Справа № 186/1418/14-ц
У х в а л а

"27" серпня 2014 р. суддя
Першотравенського міського суду
Дніпропетровської області Бондарьової
Г. М. , розглянувши позовну заяву
ОСОБА_1 до ОСОБА_2,ОСОБА_3 про усунення
перешкод у здійсненні права власності
та зняття з реєстраційного обліку,

встановив:

В порушення вимог ст.ст.119, 120 ЦПК
України позивачем неналежним чином
викладено зміст позовних
вимог,неналежним чином викладено
обставини,якими позивач обґрунтовує
свої вимоги,зазначення доказів,що
підтверджують кожну
обставину,наявність підстав для
звільнення від доказування,що призвело
не невірного визначення відповідачів у
справі.

Так,зокрема позивачкою ставиться
питання про зняття відповідачів з
реєстраційного обліку у купленій нею
квартирі,тоді як нею не зазначено
відповідачем у справі орган ,до
компетенції якого відноситься зняття
громадян з реєстраційного
обліку,зокрема належна юридична
особа-Головне управління державної
міграційної служби України у
Дніпропетровській області,оскільки
зазначення відповідачами у справі
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, та заявлення до них
вимог про зняття їх з реєстраційного
обліку є необґрунтованим,оскільки
вони самі себе не можуть зняти з
реєстрації,тому не можуть бути
відповідачами саме по заявленим
вимогам позивачки.

Разом з тим позовні вимоги про зняття
відповідачів з реєстраційного обліку в
спірній квартирі є зайвими, оскільки
відповідно до абзацу другого ч.1 ст.7
Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» від 11 грудня 2003
року № 1382-1У з послідуючими змінами та
доповненнями зняття з реєстрації
місця проживання здійснюється на
підставі судового рішення,яке набрало
законної сили ,про позбавлення права
власності на житлове приміщення,або
права користування житловим
приміщенням,про виселення,про визнання
особи безвісно відсутньою або
оголошення її померлою.

Отже,позивачці слід було заявити
позовні вимоги саме до відповідачів
про визнання їх такими,що втратили
право користування житловим
приміщенням у належній їй квартирі,що
було б достатньо для зняття
відповідачів з реєстрації у зазначеній
квартирі,тоді як таких вимог
позивачкою до відповідачів не
заявлено,що робить неможливим
своєчасний,об»єктивний та правильний
розгляд справи.

З вказаних причин позовна заява
підлягає залишенню без руху для
усунення вказаних в ухвалі недоліків
протягом п»яти днів з моменту
отримання позивачем копії ухвали про
залишення позову без руху.

Згідно ст.121 ЦПК України
суддя,встановивши,що позовну заяву
подано без додержання вимог,викладених
у статтях 119 і 120 ЦПК
України,постановляє ухвалу,в якій
зазначаються підстави залишення заяви
без руху,про що повідомляє позивача і
надає йому строк для усунення
недоліків,який не може перевищувати
п»яти днів з дня отримання позивачем
ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду
у встановлений строк виконає
вимоги,визначені статтями 119 і 120 ЦПК
України,позовна заява вважається
поданою в день первісного її подання
до суду.Інакше заява вважається
неподаною і повертається позивачеві.

Про повернення позовної заяви судді
постановлює ухвалу.

На підставі викладеного ,керуючись
ст.121 ЦПК України суддя,

Ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2,ОСОБА_3
про усунення перешкод у здійсненні
права власності та зняття з
реєстраційного обліку,

-залишити без руху,надавши позивачу
термін для усунення недоліків
протягом п»яти днів з дня отримання
позивачем ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. М.
Бондарьова