АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 216/9392/13-ц 22-ц/774/1497/К/14
Справа № 216/9392/13-ц
Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1497/К/14
Доповідач - Бондар Я.М.
РІШЕННЯ

Іменем України

17 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Бондар Я.М.,

суддів - Зубакової В.П., Соколан Н.О.,

при секретарі - Батуринській В.Б.,

за участі - позивача ОСОБА_2,
представника відповідача Захарової
Марини Володимирівни,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою
Державного підприємства «Криворізький
магазин «Медтехніка» на рішення
Центрально-міського районного суду м.
Кривого Рогу від 05 травня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до Державного
підприємства «Криворізький магазин
«Медтехніка» про стягнення заробітної
плати, компенсації втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
їх виплати, компенсації за
невикористану відпустку та
відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Державного
підприємства «Криворізький магазин
«Медтехніка» (далі ДП «Медтехніка») про
стягнення заробітної плати,
компенсації втрати частини доходів у
зв'язку з порушенням строків їх
виплати, компенсації за невикористану
відпустку та відшкодування моральної
шкоди, уточнивши який просив стягнути з
відповідача на його корить
заборгованість по заробітній платі
після утримання податку з доходів
фізичних осіб й інших обов'язкових
платежів в сумі 71147,88 грн., компенсацію
втрати частини заробітної плати у
зв'язку з порушенням строків її виплати
в сумі 994,61 грн., компенсацію
невикористаної відпустки в сумі 5253,56
грн., середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного розрахунку
станом на 18.03.2014 року в сумі 10330,23 грн., а
також моральну шкоду в сумі 5000,00 грн. В
обґрунтування позовних вимог,
зазначив, що в період з 01.08.1997 року по
08.11.2013 року він працював на посаді
директора у відповідача. На підставі
наказу Державного українського
об'єднання «Полімед» № 60-к від 05.11.2013
року був звільнений з посади директора,
а укладений контракт з ним було
достроково розірвано на підставі п.1
ст.36 КЗпП за згодою сторін.

З червня 2010 року заробітна плата
виплачувалася нерегулярно. Відповідно
до довідки № 56/1 від 26.09.2013 року
посадовий оклад становив 3000 гривень, що
з врахуванням індексації складало 3154,85
гривень без утримання податку з
доходів фізичних осіб й інших
обов'язкових платежів або 2553,54 гривень
за вирахуванням утримання усіх
податків. Відповідно до цієї ж довідки
заборгованість відповідача по
заробітній платі перед позивачем
станом на 26.09.2013 року складає 65311,22
гривень. Заборгованість за вересень,
жовтень та робочі дні листопада
становить 5836,66 гривень.

Рішенням Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу від 05
травня 2014 року позовні вимоги
задоволено частково.

Стягнуто з ДП "Медтехніка" на користь
ОСОБА_2 заборгованість по заробітній
платі після утримання податку з
доходів фізичних осіб й інших
обов'язкових платежів в сумі 71147
(сімдесят одна тисяча сто сорок сім)
грн. 88 коп., компенсацію втрати частини
заробітної плати у зв'язку з порушенням
строків її виплати в сумі 994 (дев'ятсот
дев'яносто чотири) грн. 61 коп., середній
заробіток за весь час затримки по 18
березня 2014 року в сумі 10330 (десять тисяч
триста тридцять) грн. 23 коп.

Стягуто з ДП "Медтехніка" в дохід
держави судовий збір 824 (вісімсот
двадцять чотири) грн. 72 коп.

В решті позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального права, неповноту
з'ясування обставин справи, поставив
питання про скасування вказаного
рішення суду та ухвалення нового
рішення, яким просив відмовити в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі. В обґрунтування апеляційної
скарги представник відповідача
зазначив, що суд першої інстанції
ухвалюючи оскаржуване рішення,
ґрунтував свої висновки на
припущеннях. Вважає, довідка № 56/1 від
26.09.2013 року, підписана позивачем, не
може вважатись неналежним і
недопустимим доказом по справі,
оскільки останній є заінтересованою
особою. Також, зауважив на тому, що суд
першої інстанції не з'ясував які звіти
здавались відповідачем до податкової
інспекції та пенсійного фонду, з якої
суми сплачували податки тощо.

В письмових запереченнях представник
позивача, посилаючись на законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, просив апеляційну скаргу
відхилити, залишивши рішення
Центрально-Міського районного суду м.
Кривого Рогу від 05 травня 2014 року без
змін.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду не
відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги частково
суд першої інстанції виходив з
доведеності частини позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 116 КЗпП України
при звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, в період з 01.08.1997
року по 08.11.2013 року ОСОБА_2 працював на
посаді директора у відповідача (а.с.5-7).
На підставі наказу Державного
українського об'єднання «Полімед» №
60-к від 05.11.2013 року був звільнений з
посади директора, а укладений контракт
з ним було достроково розірвано на
підставі п.1 ст.36 КЗпП за згодою сторін.

З червня 2010 року заробітна плата
виплачувалася нерегулярно. Відповідно
до довідки № 56/1 від 26.09.2013 року (а.с.4)
посадовий оклад ОСОБА_2 становив 3000
гривень, що з урахуванням індексації
складало 3154,85 гривень без утримання
податку з доходів фізичних осіб й інших
обов'язкових платежів або 2553,54 гривень
за вирахуванням утримання усіх
податків. Відповідно до цієї ж довідки
заборгованість відповідача по
заробітній платі перед позивачем
станом на 26.09.2013 року складає 65311,22
гривень. Заборгованість за вересень,
жовтень та робочі дні листопада
становить 5836,66 гривень. Проте, колегія
суддів критично відноситься до
вказаної довідки, оскільки остання
підписана самим позивачем по справі та
спростовується іншими доказами.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Підстави для звільнення від
доказування, передбачені ст. 61 ЦПК
України відсутні.

Доводи позовної заяви щодо наявності
заборгованості по виплаті заробітної
плати колегією суду не приймаються до
уваги оскільки позивачем по справі, як
директором ДП «Медтехніка» жодного
разу не було повідомлено про наявну
заборгованість перед Державною
податковою інспекцією та Пенсійним
фондом України, що прямо вказує, на факт
відрахування відповідних коштів до
вказаних органів. Також підтвердженням
даного факту є відомості про
нарахування заробітної плати та сплати
внесків ДП «Медтехніка» по найманому
працівнику ОСОБА_2 за оспорюваний
період, а саме з червня 2010 року по
листопад 2013 року, надані Управлінням
Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Кривого
Рогу та звітами за формою 1-ДФ по ДП
«Медтехніка» за період з ІІ кварталу 2010
року по ІІ квартал 2013 року, наданими
Криворізькою південною об'єднаною
Державною податковою інспекцією ГУ
Міндоходів Дніпропетровської області.

Таким чином, з огляду на недоведеність
факту наявності заборгованості по
виплаті заробітної плати, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов помилкового висновку щод о
доведеності позовних вимог та
необхідності задоволення позовних
вимог.

Відтак, колегія суддів вважає, що
рішення суду ухвалено з порушенням
норм матеріального і процесуального
законодавства, у зв'язку із чим
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду -
скасуванню на підставі ст. 309 ЦПК
України, з ухваленням нового рішення
про відмову в задоволенні позовних
вимог в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства «Криворізький магазин
«Медтехніка» - задовольнити.

Рішення Центрально-міського районного
суду м. Кривого Рогу від 05 травня 2014
року -скасувати та ухвалити нове
рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
Державного підприємства «Криворізький
магазин «Медтехніка» про стягнення
заробітної плати, компенсації втрати
частини доходів у зв'язку з порушенням
строків їх виплати, компенсації за
невикористану відпустку та
відшкодування моральної шкоди -
відмовити в повному обсязі.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: