Справа № 336/5685/14-ц
Пр.№2/336/2593/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

(заочне)

12.09.2014 року
м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя у складі: головуючого судді
Артемової Л.Г.; при секретарі Бутенко
О.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3,
Управління міграційної служби України
у Запорізькій області, про визнання
таким, що втратив право користування
житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом
на обґрунтування позову зазначають, що
відповідач з грудня 2004 року
зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1,
власницею якої є позивачка. Відповідач
фактично ніколи не проживав в квартирі,
був формально зареєстрований за згоди
позивачки у зв'язку із необхідністю
працевлаштування. Наявність
зареєстрованої особи у квартирі, яка не
несе витрат на її утримання створює
позивачці перешкоди. Позивачка
посилаючись на ці обставини просить
визнати відповідача такими, що втратив
право користування квартирою.

Позивачка у судовому засіданні
позов підтримала та наполягала на його
задоволенні.

Третя особа - ОСОБА_3, який є
чоловіком позивачки, у судовому
засіданні пояснив, що відповідач - це
його племінник, який звернувся у 2004
році із проханням про реєстрацію у
квартирі з метою працевлаштування,
однак у квартирі ніколи не проживав,
спілкування між ними немає.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про день, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином причини неявки суду не
повідомив, заперечення проти позову не
надав. За згодою позивача суд ухвалює
заочне рішення на підставі наявних в
матеріалах справи доказів, що
відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази, вислухавши
сторони, суд знаходить позов таким, що
підлягає задоволенню.

Встановлено, що відповідач з грудня 2004
року зареєстрований в квартирі
АДРЕСА_1, власницею якої є позивачка. З
акту про непроживання вбачається, що
відповідач не проживає у квартирі.

Задовольняючи позов суд виходить з
правил ч. 2 ст. 405 ЦК України, згідно якої,
член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім»ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Згідно ст. 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в України», зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється на підставі остаточного
рішення суду (про позбавлення права
власності на житлове приміщення або
права користування житловим
приміщенням) і тому визнання осіб
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням є достатньою
підставою для зняття їх з реєстрації.

Керуючись ст. 405 ЦК України, ст. ст.
7, 11 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в України», ст. ст. 10, 11, 58-60,
208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
таким, що втратив право користування
житловим приміщенням - квартирою
АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя

Л.Г.Артемова