№621/424/14-ц
РІШЕННЯ

іменем України

28 травня 2014 року
м. Зміїв

Зміївський районний суд
Харківської області в складі:

головуючого судді - Вельможної І.В.,

за участю секретаря судового засідання
- Зубенко Л.С.,

представника відповідача - адвоката
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Змієві
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом, третя особа - Соколівська
сільська рада Зміївського району
Харківської області

в с т а н о в и в:

14.02.2014 року ОСОБА_2, звернулася до суду
із позовом ОСОБА_3, третя особа -
Соколівська сільська рада Зміївського
району Харківської області про
встановлення факту та визнання права
власності в порядку спадкування за
законом, а 20.02.2014 року уточнила позовні
вимоги та просила визнати за нею право
власності на ? частини житлового
будинку з надвірними будівлями та
спорудами АДРЕСА_1, в порядку
спадкування за законом після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_4

В обґрунтування позову ОСОБА_2 вказала,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_4,
після якого залишилося спадкове майно
у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1,
який належав померлому, відповідно до
рішення виконкому Готвальдівської
районної ради народних депутатів №177
від 16.05.1990 року, але свідоцтва про право
власності на нерухоме майно батько за
життя не отримував. Рішенням
Зміївського районного суду
Харківської області визнано право
власності на ? частину зазначеного вище
будинку за відповідачем ОСОБА_3 Інша ?
частина зареєстрована за померлим
батьком. ОСОБА_2 зазначила, що є єдиною
спадкоємицею за законом після
померлого батька, крім того після його
смерті вона вступила в управління
спадковим майном. Отже, враховуючи той
факт, що вона здійснювала догляд за
батьком, здійснила його поховання,
після його смерті вступила в
управління спадковим майном, просила
визнати за нею право власності на ?
частини житлового будинку АДРЕСА_1, в
порядку спадкування за законом після
смерті її батька - ОСОБА_4

У судовому засіданні ОСОБА_2 позовні
вимоги підтримала, просила їх
задовольнити, вказуючи, що не має
постійного житла й місця реєстрації.
Вважає, що має право на спадщину, що
відкрилась після смерті батька,
оскільки є єдиною спадкоємицею за
законом, як донька померлого, та
вступила в управління спадковим
майном.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні
заперечувала проти задоволення позову.

ОСОБА_3 довірила представляти свої
інтереси в суді представнику - адвокату
ОСОБА_1, яка підтримала позицію
відповідача на вказала на необхідність
відмовити в задоволенні позову в
зв'язку з тим, що позивач ОСОБА_2 не
вчинила у встановлений строк жодних
дій та оформлення спадщини та не
отримала свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно, що вказує
на те, що її довіритель є єдиною
спадкоємицею на майно померлого ОСОБА_4
Просила застосувати до вимог ОСОБА_2
позовну давність з вказаних підстав
відмовити у позові.

Представник Соколівської сільської
ради Зміївського району Харківської
області у судове засідання не з'явився,
до суду надійшов лист, яким
повідомлялося, що Соколівська сільська
рада Зміївського району Харківської
області позов визнає, справу просили
розглянути у відсутності їх
представника.

Суд, вислухавши осіб, які беруть участь
у справі, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, прийшов до наступного
висновку.

У відповідності до копії свідоцтва про
народження батьками ОСОБА_2, були
ОСОБА_4 та ОСОБА_6 / а.с.11/

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер ОСОБА_4, копія Свідоцтва про
смерть, серія НОМЕР_1, зареєстроване
Соколівською сільською радою
Зміївського району Харківської
області, актовий запис №2. /а.с. 8/

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Глибока
Долина, що підтверджується свідоцтвом
про смерть серії НОМЕР_1. / а.с.9/

Рішенням Зміївського районного суду
Харківської області від 20.03.2009 року, що
залишено без змін ухвалою судової
колегії судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Харківської
області від 11.06.2009 року, за ОСОБА_3
визнано право власності на ? частини
будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_7 / а.с.14-19/

Крім цього, відповідно до копії листа
КП «Зміївське БТІ» від 12.04.2013 року,
згідно архівних матеріалів БТІ будинок
АДРЕСА_1 станом на 31.12.2012 року належав: в
? частині ОСОБА_3 на підставі рішення
Зміївського районного суду
Харківської області від 20.03.2009 року; ?
частка оформлена рішенням виконкому
Готвальдівської районної ради
народних депутатів №177 від 16.05.1990 року
на ім'я ОСОБА_4, але свідоцтво про право
власності не видавалось, так як за
життя ОСОБА_4 не звертався із заявою про
його видачу. / а.с.12/

Листом Зміївської державної
нотаріальної контори Харківської
області від 12.03.2014 року №418/01-16
повідомляється, що після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 із заявою про
прийняття спадщини або відмову від
такої у встановлений законом строк до
нотаріальної контори ніхто із
спадкоємців не звертався. /а.с. 33/

Завідувач Зміївської державної
нотаріальної контори Харківської
області своїм листом від 24.12.2013 року на
звернення ОСОБА_2, роз'яснила про
необхідність подання до нотаріальної
контори документів, необхідних для
вчинення нотаріальної дії, зокрема
підтверджуючих наявність та
належність спадкового майна та уразі
їх відсутності вказала на необхідність
звернення до суду. /а.с.13/

Відповідно до ст. 5 ЦК України, акти
цивільного законодавства регулюють
відносини, які виникли з дня набрання
ними чинності. Якщо цивільні відносини
виникли раніше і регулювалися актом
цивільного законодавства, який втратив
чинність, новий акт цивільного
законодавства застосовується до прав
та обов'язків, що виникли з моменту
набрання ним чинності.

Отже, до даних спірних правовідносин
необхідно застосовувати норми
Цивільного кодексу, які діяли на момент
смерті вищевказаних осіб, тобто ЦК в
редакції від 1963 року.

Відповідно до ст. 526 ЦК УРСР, в редакції
1963 року, місцем відкриття спадщини
визнається останнє постійне місце
проживання спадкодавця, а якщо воно
невідоме, - місцезнаходження майна або
його основної частини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України 1963
року визнається, що спадкоємець
прийняв спадщину, якщо він фактично
вступив в управління або володіння
спадковим майном.

Рішенням Зміївського районного суду
Харківської області від 20.03.2009 року
встановлено факт прийняття спадщини
ОСОБА_2, після смерті батька, рівно як і
факт прийняття спадкового майна
ОСОБА_3, право на яке в ? частині
підтверджено судом. Зокрема на
вказаному наголосив і апеляційний суд
Харківської області при перегляді
рішення від 20.03.2009 року в апеляційному
порядку. / а.с.16,19/

З частини 3 ст. 61 ЦПК України, випливає,
що обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

Таким чином, виконання позивачем
ОСОБА_2 вимог, визначених п. 1 ч. 1 ст. 549
ЦК України 1963 року є беззаперечним та
не підлягає доказуванню, а відповідно
вона є такою, що прийняла спадщину
після смерті батька шляхом вступу в
оперативне управління та володіння
спадщиною.

У відповідності до п. 3.1 Порядку
прийняття в експлуатацію
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них, громадських
будинків та будівель і споруд
сільськогосподарського призначення І
та ІІ категорії складності, які
збудовані без дозволу на виконання
будівельних робіт і проведення
технічного обстеження їх будівельних
конструкцій та інженерних мереж,
затвердженого Наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України №95 від 19.03.2013 року - документом,
який засвідчує відповідність
закінчених будівництвом до 05 серпня 1992
року індивідуальних (садибних)
житлових будинків, садових, дачних
будинків, господарських (присадибних)
будівель і споруд, прибудов до них, які
не підлягають прийняттю в
експлуатацію, вимогам законодавства,
будівельних норм, державних стандартів
і правил, зокрема для потреб державної
реєстрації прав власності на нерухоме
майно, є технічний паспорт, складений
за результатами технічної
інвентаризації.

Технічний паспорт на спірний будинок
виготовлено на ім'я ОСОБА_3, ОСОБА_4
Згідно даних технічного паспорту,
жиловий будинок та надвірні будівлі,
розташовані по АДРЕСА_1 збудовані 1960-1961
роках. /а.с.20-22/

Таким чином, судом встановлено, що
позивач є спадкоємцем за законом після
померлого батька ОСОБА_4 ОСОБА_2
фактично прийняла спадщину з огляду на
зміст ст. 549 ЦК України (в редакції 1963
року), однак через відсутність
правовстановлюючих документів -
свідоцтва про право власності на
будинок, оформити свої спадкові права у
позасудовому порядку вона змоги не має.
Зважаючи на те, що ? частина житлового
будинку, розташованого за адресою
АДРЕСА_1, рішенням виконкому
Готвальдівської районної ради
народних депутатів від 16.05.1990 року № 177
закріплено за померлим ОСОБА_4, дане
право власності на вказане майно
повинно перейти у порядку спадкування
за законом позивачу ОСОБА_9

З огляду на вищевикладене, суд дійшов
до висновку про обґрунтованість
позовних вимог ОСОБА_2 та можливість їх
задоволення, що відповідає засадам
розумності та справедливості.

Стосовно посилань представника
відповідача - адвоката ОСОБА_1, щодо
того, що ОСОБА_2 не вчинила жодних дій
направлених на оформлення спадкових
прав та пропущення строку позовної
давності, визначеної ст. 257 ЦК України,
необхідності відмови в задовленні
позову з вказаних підстав, суд зазначає
наступне.

Норма ч. 4 ст. 267 ЦК України, покладає на
сторону у справі обов'язок подавати
заяву про сплив (закінчення) строку
позовної давності як підставу для
відмови у позові. Зазначена заява
повинна містити виклад обставин, у
відповідності до яких строк позовної
давності сплив (закінчився),
календарний розрахунок відповідних
строків, наявні докази та вимоги щодо
застосування судом наслідків спливу
позовної давності у вигляді відмови у
позові.

З ч. 2 ст. 267 ЦК України, вбачається, що
заява про захист цивільного права або
інтересу має бути прийнята судом до
розгляду незалежно від спливу позовної
давності.

У відповідності до ч.1 ст. 261 ЦК України,
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Представник відповідача - адвокат
ОСОБА_1 вказує на необхідність
відраховувати початок перебігу
позовної давності звернення ОСОБА_2 про
захист свого порушеного права з 20.03.2009
року, тобто з часу ухвалення рішення
суду про визнання за ОСОБА_3 права
власності на ? частини спірного
будинку, коли позивачу достеменно було
відомо про спадкові права на вказаний
житловий будинок.

Однак, як встановлено судовим
розглядом, про таке право ОСОБА_2 було
відомо ще з часу смерті її батька -
ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки вона є
спадкоємицею за законом першої черги
та прийняла спадщину.

Прийняття спадщини є правом спадкоємця
й залежить виключно від його власного
волевиявлення. Для прийняття спадщини
необхідне волевиявлення спадкоємця і
здійснення ним певних дій.

Згідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України,
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Статтею 41 Конституції України
гарантується, що кожен має право
володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю,
результатами своєї інтелектуальної,
творчої діяльності. Право приватної
власності набувається в порядку,
визначеному законом. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
власності. Право приватної власності є
непорушним.

Звернення до суду за захистом свого
права позивачем є обґрунтованим,
оскільки воно продиктоване обставиною
відсутності правовстановлюючих
документів на спадкове майно. Суд
констатує, що ОСОБА_2 прийняла спадщину
після смерті батька і тим самим набула
права власності на нього, іншого
способу захисту свого права у позивача
не має.

З огляду на вищевикладене, суд не
вбачає спливу строків позовної
давності, а відповідно й підстав для
відмови в задоволенні позову ОСОБА_2, з
підстав зазначених представником
відповідача.

Керуючись ст. 5 ЦК України, ст. ст. 526, 534,
549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, ст. ст. 10, 11,
60, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом, третя особа -
Соколівська сільська рада Зміївського
району Харківської області -
задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в
порядку спадкування за законом на 1/2
частину жилого будинку з надвірними
будівлями та спорудами АДРЕСА_1 після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Зміївський районний суд Харківської
області шляхом подання апеляційної
скарги в десятиденний строк з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено -
30.05.2014 року.

Головуючий: