Вищий спеціалізований суд україни
з розгляду цивільних і кримінальних
справ
УХВАЛА

іменем україни

21 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А.,

суддів: Євтушенко О.І.,
Євграфової Є.П.,

Завгородньої І.М.,
Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції,
Кримської філії Приватного
підприємства «Спеціалізоване
підприємство Юстиція», Ялтинської
філії Акціонерно-комерційного банку
соціального розвитку «Укрсоцбанк»,
третя особа - орган опіки та піклування
Ялтинської міської ради, про визнання
недійсними прилюдних торгів з
реалізації нерухомого майна,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 10
вересня 2013 року та ухвалу Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим від 12
листопада 2013 року

та касаційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
в особі «Південного комерційного
макрорегіону ПАТ «Укрсоцбанк» на
рішення Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 10
вересня 2013 року та ухвалу Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим від 12
листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції, Кримської філії
Приватного підприємства
«Спеціалізоване підприємство
Юстиція», Ялтинської філії
Акціонерно-комерційного банку
соціального розвитку «Укрсоцбанк»,
третя особа - орган опіки та піклування
Ялтинської міської ради, про визнання
недійсними прилюдних торгів з
реалізації нерухомого майна.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що 8 вересня 2005 року між
Акціонерним-комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк» в
особі Ялтинської філії (далі - Банк) та
ОСОБА_3 укладено договір кредиту № 546,
за умовами якого Банк надав ОСОБА_3
кредит у розмірі 35 000 дол. США.

У забезпечення виконання умов
указаного договору між Банком та
ОСОБА_5, яка є майновим поручителем за
зобов'язаннями, 8 вересня 2005 року
укладено іпотечний договір, предметом
якого є житловий будинок АДРЕСА_1, який
належав на праві власності ОСОБА_5
відповідно до дубліката договору
дарування, посвідченого 6 червня 1994
року державним нотаріусом Першої
ялтинської нотаріальної контори
Коржавіною Т.Ф. за реєстровим № 1-3180,
замість втраченого, виданого 22 серпня
2000 року державним нотаріусом Першої
ялтинської державної нотаріальної
контори за реєстровим № 5-1503,
зареєстрованого Ялтинським бюро
технічної інвентаризації 27 серпня

2000 року, зареєстрований в електронному
реєстрі прав власності на нерухоме
майно 29 серпня 2005 року за реєстраційним
№ 11875713.

23 травня 2006 року між сторонами укладено
договір кредиту № 195 на суму 51 000 дол.
США, у забезпечення якого також був
укладений іпотечний договір від 23
травня 2006 року. За умовами цього
договору позивач передав у іпотеку
житловий будинок АДРЕСА_1, який належав
іпотекодавцю ОСОБА_3 на підставі
договору купівлі-продажу за реєстровим
№ 1352. Вартість іпотеки сторонами було
визначено у розмірі 600 000 грн. У звʼ?язку
із невиконанням позивачем умов
кредитних договорів приватним
нотаріусом ОСОБА_7 було видано
виконавчий напис, на підставі якого
державним виконавцем 12 березня 2009 року
відкрито виконавче провадження щодо
стягнення з позивача на користь Банку
суми заборгованості в розмірі 1 154 639 грн
07 коп. Листом підрозділу примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим від 27
жовтня 2009 року ОСОБА_3 повідомлено, що в
результаті проведеної оцінки предмета
іпотеки оціночна вартість житлового
будинку АДРЕСА_1 становить 1 603 500 грн.
Згідно з листом, надісланим на адресу
позивача від 11 березня 2010 року
підрозділом примусового виконання
рішень, позивачу повідомлялось про
уцінку житлового будинку, яка
становила згідно з актом уцінки майже 30
% його вартості. Разом із тим згідно з
приписами Інструкції «Про проведення
виконавчих дій» державний виконавець
мав переоцінювати майно у присутності
сторін виконавчого провадження, чого
ним зроблено не було. 20 лютого 2013 року
державним виконавцем прийнято
постанову про повернення виконавчого
документа стягувачу у звʼ?язку із
частковим стягненням заборгованості в
розмірі

535 253 грн 85 коп. Однак державним
виконавцем було порушено процедуру
проведення повторної уцінки майна, не
було повідомлено позивача і про
проведення прилюдних торгів Кримською
філією Приватного підприємства
«Спеціалізоване підприємство
Юстиція». Крім того, при проведенні
прилюдних торгів не враховано значне
збільшення площі житлового будинку
майже на 200 кв. м в результаті
реконструкції, яку провів позивач.

ОСОБА_3 не було надіслано повідомлення
про розподіл коштів від продажу
предмета іпотеки та протокол
проведення прилюдних торгів. Крім того,
на його адресу не було надіслано акта
про реалізацію предмета іпотеки. При
проведенні прилюдних торгів
відповідачами не було враховано і
факту реєстрації у житловому будинку
малолітньої дитини позивача ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що передбачає
необхідність дозволу органу опіки та
піклування на проведення торгів.

Рішенням Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 10
вересня 2013 року позовні вимоги
задоволено. Визнано прилюдні торги з
реалізації нерухомого майна житлового
будинку по АДРЕСА_1, загальною площею

212,0 кв. м, проведені 25 січня 2013 року,
недійсними. Вирішено питання про
стягнення судового збору.

Ухвалою Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 12 листопада 2013 року
рішення Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 10
вересня 2013 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати оскаржувані судові рішення
та передати справу на новий розгляд до
суду першої інстанції, мотивуючи свої
вимоги порушенням судом норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

У касаційній скарзі представник
Публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» в особі Південного
комерційного макрорегіону Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
(далі - ПАТ «Укрсоцбанк») - ОСОБА_9
просить скасувати оскаржувані судові
рішення та ухвалити нове рішення, яким
у задоволенні позовних вимог
відмовити, мотивуючи свої вимоги
порушенням судом норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалені у
справі судові рішення першої та
апеляційної інстанцій не відповідають.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився апеляційний суд, виходив із
того, що при проведенні прилюдних
торгів було порушено вимоги Закону
України «Про виконавче провадження», у
томі числі й права малолітньої дитини,
яка зареєстрована у будинку.

Проте повністю з таким висновком
погодитися не можна.

Судами встановлено, що 23 травня 2006 року
між ОСОБА_3 та АКБ «Укрсоцбанк»
укладено договір кредиту № 195 на суму 51
000 дол. США.

Виконання умов даного договору
забезпечено договором іпотеки,
укладеним того ж дня сторонами по
справі, за умовами якого ОСОБА_3 передав
в іпотеку Банку житловий будинок
АДРЕСА_1.

У зв'язку з неналежним виконанням
ОСОБА_3 умов кредитних договорів,
приватним нотаріусом 25 грудня 2008 року
видано виконавчий напис, на підставі
якого 12 березня 2009 року відкрито
виконавче провадження щодо стягнення з
позивача на користь Банку суму
заборгованості у розмірі 1 154 639 грн 07
коп.

У порядку виконання виконавчого напису
житловий будинок по

АДРЕСА_1 було реалізовано з прилюдних
торгів.

ОСОБА_4 є переможцем прилюдних торгів,
що підтверджено протоколом прилюдних
торгів від 25 січня 2013 року, тобто
власником спірного будинку.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних і юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених позовних
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

З обставин справи вбачається, що на час
звернення до суду новим власником
спірного будинку є ОСОБА_4, проте суд на
вказане уваги не звернув та не залучив
останнього до розгляду справи, хоча
даний спір зачіпає права та інтереси
останнього.

Умови та порядок вчинення виконавчих
дій визначені Законом України «Про
виконавче провадження» та Інструкцією
про проведення виконавчих дій,
затвердженою наказом Міністерства
юстиції України від 15 грудня 1999 року №
74/5, а також Законом України «Про
іпотеку».

Згідно з протоколом проведення
прилюдних торгів № 24/1036/12-и-01
переможцем торгів визнано ОСОБА_4, який
сплатив за квартиру

700 161 грн 99 коп.

Згідно зі ст. 41 Закону України «Про
іпотеку» реалізація предмета іпотеки,
на який звертається стягнення за
рішенням суду або за виконавчим
написом нотаріуса, проводиться, якщо
інше не передбачено рішенням суду,
шляхом продажу на прилюдних торгах у
межах процедури виконавчого
провадження, передбаченої Законом
України «Про виконавче провадження», з
дотриманням вимог цього Закону.

Відповідно до п. 4.14 Тимчасового
положення про порядок проведення
прилюдних торгів під час проведення
прилюдних торгів ведеться протокол, до
якого заносяться такі дані, зокрема,
пропозиції покупців, відомості про
покупця, який запропонував у ході
торгів найвищу ціну (переможець
торгів).

Відповідно до пункту 4.2 Тимчасового
положення лот виставляється на торги
за наявності не менше двох покупців.
Відповідно до пункту 7.1

розділу 7 «Прикінцеві положення»
Тимчасового положення прилюдні торги
вважаються такими, що не відбулися,
зокрема, у разі відсутності покупців
або наявності лише одного покупця.

Як вбачається із матеріалів справи, в
протоколі про проведення прилюдних
торгів з реалізації нерухомого майна №
24/1036/12-и-01, зазначений тільки один
учасник торгів ОСОБА_4, а також
зазначена, відповідно, тільки одна
пропозиція щодо ціни лота, у зв'язку з
чим останній був визнаний переможцем
торгів.

За таких обставин, коли фактичні
обставини належним чином не
встановлені, ухвалені у справі судові
рішення не відповідають вимогам ст. 213
ЦПК України щодо законності й
обґрунтованості, зазначені вище
порушення призвели до неправильного
вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК
України є підставою для їх скасування з
передачею справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 12 Закону України від 15
квітня 2014 року № 1207-VII «Про
забезпечення прав і свобод громадян та
правовий режим на тимчасово окупованій
території України» цивільна справа
передається на розгляд до апеляційного
суду м. Києва.

Керуючись статтями 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
в особі «Південного комерційного
макрорегіону ПАТ «Укрсоцбанк»
задовольнити частково.

Рішення Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 10
вересня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Автономної Республіки Крим від 12
листопада 2013 року скасувати, справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Згідно зі ст. 12 Закону України від 15
квітня 2014 року № 1207-VII «Про
забезпечення прав і свобод громадян та
правовий режим на тимчасово окупованій
території України» цивільну справу
передати до апеляційного суду м. Києва
для визначення підсудності.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.А. Горелкіна Судді:О.І.
Євтушенко Є.П. Євграфова І.М.
Завгородня Ю.Г. Іваненко