Справа № 640/3408/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року Київський районний
суд м.Харкова в складі:

головуючого судді Бородіної Н.М.

за участю секретаря Вітковської О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПАТ
«Українська транспортна страхова
компанія» про відшкодування шкоди, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся у суд з
позовом до відповідачів, ПАТ
«Українська транспортна страхова
компанія», ОСОБА_2, про відшкодування
шкоди , спричиненої внаслідок ДТП, а
саме : з ОСОБА_2 просить стягнути
матеріальну шкоду спричинену
пошкодженням його автомобіля в сумі
20385,98 грн., зі страхової компанії пеню,
за несвоєчасну сплату страхового
відшкодування, в сумі 442,90 грн. та 10000
грн. моральної шкоди .

В обґрунтування своїх вимог зазначає,
що 16 травня 2013 року сталося ДТП з вини
водія транспортного засобу BMW 315 д.н.
НОМЕР_1 ОСОБА_2, внаслідок якого
пошкоджений його автомобіль VOLWSWAGEN, д.н.
НОМЕР_3. На момент ДТП цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_2 була
застрахована полісом обов'язкового
страхування у ПАТ «Українська
транспортна страхова компанія». Він
звернувся до страхової компанії про
виплату йому страхового відшкодування,
однак в повному обсязі страховою
відшкодування не здійснено, виплачено
лише 3000 грн. Він був вимушений
ремонтувати автомобіль за власні
кошти, загальна сума яких склала 23385,98
грн., тому за вирахуванням 3000 грн.,
залишок спричиненої шкоди просить
стягнути з винної особи - ОСОБА_2

Крім того, за прострочення сплати
страхової суми на 61 день, на підставі
п.36.5 ЗУ "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", просить стягнути пеню в сумі
442,90 грн.

За несплату страхового відшкодування
страховою йому спричинена моральна
шкода , яку він просить стягнути у
відповідності до ст.1167 ЦК України.

Відповідач - ПАТ «Українська
транспортна страхова компанія», у
поданих запереченнях позовні вимоги не
визнав, при цьому оспорював суми
спричиненої шкоди, зазначаючи, що
згідно аварійного сертифікату
величина вартості матеріального
збитку складає 12861,49 грн., з яких 1000 грн.
франшиза, 6000 грн. страховою виплачено.
Підстави для моральної шкоди відутні.

Співвідповідач - ОСОБА_2, у судове
засідання не з'явився, заперечень проти
позову не надав, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином.

Суд зазначає, що у відповідності до ст.11
ЦПК України , суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних осіб, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Також у відповідності до ст.. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Враховуючи зазначене, суд розглядає
даний позов в межах заявлених вимог та
на підставі доказів наданих сторонами
у відповідності до ч.2 ст.27 ЦПК України.

Судом встановлено, підтверджено
наявними у справі доказами, що 16 травня
2013 року о 12.10 годині по вул. Чкалова, в
районі перехрестя з вул. Шишківською в
м.Харкові, сталося ДТП за участю
транспортного засобу BMW 315 д.н. НОМЕР_1,
під керуванням ОСОБА_2 та транспортного
засобу VOLWSWAGEN, д.н. НОМЕР_3, внаслідок ДТП
заподіяна матеріальна шкода.

Згідно свідоцтва про реєстрацію
автомобіль VOLWSWAGEN, д.н. НОМЕР_3
зареєстрований за позивачем.

Постановою Київського районного суду
м.Харкова від 26.07.2013р. винним у
вказаному ДТП визнаний водій
автомобіля BMW 315 д.н. НОМЕР_1 - ОСОБА_2,
який порушив п.13.1 ПДР України.

Згідно вимог ч.4 ст.61 ЦПК України
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкова для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено
постанову суду, з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, сам факт ДТП та вина в
ньому ОСОБА_2 підтверджуються
постановою , яка набрала законної сили
та є обов'язковою для суду.

Відповідно до ч.1,2 ст. 1187 ЦК України
джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з використанням
транспортних засобів, що створює
підвищену небезпеку для особи, яка цю
діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом.

Відповідно до ст..1194 ЦК України особа,
яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди
і страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2 на день скоєння ДТП була
застрахована в ПАТ «Українська
транспортна страхова компанія». Згідно
полісу обов'язкового страхування
АС/3653539 ліміт відповідальності на
одного потерпілого за заподіяну шкоду
майну складає 50 000 грн., розмір франшизи
складає 1000 грн.

Таким чином, в даному випадку ОСОБА_2
відшкодовує спричинену позивачу
внаслідок ДТП шкоду , в сумі яка не
охоплюється сумою страхового ліміту.

Згідно роз'яснень, які містяться в ПП
ВСУ «Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» розглядаючи
позови про відшкодування шкоди, суди
повинні мати на увазі, що відповідно до
статей 440 і 450 ЦК України шкода,
заподіяна особі і майну громадянина
або заподіяна майну юридичної особи,
підлягає відшкодуванню в повному
обсязі особою, яка її заподіяла, за
умови, що дії останньої були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи, а коли це було
наслідком дії джерела підвищеної
небезпеки, незалежно від наявності
вини.

Відповідно до ст..57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі
пояснень сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до статті 1 Закону «Про
судову експертизу» судова експертиза -
це дослідження експертом на основі
спеціальних знань матеріальних
об'єктів, явищ і процесів, які містять
інформацію про обставини справи, що
перебуває у провадженні, зокрема, суду.
Водночас, згідно з частиною першою
статті 143 ЦПК України експертиза
призначається для з'ясування питань, що
потребують спеціальних знань.

Із сукупності наведених норм
матеріального і процесуального права
вбачається, що доказом у справі при
наявності питань, які потребують
спеціальних знань, є висновок судової
експертизи, оскільки особа набуває
прав та несе обов'язки судового
експерта тільки після одержання нею
ухвали про призначення експертизи та
попередження про кримінальну
відповідальність.

Для встановлення розміру матеріальної
шкоди, заподіяною автомобілю позивача,
внаслідок ДТП від 16.05.2013р. потрібні
спеціальні знання в галузі
автомтоварознавства.

Позивачем в підтвердження розміру
спричиненої шкоди - а саме пошкодження
його автомобіля VOLWSWAGEN та витрати на
його ремонт, надані розрахунок
-фактури, акту здачі - прийняття робіт ,
чек (документи в копії), які судом як
доказ не приймаються, оскільки з
наданих документів не вбачається, що
необхідність виконати роботи та
змінити деталі, які зазначені у
вказаних документах, викликана
внаслідок пошкодження автомобіля
позивача при ДТП від 16.05.2013р.

При цьому, судом тричі роз'яснювалось
право позивача на подання клопотання
про призначення експертизи, однак
позивач відповідне клопотання не
заявляв.

Таким чином, розмір спричиненої
матеріальної шкоди позивачем не
доведений.

Стосовно відшкодування моральної
шкоди в сумі 10000 грн., яку позивач
просить стягнути зі страхової
компанії, суд зазначає наступне.

Позивач просить стягнути зі страхової
компанії моральну шкоду, у зв'язку із
несплатою страхового відшкодування.

Відносини у сфері обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів регулюється
Законом України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" .

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 ЗУ "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно п.23.1 ст. 23 Закону шкодою,
заподіяною життю та здоров'ю
потерпілого внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, є:
моральна шкода, що полягає у фізичному
болю та стражданнях, яких потерпілий -
фізична особа зазнав у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я.

Виходячи з положень Закону моральна
шкода відшкодовується страховою
компанією при наявності у потерпілого
каліцтва або іншого ушкодження
здоров'я, які настали внаслідок
страхового випадку. Інші підстави
відшкодування страховою компанією, як
страховиком цивільно-правової

відповідальності власників наземних
транспортних засобів - відсутні.

Доказів отримання позивачем при ДТП
від 16.05.2013р. ушкодження здоров'я суду не
надано, тому підстави для стягнення
моральної шкоди зі страхової компанії
відсутні.

Стосовно стягнення зі страхової
компанії пені за листопад та грудень
2013р. в сумі 442,90 грн., суд зазначає
наступне.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону
страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня
узгодження ним розміру страхового
відшкодування з особою, яка має
право на отримання відшкодування, за
наявності документів, зазначених у

статті 35 цього Закону, повідомлення
про дорожньо-транспортну пригоду, але
не пізніш як через 90 днів з дня
отримання заяви про страхове
відшкодування зобов'язаний: прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
та виплатити його або прийняти
рішення про відмову у виплаті
страхового відшкодування..

За кожен день прострочення виплати
страхового відшкодування
(регламентної виплати) з вини
страховика (МТСБУ) особі, яка має
право на отримання такого
відшкодування, сплачується пеня з
розрахунку подвійної облікової
ставки Національного банку України,
яка діє протягом періоду, за який
нараховується пеня. (п.36.5).

Між тим, суду не надано доказів подання
позивачем до страхової компанії
документів передбачених ст. 35 Закону
та дату їх подання, від якої у
відповідності до вказаних норм Закону
йде відрахування 90 днів.

За відсутності доказів підстави для
стягнення зі страхової компанії на
користь позивача пені - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.3, 4, 10, 60, 61, 79, 81, 88, 212-215, ЦПК України,
суд ,-

вирішив:

В задоволені позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом

десяти днів з дня його проголошення,
через суд першої інстанції. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили, після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги.

Суддя
Бородіна Н.М.