печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

12 вересня 2014 року Печерський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Фаркош
Ю.А.,

при секретарі - Дружук Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з вказаним
позовом.

В обґрунтування позову вказує, що з
05.10.1991 року вона перебуває у
зареєстрованому шлюбі з відповідачем.
Від шлюбу народились діти ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
Разом з тим, з 2008 року сторони припинили
спільне життя, як подружжя, не ведуть
спільного господарства. Основною
причиною розпаду сім'ї являються
непорозуміння та різниця характерів. У
зв»язку з чим, подальше спільне життя і
збереження шлюбу є неможливим та
суперечитиме інтересам сторін.

Позивач в судове засідання не
з"явилась, подала заяву про розгляд
справи у її відсутність, позовні вимоги
підтримала в повному обсязі та просила
їх задовольнити, щодо заочного
розгляду справи не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не
з'явився повторно, про розгляд справи
повідомлений за останнім відомим
місцем проживання.

Суд вважає можливим ухвалити в справі
заочне рішення у відповідності до ст. 224
ЦПК України, оскільки позивач не
заперечує проти такого вирішення
справи.

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлено, що 05.10.1991 року у
Саксаганському Відділі державної
реєстрації актів цивільного стану м.
Кривий Ріг між громадянами ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб, про що
в книзі реєстрації актів про одруження
зроблено відповідний актовий запис №
1019.

Від шлюбу сторони мають дітей ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2

Судом встановлено, що позивач
наполягає на розірванні шлюбу, а
відповідач проти цього не заперечив.

Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу
України передбачено право кожного з
подружжя припинити шлюбні відносини.

Примушування до збереження шлюбних
відносин є порушенням права дружини,
чоловіка на свободу та особисту
недоторканість і може мати наслідки,
встановлені законом.

За таких обставин, оскільки позивач
наполягає на припинені шлюбних
відносин, суд дійшов висновку, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу є неможливим,
оскільки буде суперечити інтересам
позивача.

Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу
України особа, яка змінила своє
прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу,
має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 21,
24, 56, 105, 110-112 Сімейного Кодексу України,
ст. ст. 11, 60, 174, 212-215, 224 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу, - задовольнити.

Шлюб, укладений та зареєстрований 05
жовтня 1991 року у Саксаганському
Відділі державної реєстрації актів
цивільного стану м. Кривий Ріг між
громадянами ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (актовий запис №
1019) - розірвати.

Позивачу, ОСОБА_1, після розірвання
шлюбу повернути дошлюбне прізвище
«ОСОБА_1».

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга подається
Апеляційному суду м. Києва через
Печерський районний суд м. Києва.

Суддя
Ю.А. Фаркош