АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/5754/14
Головуючий 1-ї інстанції Макаров В.О.
Справа №2012/6850/2012
Доповідач: Довгаль А.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2014 року
судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

головуючого - судді Довгаль А.П.

суддів - Коровіна С.Г.,
Овсяннікової А.І.

при секретарі - Гриценко І.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові в приміщенні
суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Жовтневого районного суду м.
Харкова від 02 липня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до Харківської районної
державної адміністрації Харківської
області, служба у справах дітей
Харківської районної державної
адміністрації, треті особи: ОСОБА_3,
служба у справах дітей Фрунзенського
району Управління служб у справах
дітей Департаменту праці і соціальної
політики Харківської міської ради,
прокуратура Фрунзенського району м.
Харкова про визнання протиправним та
скасування розпорядження, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2012 року ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до
Харківської районної державної
адміністрації Харківської області,
третьої особи: ОСОБА_3, в якому просила
визнати розпорядження Харківської
районної державної адміністрації
Харківської області від 11.10.2010року за
№6844 протиправним та скасувати його.

Заявлені вимоги позивач мотивує
тим, що призначення ОСОБА_3 опікуном над
її онукою - неповнолітньою ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, є незаконним, т.я. при
призначенні опіки органи, яким
доручено вирішувати долі дітей, які
позбавлені батьківського піклування,
формально підійшли до вирішення цього
питання, а саме без урахування всіх
необхідних умов, в тому числі без
перевірки житлового та матеріального
стану опікуна та членів його родини.

У судовому засіданні суду першої
інстанції ОСОБА_1 та її представник
ОСОБА_5 заявлені вимоги підтримали і
просили їх задовольнити з підстав,
наведених у позовній заяві, при цьому
посилалися на погіршення якості
навчання дитини, її умов проживання,
стану здоров'я за час проживання в
родині ОСОБА_3

Відповідач Харківська районна
державна адміністрація позов не
визнала, надала суду письмові
заперечення, в яких виклала свої доводи
та міркування, а її представник
пояснив, що рішення про встановлення
опіки прийнято з дотриманням вимог
закону та з урахуванням інтересів
дитини.

Представник третьої особи ОСОБА_3
- ОСОБА_6 також заперечував проти
позову, вказуючи на його надуманість та
безпідставність.

Рішенням Жовтневого районного
суду м. Харкова від 02 липня 2014 року в
позові ОСОБА_1 - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить рішення суду першої інстанції
скасувати і ухвалити у справі нове
рішення, яким задовольнити повністю
позовні вимоги викладені в уточненій
позовній заяві, посилаючись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права, на неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, та на неналежну оцінку
наданим доказам.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, що з'явилися, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
доводи, наведені в апеляційній скарзі,
колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції (ч.1 ст.303 ЦПК
України).

Перевіряючи законність та
обґрунтованість судового рішення,
апеляційний суд з'ясовує чи були
враховані судом першої інстанції при
ухваленні рішення всі факти, що входять
до предмета доказування; чи
підтверджені обставини (факти); якими
доказами мотивовано рішення, належними
чи допустимими доказами та чи доведені
вони; чи відповідають висновки суду
встановленим фактам; чи дотримані та
правильно застосовані норми
матеріального й процесуального права.

Як встановлено судовим розглядом,
заочним рішенням Харківського
районного суду Харківської області від
29 червня 2010 року батьки: мати ОСОБА_7 та
батько ОСОБА_8 були позбавлені
батьківських прав відносно їх
малолітньої дитини - дочки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з чим останню
було влаштовано на виховання до
дитячого будинку-інтернату.

Відповідно до положень ст.ст. 6, 11,
32, 34 Закону України «Про забезпечення
організаційно-правових умов
соціального захисту дітей-сиріт та
дітей, позбавлених батьківського
піклування», ст.25 Закону України «Про
охорону дитинства», ст.ст. 243,244, 247
Сімейного кодексу України, ст.ст. 61-63 ЦК
України, пунктів 22, 24, 42, 47, 48 Порядку
провадження органами опіки та
піклування діяльності, пов'язаної із
захистом прав дитини, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 24.09.2008року №866, на підстави заяви
ОСОБА_3, з урахуванням рішень та
висновків комісії з питань захисту
прав дитини від 14.09.2010року №13,
Харківською районною державною
адміністрацією Харківської області
прийнято 11 жовтня 2010 року
розпорядження №6844 «про встановлення
опіки на дитиною, позбавленою
батьківського піклування ОСОБА_4»

Згідно вищеназваного
розпорядження опікуном на дитиною
позбавленою батьківського піклування
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначено -
ОСОБА_3. Останній доводиться цій дитині
чоловіком її старшої сестри - ОСОБА_9.

При вирішенні питання про
призначення ОСОБА_3 опікуном у першу
чергу враховувалось бажання самої
дитини ОСОБА_4 (якій на той час
виповнилося 14 років) проживати разом зі
сім'єю своєї старшої сестри, а також
інші необхідні умови, в тому числі
житловий і матеріальний стан опікуна
та членів його родини, позитивну
характеристику ОСОБА_3 з місця
проживання та роботи.

Також, при вирішенні цього
питання враховувалося те, що
відвідували дитину в дитячому
будинку-інтернаті ОСОБА_9 та ОСОБА_3 і
лише вони висловили бажання забрати
ОСОБА_4 під своє піклування, а інші
родичі дитини, в тому числі її бабуся -
позивач ОСОБА_1 такого наміру не мали та
жодного разу онуку не провідала.

Твердження апелянта на те, що
ОСОБА_4,1997р.н., буде краще жити у
дитячому будинку-інтернаті, ніж в сім'ї
опікуна, надумані та безпідставні.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні
позову, суд першої інстанції дійшов
правильного і обґрунтованого висновку,
що оскаржуване позивачем
розпорядження Харківської районної
державної адміністрації Харківської
області про встановлення опіки над
неповнолітньою дитиною прийнято з
дотриманням норм діючого
законодавства та в інтересах дитини.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду також не спростовують,
суттєвими не являються і не дають
колегії суддів підстав для зміни або
скасування рішення суду, яке ухвалено
у відповідності до вимог діючого
законодавства..

Згідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307ч.1п.1), 308, 313, 314ч.1п.1), 315,
317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
відхилити.

Рішення Жовтневого районного
суду м. Харкова від 02 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -