АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/6659/14 Справа: №
635/3478/14-ц Категорія: «земельні
Головуючий 1 інстанції: Юдін Є.О.
Доповідач: Малінська
Рішення

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

Головуючого судді - Малінської С.М.,

Суддів - Піддубного Р.М.,

Тичкової О.Ю.,

при секретарі - Лотох І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Харківського
районного суду Харківської області від
26 серпня 2014 року по справі за позовом
державного підприємства «Жовтневе
лісове господарство» до ОСОБА_2, ОСОБА_3
, третя особа : Будянська селищна рада
Харківського району Харківської
області про повернення самовільно
зайнятої земельної лісової ділянки та
приведення її у первісний стан,-

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ДП «Жовтневе лісове
господарство» звернулося до суду з
названим позовом, в обґрунтування
якого позивач зазначив, що він є
постійним користувачем земельними
лісовими ділянками Люботинського
лісництва на підставі
планово-картографічних матеріалів
лісовпорядкування. Під час проведеної
співробітниками позивача перевірки
встановлено, що у межах земельної
лісової ділянки ОСОБА_2 самовільно
зведено капітальну будівлю цегляного
гаражу, площею 0,004 га, про що складено
відповідний акт. Надання відповідачу
лісової ділянки для зведення будівлі
відповідачем підприємство не
погоджувало, правовстановлюючі
документи на гараж у відповідача
відсутні. Позивачем було направлено
вимогу демонтувати самовільно зведену
будівлю, проте ОСОБА_2 до цього часу
лісову ділянку не звільнив. У зв'язку з
викладеним, ДП «Жовтневе лісове
господарство» просило зобов'язати
відповідача повернути та привести у
належний стан шляхом знесення
самовільно зведених споруд та будівель
земельну лісову ділянку, розташовану у
АДРЕСА_1.

Ухвалою суду від 25 липня 2014 року у
якості співвідповідача по справі
залучено ОСОБА_3, у якості третьої особи
- Будянську селищну раду Харківського
району Харківської області.

Рішенням Харківського районного суду
Харківської області позовні вимоги
задоволено, зобов'язано ОСОБА_2, ОСОБА_3
повернути та привести у належний стан
земельну лісову ділянку, розташовану у
АДРЕСА_1 шляхом знесення самовільно
зведеного гаражу, площею 0,004 га.
Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права просив рішення
скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити його позовні вимоги у
повному обсязі.

Вислухавши суддю-доповідача , осіб , що
приймали участь у справі , дослідивши
матеріали справи , судова колегія
вважає необхідним апеляційну скаргу
задовольнити частково , рішення суду
першої інстанції змінити з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 16 Лісового Кодексу
України право користування лісами
здійснюється в порядку постійного та
тимчасового користування лісами.

ДП «Жовтневе лісове господарство» є
постійним користувачем земельними
лісовими ділянками Люботинського
лісництва на підставі
планово-картографічних матеріалів
лісовпорядкування відповідно до п.5
Прикінцевих положень Лісового Кодексу
України( ( а.с.52-53).

13 вересня 1983 року виконкомом
Будянської селищної ради Харківського
району Харківської області прийнято
рішення про виділення ОСОБА_2 земельної
ділянки в Люботинському лісництві в
с.Буди під будівництво сараю. (а.с.41-42). В
рішенні виконкому вказано , що дозвіл
узгоджено з Люботинським лісництвом.
Матеріали справи не містять доказів на
підтвердження цього узгодження. Крім
того , даним рішенням надано дозвіл на
будівництво сараю , а не цегляного
гаражу.

Рішенням XVII сесії V скликання
Будянської селищної ради від 26.05.2008року
«Про надання гр.ОСОБА_3 дозволу на
розробку технічної документації на
земельну ділянку по АДРЕСА_2
відповідачу ОСОБА_3 надано такий
дозвіл(а.с.6).

Рішенням XXIX сесії VI скликання
Будянської селищної ради від 04.11.2013року
скасовано дозвіл ОСОБА_3 на розробку
технічної документації на спірну
ділянку.

14 травня 2009 року КП «ХРБТІ» видано
технічний паспорт на гараж , що
знаходиться в АДРЕСА_2 ОСОБА_2.
Правовстановлюючі документи на даний
гараж відсутні(а.с.9).

Відповідно технічного звіту
визначення координат земельної
ділянки ур. АДРЕСА_1»спірний цегляний
гараж , площею 0,004 га , знаходиться у
АДРЕСА_1 , на землях лісового фонду.

Відповідно до ст. 106 Земельного Кодексу
України . самовільно зайняті земельні
ділянки лісогосподарського
призначення , інші лісові ділянки
підлягають поверненню за їх належністю
без відшкодування витрат , понесених за
час незаконного користування ними.
Повернення самовільно зайнятих
земельних ділянок лісогосподарського
призначення , інших земельних лісових
ділянок здійснюється в порядку ,
встановленому Земельним Кодексом
України.

Статтею 212 Земельного Кодексу України
передбачено , що самовільно зайняті
земельні ділянки підлягають
поверненню власникам землі або
землекористувачам без відшкодування
затрат , понесених за час незаконного
користування ними. Приведення
земельних ділянок у придатний для
користування стан , включаючи знесення
будинків , будівель і споруд ,
здійснюється за рахунок громадян або
юридичних осіб , які самовільно зайняли
земельні ділянки.

Таким чином , судом першої інстанції
встановлено , що відповідачами
самовільно збудовано та зроблено
технічну документацію на гараж площею
0,004 га , що знаходиться у АДРЕСА_1 , на
землях лісового фонду. На підставі
цього висновку судом першої інстанції
обґрунтовано задоволено позов в
частині зобов'язання ОСОБА_2, ОСОБА_3
повернути та привести у належний стан
земельну лісову ділянку, розташовану у
АДРЕСА_1 шляхом знесення самовільно
зведеного гаражу, площею 0,004 га.

Посилання апелянта на відсутність у
позивача права користування спірною
земельною ділянкою спростовується
планово-картографічними матеріалами
лісовпорядкування відповідно ( а.с.52-53).

Безпідставним є посилання апелянта на
те , що позовні вимоги не
конкретизовано , оскільки на спірній
земельній ділянці збудовано кілько
гаражів . Судовим рішенням конкретно
вказано на необхідність відповідачам
знести гараж, розташований в АДРЕСА_1
площею 0,004 га.

На а.с.110 зв. апелянт сам вказує , що на
спірній ділянці збудовано гараж площею
0,0025га , площею 0 , 0045 га та площею 0 , 0040
га. Таким чином , гараж площею 0 ,004 га на
спірній ділянці один.

Посилання апелянта на те , що ним
збудовано гараж на підставі рішення
виконкому від 13 вересня 1983 року
Будянської селищної ради Харківського
району Харківської області , яким
прийнято рішення про виділення ОСОБА_2
земельної ділянки в Люботинському
лісництві в с.Буди під будівництво
сараю. (а.с.41-42) є безпідставним ,
оскільки доказів того , що дане рішення
узгоджено з Люботинським лісництвом
матеріали справи не містять. Крім того ,
даним рішенням надано дозвіл на
будівництво сараю , а не цегляного
гаражу.

Безпідставним є посилання
представника Будянської селищної ради
Харківського району Харківської
області на те , що рішенням виконкому
від 09 липня 1996 року №209 « Про обмін
земельними ділянками Будянською
селищною радою і Жовтневим
держлісгоспом» дозволено відвести 0,12
га земель лісового фонду на участку 3 ,
АДРЕСА_1 під будівництво гаражів для
мешканців села Буди. Вищевказані землі
знаходяться в кварталі 51 виділ 3
Люботинського лісництва , а спірний
гараж знаходиться в кварталі 51 виділ 10.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують.

Стягуючи солідарно судові витрати ,
суд першої інстанції не врахував
вимоги ст. 541 ЦК України , згідно якої
солідарний обов'язок або солідарна
вимога виникають у випадках ,
встановлених договором або законом ,
зокрема у разі неподільності предмета
забов'язання. Нормами ЦПК України не
передбачено солідарної
відповідальності по сплаті судових
витрат, а тому в цієї частині рішення
суду першої інстанції підлягає
зміненню.

На підставі вищевикладеного , судова
колегія вважає за необхідне апеляційну
скаргу задовольнити частково ,
рішення суду змінити в частині
стягнення судових витрат, стягнути з
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судові витрати по 117
грн. 30 коп. з кожного. В решті рішення
суду залишити без змін.

Керуючись ст. 16 Лісового кодексу
України , ст.ст.106 , 212 Земельного
кодексу України ; ст.ст.10 , 60 ; 292 ; 294-296;
303 ; 304 ; 307,309 ;313-315 ; 317 ; 319; 325 ЦПК України ,
судова колегія,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Харківського районного
суду Харківської області 26 серпня 2014
року змінити в частині стягнення
судових витрат .

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь
державного підприємства «Жовтневе
лісове господарство» судові витрати по
117 грн. 30 коп. з кожного.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення ,
але може бути оскаржене в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :