У х в а л а

іменем україни

17 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Ступак О.В., Дьоміної
О.О., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Товариства з додатковою
відповідальністю Страхова компанія
«Альфа-Гарант», третя особа - Публічне
акціонерне товариство «Мегабанк», про
стягнення страхового відшкодування, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 08 травня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду
Чернігівської області від 03 липня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з указаним позовом, у якому просив
стягнути з ТОВ СК «Альфа-Гарант» на
свою користь 88 510 грн
страхового відшкодування, із
зарахуванням указаної суми на його
рахунок, який відкритий у ПАТ
«Мегабанк». Свої вимоги обґрунтовував
тим, що належний йому на праві
власності автомобіль ГАЗ КТП 33029,
державний номерний знак НОМЕР_1, 16 січня
2010 року викрадено невстановленою
особою. Таким чином стався страховий
випадок за договором добровільного
страхування наземного транспортного
засобу від 06 листопада 2009 року,
укладеним між ним та ТОВ СК
«Альфа-Гарант», вигодонабувачем за
яким є ПАТ «Мегабанк». Проте, на думку
позивача, відповідач безпідставно
відмовив йому у виплаті страхового
відшкодування.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Чернігова від 08 травня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Чернігівської
області від 03 липня 2014 року, в
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить
скасувати судові рішення судів першої
й апеляційної інстанцій, ухвалити нове
рішення, яким його позов задовольнити,
обґрунтовуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд,
дослідивши докази у справі і надавши їм
належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60,
212 ЦПК України, а також, врахувавши
обставини справи, обґрунтовано виходив
з недоведеності позову та відсутності
правових підстав для стягнення з
відповідача суми страхового
відшкодування.

Зокрема, правильним є висновок суду про
недоведеність позивачем факту
настання страхового випадку, за яким
повинно виплачуватися страхове
відшкодування відповідно до умов
укладеного між сторонами у справі
договору страхування.

Розглядаючи спір, який виник між
сторонами у справі, суд правильно
визначився з характером спірних
правовідносин та нормами
матеріального права, які підлягають
застосуванню, повно та всебічно
дослідив наявні у справі докази і надав
їм належну оцінку, правильно встановив
обставини справи, в результаті чого
ухвалив законне й обґрунтоване
рішення, яке відповідає вимогам
матеріального та процесуального права,
підстави для його скасування відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують,
зводяться до переоцінки доказів, отже,
рішення ухвалено з додержанням норм
процесуального та матеріального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.
Чернігова від 08 травня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду
Чернігівської області від 03 липня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Ступак

О.О. Дьоміна

С.П. Штелик