АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7868/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Озерянська Ж. М. Доповідач - Козлов
С.П. Категорія 47
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого:
Козлова С.П.,

суддів:
Каратаєвої Л.О., Прозорової М.Л.,

при секретарі:
Видюковій Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області від 04
березня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - Садове
товариство «Самарський розлив», про
усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2012 року ОСОБА_3 звернулася
до суду з таким позовом, посилаючись на
те, що вона є власником земельної
ділянки № НОМЕР_1 в Садовому товаристві
«Самарський розлив» згідно державного
акту на право приватної власності на
землю серії ДП ДН № 023135 від 29 жовтня 1997
року, виданого Олександрівською
сільською радою народних депутатів, а з
лютого 2009 року її права в користуванні,
володінні та розпорядженні цією
земельною ділянкою грубо порушуються
зі сторони відповідача, який є
власником сусідньої ділянки № НОМЕР_2,
оскільки їх ділянки граничать впродовж
36 м. і до лютого 2010 року були розділені
огорожею з сітки рабиця, але
скориставшись її відсутністю на
дільниці впродовж лютого 2010 року
відповідач здійснив самозахоплення
частини її ділянки загальною площею 30
кв.м., демонтуючи існуючу огорожу,
пересунувши огорожу від існуючої
раніше вздовж огорожі між їхніми
ділянками і звівши на території її
ділянки капітальну огорожу з
фундаменту та цегли і металевих щитів
заввишки два з половиною метри. З таких
підстав та уточнивши свої позовні
вимоги в ході розгляду справи
позивачка просила суд зобов'язати
ОСОБА_2 звільнити від встановленої
огорожі на бетонному фундаменті
шириною 0,34 м. шляхом її демонтажу, яка
була ним незаконно встановлена на
частині земельної ділянки № НОМЕР_1
Садового товариства «Самарський
розлив», усунути перешкоду в
користуванні їй частиною цієї
земельної ділянки, самозахоплення якої
він здійснив, площею 12 кв.м., визнати
недійсним Державний акт на право
власності на земельну ділянку № НОМЕР_2
в садовому товаристві «Самарський
розлив» на ім'я ОСОБА_2 та зобов'язати
Відділ Держкомзему у
Дніпропетровському районі і області
скасувати проведену в Книзі записів
держаних актів реєстрацію на вказану
земельну ділянку, визнати недійсним
Державний акт на право власності на
земельну ділянку № НОМЕР_1 в садовому
товаристві «Самарський розлив» на ім'я
ОСОБА_3 та зобов'язати Відділ
Держкомзему у Дніпропетровському
районі і області скасувати проведену в
Книзі записів держаних актів
реєстрацію на вказану земельну
ділянку, стягнути з відповідача на її
користь всі судові витрати.

Рішенням Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 04 березня 2014 року
зобов'язано ОСОБА_2 усунути перешкоди у
користуванні ОСОБА_3 земельною
ділянкою НОМЕР_1 у СТ «Самарський
розлив» Олександрівської сільської
ради Дніпропетровського
району/області, шляхом звільнення
частини земельної ділянки № НОМЕР_1
розміром 12 кв.м. та демонтування на ній
огорожі на бетонному фундаменті
шириною 0,34 м., з боку земельної ділянки
№ НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, а в
задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій
з підстав невідповідності висновків
суду дійсним обставинам справи просив
скасувати рішення суду та в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3
відмовити в повному обсязі.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів не
знаходить підстав для її задоволення
та скасування рішення суду виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
на підставі ХVІ сесії ХХІ скликання
Олександрівської сільської Ради
народних депутатів від 29 жовтня 1993 року
ОСОБА_3 належить земельна ділянка №
НОМЕР_1 площею 0,0547 га в межах та згідно з
планом, яка передана для садівництва та
розташована на території
Олександрівської сільської ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, що
підтверджується Державним актом на
право приватної власності на землю
серії ДІІ ДН № 023135, виданим 29.10.1997 року
на її ім'я, а сусідня земельна ділянка №
НОМЕР_2 перебуває у власності
відповідача ОСОБА_2 на підставі
Державного акту на право приватної
власності на землю ІІ-ДІІ Дн 081294,
зареєстрованого 27.10.1995 року за № 4230,
виданим на підставі рішення
Олександрівської сільської ради від
29.10.1993 року на його ім'я.

За висновками судової
земельно-технічної експертизи № 1630-13
від 15.10.2013 року фактична площа
земельної ділянки № НОМЕР_2, яка
належить ОСОБА_2 і розташована в СТ
«Самарський розлив» в с. Олександрівка
Дніпропетровського району, згідно
проведених геодезичних вимірів
становить 597,00 кв.м. та має розміри в
плані: від т.1 до т. 2 (ширина із сторони
дороги) - 2,23 м.; від т.2 до т.3 (ширина із
сторони дороги) - 14,94 м.; від т.3 до т.4
(довжина із сторони ділянки № НОМЕР_1) -
4,99 м.; від т.4 до т.5 (довжина із сторони
ділянки № НОМЕР_1) - 2,45 м.; від т.5 до т.7
(довжина із сторони ділянки № НОМЕР_1) -
29,44 м.; від т.7 до т.8 (ширина із сторони
ділянки № 203) - 14,61 м.; від т.8 до т.1
(довжина із сторони дороги) - 37,36 м..
Фактична площа земельної ділянки №
НОМЕР_1, яка належить ОСОБА_3 та
розташована в Садовому товаристві
«Самарський розлив» в с. Олександрівка
Дніпропетровського району, згідно
проведених геодезичних вимірів
становить 543,00 кв.м. та має розміри в
плані: від т.3 до т.9 (ширина із сторони
дороги) - 16,67 м.; від т.9 до т.10 (довжина із
сторони ділянки № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 -
17,16 м.; від т.10 до т.11 (довжина із сторони
ділянки № НОМЕР_4 - 18,33 м.; від т.11 до т.7
(ширина із сторони ділянки № НОМЕР_5) -
13,90 м.; від т.7 до т.5 (довжина із сторони
ділянки № НОМЕР_2) - 29,44 м.; від т.5 до т.4
(довжина із сторони ділянки № НОМЕР_2) -
2,45 м.; від т. 4 до т.3 (довжина із сторони
ділянки № НОМЕР_2) - 4,99 м..

Відповідно до геодезичних замірів
площі земельних ділянок № НОМЕР_1 та №
НОМЕР_2 згідно фактичного користування
не відповідають площам згідно
державних актів на дані земельні
ділянки. Площа земельної ділянки №
НОМЕР_1, яку фактично займає власник
даної земельної ділянки ОСОБА_3, на 4,0
кв.м. менша площі земельної ділянки,
зазначеної в державному акті на дану
земельну ділянку, а площа земельної
ділянки № НОМЕР_2, яку фактично займає
власник даної земельної ділянки
ОСОБА_2, на 12,0 кв.м. менша площі,
зазначеної в державному акті на дану
земельну ділянку.

За кадастровою зйомкою межі
земельної ділянки № НОМЕР_2 згідно
фактичного користування не
відповідають межам відповідно до
державного акту, кадастровий номер
:04:007:0321, а саме: власник земельної
ділянки № НОМЕР_2 займає земельну
ділянку із сторони земельної ділянки №
НОМЕР_1, площею 12,0 кв.м., яка йому згідно
проведених геодезичних вимірів не
належить. На даній ділянці встановлено
огорожу на бетонному фундаменті
шириною 0,34 м.; із сторони дороги по всій
довжині земельної ділянки № НОМЕР_2,
власник даної ділянки не користується
земельною ділянкою площею 24,0 кв.м., яка
згідно проведених геодезичних вимірів
належить йому на праві приватної
власності, згідно координат державного
акту номер :04:007:0321. По даній
ділянці прокладено водопровідну
мережу. Згідно кадастрової зйомки
встановлено, що межі земельної ділянки
№ НОМЕР_2 згідно фактичного
користування зі сторони земельної
ділянки № НОМЕР_1 не відповідають межам
відповідно до державного акту,
кадастровий номер :04:007:0321, а саме:
власник земельної ділянки № НОМЕР_2
займає земельну ділянку із сторони
земельної ділянки № НОМЕР_1, площею 12,0
кв.м., яка йому згідно проведених
геодезичних вимірів не належить. На
даній ділянці встановлено огорожу на
бетонному фундаменті шириною 0,34 м..

Таким чином, позивач ОСОБА_3 не може
використовувати належну їй земельну
ділянку, як повноправний власник,
оскільки відповідачем ОСОБА_2 зведено
огорожу на її земельній ділянці.

Статтею 152 ЗК України передбачено
право землекористувачу вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці права не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 212 ЗК України
самовільно зайняті земельні ділянки
підлягають поверненню власникам землі
або землекористувачам без
відшкодування затрат, понесених за час
незаконного користування ними.
Повернення самовільно зайнятих
земельних ділянок провадиться за
рішенням суду.

Дійшовши правильного висновку про
порушення зазначеними діями
відповідача законних прав позивачки,
суд першої інстанції обґрунтовано
зобов'язав відповідача усунути
перешкоди у користуванні ОСОБА_3 її
земельною ділянкою шляхом звільнення
її частини розміром 12 кв.м. та
демонтування на ній огорожі на
бетонному фундаменті шириною 0,34 м. з
боку земельної ділянки ОСОБА_3,
керуючись названими нормами закону.

Наведені в апеляційні скарзі
доводи ОСОБА_2 щодо припущення
висновку експерта в частині порушення
меж земельної ділянки позивачки,
оскільки в процесі проведення
експертизи межа ділянки № НОМЕР_1
встановлена не була, самі по собі не
спростовують вищезазначених висновків
експерта про зайняття відповідачем
земельної ділянки № НОМЕР_1, площею 12,0
кв.м., яка йому згідно проведених
геодезичних вимірів не належить, що
підтверджує порушення ним законних
прав позивачки в частині можливості
належного користування своєю
земельною ділянкою, та фактично
зводяться до переоцінки наданих
сторонами доказів, яким суд відповідно
до вимог ст. 212 ЦПК України дав належну
правову оцінку у сукупності, в тому
числі, Державному акту на право
приватної власності на землю серії ДІІ
ДН № 023135 від 29.10.1997 року на ім'я
позивачки, в якому зазначені межі її
земельної ділянки.

Доводи щодо незаконності рішення
суду в частині відмови в задоволенні
решти позовних вимог в апеляційній
скарзі не наведені і рішення суду в цій
частині позивачкою не оскаржується.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 04
березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:
С.П.
Козлов

Судді:
Л.О.
Каратаєва

М.Л.
Прозорова