Справа № 357/4915/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

09 вересня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Гапоненко А. П.
,

при секретарі - Бараєва А. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду № 3 м. Біла Церква
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа - служба у справах
дітей виконкому Білоцерківської
міської ради Київської області про
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням , -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з
вищезазначеним позовом, посилаючись на
те, що вони являються співвласниками
квартири АДРЕСА_1. В квартирі крім
позивачів зареєстрована колишня
дружина позивача ОСОБА_2 разом з
дитиною, яка після розлучення, а саме з
травня місяця 2012 року переїхала
проживати до іншого місця проживання,
комунальні послуги не сплачує, житлом
не цікавиться, добровільно знятись з
реєстраційного обліку відповідач не
бажає, тому позивачі звернулися до суду
з зазначеним позовом, який просить
задовольнити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі, пославшись на обставини та
підстави, викладені у позовній заяві,
просить суд позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_1, будучи належним чином
повідомленим про день, час та місце
розгляду справи, у судове засідання не
з'явився, заяв про відкладення розгляду
справи до суду не надходило, тому
справу розглянуто без його участі.

Відповідач ОСОБА_3, будучи належним
чином повідомленою про день, час та
місце розгляду справи, про що свідчить
поштове повідомлення, до суду не
з'явилася, причини неявки суду не
повідомила, заперечень проти позову не
надала, а тому суд вважає за можливе
розглянути справу у відсутності
відповідача, на підставі доказів, які
маються в справі, заочно у
відповідності до ст. 224 ЦПК України, про
що не заперечує позивач.

Представник третьої особи служби у
справах дітей Білоцерківської міської
ради до суду не з'явилася надіславши
письмову заяву про розгляд справи без
її участі.

Заслухавши позивача ОСОБА_2, вивчивши
та дослідивши матеріали справи суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1
та ОСОБА_2, являються співвласниками
квартири АДРЕСА_1, що підтверджується
копією свідоцтва про право на спадщину
за законом ( а.с.5). В квартирі крім
позивачів зареєстрована колишня
дружина позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та її малолітня дочка
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується довідкою з місця
проживання. Шлюб між сторонами було
розірвано за рішенням суду 11.10.2012 року,
що підтверджується копіє рішення,
відповідач з дитиною переїхала
проживати до іншого місця в межах міста
Біла Церква, що підтверджується
поясненнями позивача та поштовим
повідомленням про отримання виклику до
суду.

Згідно ст. 317 Цивільного кодексу
України власникові належать права
володіння, користування та
розпоряджання своїм майном. Відповідно
до ст. 319 Цивільного кодексу України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону.

Згідно ст.383 Цивільного кодексу України
власник житлового будинку, квартири
має право використовувати помешкання
для власного проживання, проживання
членів своєї сім'ї, інших осіб і не має
права використовувати його для
промислового виробництва.

У відповідності до ст. 156 ЖК України,
члени сім'ї власника житлового будинку
(до яких, відповідно до статті 64 ЖК
України відносяться дружина наймача,
їх діти і батьки, а також інші особи,
якщо вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство), мають право
користуватися цим будинком на рівні з
власником при умові , що вони постійно
там проживають і приймають участь у
витратах на утримання будинку.

Відповідно до ст. 405 Цивільного кодексу
України член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі його відсутності без
поважних причин понад один рік, якщо
інше не встановлено домовленістю між
ним і власником житла або законом.

Місце проживання дітей визначено ч. 4
ст. 29 Цивільного кодексу України - за
місцем проживання батьків, тобто
відповідача у справі.

Таким чином, враховуючи, що відповідач
разом з дитиною не проживає в спірній
квартирі з 2012 року, на час вибуття із
жилого приміщення не була членом сім'ї
власника будинку, але залишилася
перебувати разом з дитиною на
реєстраційному обліку в квартирі, яка
належить позивачам, що порушує їхні
права на володіння та розпорядження
належним їм на праві власності майном,
позов підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивачів
підлягають стягненню документально
підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 317, 319, 405 Цивільного кодексу України,
ст. 107, 156 Житлового кодексу України, ст.
ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 224 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та її
малолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
такими , що втратили право на
користування жилим приміщенням
квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1,
ОСОБА_2 солідарно судові витрати з
оплати судового збору в сумі 243 грн. 60
коп.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення суду може бути оскаржено
шляхом подачі апеляційної скарги до
апеляційного суду Київської області
через Білоцерківський міськрайонний
суд протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя А. П. Гапоненко