані цим
збитки. Розмір збитків, завданих
порушенням зобов'язання, доказується
кредитором, боржник не звільняється
від відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до положень ст. ст. 546, 549, 551
ЦК України виконання зобов'язання може
забезпечуватись неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням та
задатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.
Предметом неустойки може бути сума,
рухоме та нерухоме майно. Якщо
предметом неустойки є грошова сума, її
розмір встановлюється договором або
актом цивільного законодавства. Розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

З розрахунку заборгованості по
кредитному договору вбачається, що
станом на 23.06.2014 року заборгованість
відповідача перед позивачем складає
35219.13 гривень.

На думку суду зазначена сума
заборгованості представником позивача
обґрунтована та доведена в судовому
засіданні.

Приймаючи до уваги те, що відповідач не
належним чином виконує свої обов'язки
перед кредитором, чим інтересам
позивача завдано матеріальну шкоду,
така шкода підлягає відшкодуванню
відповідачем.

Позовні вимоги в частині
відшкодування витрат по справі в сумі
352 грн. 19 коп. підлягають до задоволення,
оскільки, згідно ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої постановлено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею та документально
підтвердженні судові витрати.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 509, 525,526,530,610, 611,612,623,625, 629, 1054 ЦК
України , ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212- 215, 218, 223, 224,294
ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приват-Банк» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний
код НОМЕР_1 на користь публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приват-Банк» заборгованість за
кредитним договором в сумі 35219.13
гривень та судові витрати по справі в
сумі 352 грн. 19 коп., а всього 35571 грн. 32
коп.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги або закінченню апеляційного
провадження.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Київської області через
Васильківський міськрайонний суд
Київської області шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя
Корнієнко С.В.