Справа № 145/712/14-ц
Провадження №2/145/364/2014
Рішення

іменем України

(заочне)

04.09.2014 Тиврівський районний суд
Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г.

за участю секретаря
Мигдальської Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Банк
«Фінаси та кредит» в особі філії
«Київське регіональне управління»
Банку «Фінанси та Кредит»
правонаступник якого ПАТ «Банк
«Фінанси та кредит» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором , -

встановив:

ПАТ «Банк «Фінанси та кредит»
звернувся до суду із заявою, в якій
вказує, що 03 липня 2006 року між ним та
ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір
№ 15-155/06-А.

Предметом даного договору є надання
банком позичальнику в тимчасове
користування кредитні ресурси в сумі
35 000 доларів США 00 центів, для придбання
автомобіля КІА Sorento, з терміном повного
погашення заборгованості до 03 липня 2012
року з оплатою по процентній ставці 10 %
річних.

Банк виконав свої зобов'язання за
кредитним договором у повному обсязі -
здійснив видачу кредитних ресурсів.

Позичальник скористався кредитними
ресурсами та свої зобов'язання за
кредитним договором належним чином не
виконав, систематично порушував
виконання умов кредитного договору.

У зв'язку із невиконанням
позичальником зобов'язань за кредитним
договором, банк звернувся до
Шевченківського районного суду м.
Києва з позовною заявою про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та дострокове стягнення кредитних
ресурсів у розмірі 441 756 гривень 45
копійок з ОСОБА_1

Під час перебування справи у суді,
сторони дійшли мирової угоди відносно
розміру простроченої заборгованості
по нарахованих відсотках, комісії, тілу
кредиту та пені станом на 07.07.2008 року.

11 грудня 2008 року Шевченківським
районним судом м. Києва, зазначену
мирову угоду було затверджено та
провадження у справі закрито.

При розгляді справи банком не
заявлялись вимоги про розірвання
кредитного договору, а стягувалась
сума заборгованості, яка була
нарахована на момент розгляду справи.

Відповідно до укладеної мирової угоди
сторони дійшли згоди, що моментом
повернення заборгованості за
кредитним договором № 15-155/06-А від 03.07.2006
року вважається день зарахування
повної суми грошових коштів на
відповідний рахунок не пізніше дати
вказаної в графіку погашення
заборгованості.

Однак, ОСОБА_1 було грубо знехтувано
домовленістю з банком, і від виконання
умов мирової угоди відповідач
самоусунувся.

Пунктом 6.1. кредитного договору
встановлено, що за прострочення
повернення Кредитних ресурсів та/або
сплати процентів, позичальник сплачує
банку пеню з розрахунку 1 % від
простроченої суми за кожний день
прострочки.

Погашення нарахованої станом на 07.07.2008
року заборгованості відповідачем не
здійснювалось.

Сума заборгованості боржника перед
позивачем за кредитним договором,
станом на 12 лютого 2014 року, складає 1 865
227 гривень 50 копійок і включає в себе:

- 18 826 долари США 24 центи (За курсом
НБУ 1 долар США/ 8,5507 грн.) 160 977 гривень 53
копійки - заборгованість по відсотках
за користування кредитними ресурсами
за період з 07.07.2008 року по 12.02.2014 року.

- 23 684 гривні 50 копійок
-заборгованість по щомісячній комісії
за період з 07.07.2008 року по 12.02.2014 року.

- 1 680 565 (один мільйон шістсот
вісімдесят тисяч п'ятсот шістдесят
п'ять) гривень 47 копійок - пеня по
простроченій заборгованості за період
з 12.02.2013 року по 12.02.2014 року.

Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит»
заборгованість за кредитним договором
№ 15-155/06-А від 03.07.2006 року в розмірі 1 865 227
гривень 50 копійок , та судовий збір 3654
грн. 00 коп.

В судовому засіданні представник
позивача Майданюк В.П. позовні вимоги
підтримав, просить їх задоволити з
підстав, наведених у позовній заяві,
уточнив позовні вимоги, просить
стягнути 1865227 (один мільйон вісімсот
шістдесят п'ять тисяч двісті двадцять
сім) грн. 50 коп., також просить стягнути
судові витрати понесені за публікацію
оголошення в газеті «Вінниччина» - 197,40
грн. та газеті «Урядовий кур'єр» - 420
грн.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явився, хоч про слухання справи
повідомлений своєчасно у
встановленому законом порядку, заяв
про відкладення справи до суду не
надійшло .

Зі згоди представника позивача суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає положенням ст.224
ЦПК України.

Суд, вислухавши представника позивача,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
позов підлягає до часткового
задоволення , виходячи з наступного.

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання мають
виконуватись належним чином та у
встановлений строк відповідно до умов
договору та вимог ЦК України.

Таким чином, дії Боржника суперечать
цивільному законодавству України,
зокрема ст.ст.610, 612, 629 Цивільного
кодексу України. Крім того, оскільки
мало місце прострочення боржника, то
відповідно до п.3 ч.І ст.611 Цивільного
кодексу України Боржник повинен
сплатити неустойку, передбачену
умовами Кредитного договору.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк
зобов'язується надати грошові кошти
позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику ( грошові кошти у
такій самій сумі) у строк та в порядку ,
що встановлені договором.

03 липня 2006 року між Банк "Фінанси та
Кредит", в особі Філії "Київське
регіональне управління'" Банку "Фінанси
та Кредит", правонаступником щодо всіх
прав та зобов'язань якого є ПАТ "Банк
"Фінанси та Кредит" та ОСОБА_1 було
укладено Кредитний договір № 15-155/06-А.

Предметом даного договору є надання
банком позичальнику в тимчасове
користування кредитні ресурси в сумі
35 000 доларів США 00 центів, для придбання
автомобіля КІА Sorento, з терміном повного
погашення заборгованості до 03 липня
2012 року з оплатою по процентній ставці
10 % річних.

Банк виконав свої зобов'язання за
кредитним договором у повному обсязі,
відповідно до п.3.1. кредитного договору
на підставі письмової заяви
позичальника здійснив видачу
кредитних ресурсів.

Позичальник скористався кредитними
ресурсами та свої зобов'язання за
кредитним договором належним чином не
виконав, систематично порушував
виконання умов кредитного договору.

У зв'язку із невиконанням
позичальником зобов'язань за кредитним
договором, банк звернувся до
Шевченківського районного суду м.
Києва з позовною заявою про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та дострокове стягнення кредитних
ресурсів у розмірі 441 756 грн. 45 коп. з
ОСОБА_1

Під час перебування справи у суді,
сторони дійшли мирової угоди відносно
розміру простроченої заборгованості
по нарахованих відсотках, комісії, тілу
кредиту та пені станом на 07.07.2008 року.

11 грудня 2008 року Шевченківським
районним судом м. Києва, зазначену
мирову угоду було затверджено та
провадження у справі закрито.

При розгляді справи банком не
заявлялись вимоги про розірвання
кредитного договору, а стягувалась
сума заборгованості, яка була
нарахована на момент розгляду справи.

Керуючись ст.55 Закону України "Про
банки та банківську діяльність",
відносини банку з клієнтом регулюються
законодавством України та угодами
(договорами) між клієнтом та банком.

Відповідно до п.п. 4.1 Договору
Позичальник сплачує Банку відсотки за
користування кредитними ресурсами у
валюті кредиту за відсотковою ставкою
10 % річних.

Відповідно до укладеної мирової угоди
сторони дійшли згоди, що моментом
повернення заборгованості за
Кредитним договором № 15-155/06-А від 03.07.2006
року вважається день зарахування
повної суми грошових коштів на
відповідний рахунок не пізніше дати
вказаної в графіку погашення
заборгованості.

Однак, ОСОБА_1 було грубо порушено
домовленість з банком, і від виконання
умов мирової угоди відповідач
самоусунувся.

Відповідно до п. 17 Постанови № 5 ВССУ
«Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
від 30 березня 2013 року «Наявність
судового рішення про задоволення вимог
кредитора, яке не виконано боржником,
не припиняє правовідносин сторін
кредитного договору, не звільняє
останнього від відповідальності за
невиконання грошового зобов'язання та
не позбавляє кредитора права на
отримання сум, передбачених частиною
другою статті 625 ЦК, оскільки
зобов'язання залишається невиконаним
належним чином відповідно до вимог
статей 526, 599 ЦК.

Згідно п.7.2. кредитний договір набирає
чинності з моменту першої видачі
кредитних ресурсів та діє до повного
виконання сторонами прийнятих на себе
зобов'язань.

Частиною 2 статті 536 Цивільного кодексу
України передбачено, що розмір
процентів за користування чужими
грошовими коштами встановлюється
договором, законом або іншим актом
цивільного законодавства.

Пунктом 6.1. кредитного договору
встановлено, що за прострочення
повернення кредитних ресурсів та/або
сплати процентів, позичальник сплачує
банку пеню з розрахунку 1 % від
простроченої суми за кожний день
прострочки.

Погашення нарахованої станом на
07.07.2008 року заборгованості
відповідачем не здійснювалось. Однак
позичальник продовжував користуватись
кредитними коштами, і, відповідно до
норм цивільного законодавства та умов
договору, зобов'язаний сплатити
відсотки та комісійну винагороду за їх
використання, а також пеню.

Сума заборгованості боржника перед
позивачем за кредитним договором,
станом на 12 лютого 2014 року, складає 18 826
долари США 24 центи (За курсом НБУ 1 долар
США/ 8,5507 грн.) 160 977 гривень 53 копійки -
заборгованість по відсотках за
користування кредитними ресурсами за
період з 07.07.2008 року по 12.02.2014 року, 23 684
гривні 50 копійок -заборгованість по
щомісячній комісії за період з 07.07.2008
року по 12.02.2014 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, яку мають
істотне значення.

Тому суд вважає за необхідне зменшити
розмір пені з 1 680 565 гривень 47 копійок
до 184662,03 грн., що складає 100% від
заборгованості по відсотках та
заборгованості по щомісячній комісії .

Всього до стягнення підлягає 369324,06 грн.

Згідно ст. 88 ЦПК України суд присуджує
судові витрати пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог.

А отже до стягнення підлягає судовий
збір в сумі 730,80 грн.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212- 215, 224-226 ЦПК
України, ст.ст. 525,526, 536, 549, 550, 551, 599, 610, 611,
612, 625, 1048 - 1050, 1054 ЦК України, -

вирішив:

Позов задоволити частково .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит»
заборгованість за Кредитним договором
№ 15-155/06-А від 03.07.2006 року в розмірі 369324,06
(Триста шістдесят дев'ять тисяч триста
двадцять чотири ) гривні 06 копійок,
судовий збір 730 (Сімсот тридцять) грн. 80
копійок, витрати на оголошення в пресі
617 (шістсот сімнадцять) гривень 40
копійок.

Заява про перегляд заочного рішення
може бути подана відповідачами до
Тиврівського районного суду протягом
десяти діб з дня отримання копії
рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
заява про апеляційне оскарження
рішення може бути подана до
Вінницького апеляційного суду через
Тиврівський районний суд протягом
десяти діб, апеляційна скарга протягом
двадцяти діб з дня подання заяви про
апеляційне оскарження в такому ж
порядку.

Суддя
Мазурчак А. Г.