Провадження № 2/626/278/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

21.07.2014 року Красноградський районний
суд Харківської області

в складі: головуючого - судді Гусар
П.І.

при секретарі Івашкіної
Т.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Краснограді
цивільну справу за уточненим позовом
ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про
стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В:

04.11.2013 року позивач звернувся в
Комінтернівський райсуд м. Харкова до
ОСОБА_1, ТОВ «Українське Фінансове
Агенство «Верус» з позовом про
стягнення боргу в розмірі 28000, 61 грн.

28.01.2014 року позивач уточнив позовні
вимоги, виключив з позову відповідача
«Українське Фінансове Агенство
«Верус» і у зв'язку з чим ухвалою судді
Комінтернівського районного суду від
20.02.2014 року справа направлена за
підсудністю до Красноградського
райсуду.

З позовної заяви витікає, що
відповідач згідно укладеного договору
№ б/н від 08.10.2004 року отримав кредит у
розмірі 6000, 00 грн у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки. Згідно умов укладеного
договору Договір складається із Заяви
позичальника та Умов і правил надання
Банківських послуг. Відповідно до умов
погашення заборгованості здійснюється
щомісяця в період сплати, Позичальник
повинен надавати Банку грошові кошти
для погашення заборгованості за
Кредитом, яка складається із
заборгованості за Кредитом, за
відсотками, комісією, а також інших
витрат згідно умов. Взяті на себе
зобов'язання відповідач не виконав і на
31.07.2013 року має заборгованість в сумі
28000, 61 грн, яка складається з
заборгованості за кредитом в розмірі
8318, 20 грн, заборгованості по процентам в
розмірі 19 682, 41 грн. ( а.с. 47).

В судовому засіданні представник
позивача, Клименко Н.С. просила позов
задовольнити та вказала, що згідно п.п.
9.3 та 9.12 Умов Кредитні рахунки відкриті
на невизначений термін, також Договір
діє 12 місяців з моменту підписання, а
відносно ОСОБА_1 діє 24 місяці. Якщо за
цей строк жодна із сторін не
проінформує іншу про припинення дії
Договору, він автоматично
пролонгується на такий же строк.
Згідно наданої Банком інформації строк
дії кредитної універсальної картки ,
виданої ОСОБА_1 закінчується в жовтні
2012 року і тому позовна заява Банком
була подана до суду в межах строку
позовної давності.

Відповідач, представник відповідача -
ОСОБА_3 позов не визнали, звернулися до
суду із заявою про застосування
позовної давності, так як з наданого
Банком розрахунку останнє списання з
кредитної картки відповідача було
26.08.2009 року в сумі 0, 09 грн, з цього
моменту ніяких грошових операцій між
сторонами не здійснювалось. На їх думку
27.08.2009 року є початком перебігу строку
позовної давності, а позивач звернувся
з позовом 04.11.2013 року, пропустивши цей
строк без поважних причин.

Вислухавши пояснення
учасників процесу, дослідивши надані
сторонами письмові докази, суд вважає,
що в задоволенні позову необхідно
відмовити у зв'язку із спливом
позовної давності.

Так, під час судового
розгляду встановлено та не
заперечується сторонами, що 08.10.2004 року
було укладено договір № б/н між
позивачем та ОСОБА_1, останнім
отримано кредит у розмірі 6000,00
грн у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки. Станом на
26.08.2009 року у відповідача була
заборгованість в розмірі 8 573, 71 грн (
а.с. 165).

Як свідчать надані позивачем
письмові докази, згідно умов
укладеного кредитного договору, він
складається із заяви позичальника,
Умов та правил надання банківських
послуг ( а.с. 8-12).

Відповідно до п. 9.12 Умов та
правил надання банківських послуг
договір діє протягом 12 місяців з
дня підписання. Якщо протягом цього
строку жодна зі сторін не проінформує
другу сторону про припинення Договору,
він автоматично пролонгується на такий
саме строк.

Відповідач не інформував
Банк про припинення строку дії
Договору.

З положень п. 3.13 Умов та правил
надання банківських послуг вбачається,
що в разі, якщо Клієнт не заявив Банку
про відмову від продовження строку
вкладу, вклад автоматично вважається
продовженим ще на один строк,
зазначений в п. 1 даної угоди. Строк дії
вкладу продовжується неодноразово без
явки Клієнта до Банку.

Разом з тим, відповідно
до ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

В даному випадку ОСОБА_1
припинив виконувати свої грошові
зобов'язання 26.08.2009 року, коли було
проведене останнє списання із його
кредитної картки в сумі 0, 009 грн, а отже
саме з цього часу у Банку виникло право
вимоги до відповідача.

Факт останнього списання з
кредитної картки відповідача вказаної
суми саме 26.08.2009 року підтверджується
наданою позивачем випискою руху коштів
по кредитній картці ОСОБА_1 ( а.с. 78-165-173).

Банк звернувся до суду із
вищевказаним позовом 04.11.2013 року,
тобто пропустивши загальний строк
позовної давності, який згідно
положень ст.. 257 ЦК України складає три
роки. При цьому суд враховує, що Банк не
звертався до суду із клопотанням про
поновлення строку позовної давності.

Пунктом 4, ч.2, ст..267 ЦК України
передбачено, що сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

Крім того, згідно ст.. 266 ЦК
України зі спливом позовної давності
до основної вимоги вважається, що
позовна давність сплила і до
додаткової вимоги.

Правові позиції, що викладені в
постанові Верховного Суду України від 6
листопада 2013 року та є обов'язковими
для застосування судами відповідно до
ст. 360- 7 ЦПК України, свідчать про те, що
початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов.

Пункт 5.2 Умов та правил
надання банківських послуг відображує
зазначене положення, оскільки
відповідно до нього Банк має право
вимагати дострокового виконання
боргових зобов'язань повністю чи у
визначеній банком частині у випадку
невиконання Держателем своїх грошових
зобов'язань.

Суд не може погодитись з
доводами представника позивача про те,
що картковий рахунок є особливим видом
кредитного зобов'язання, оскільки не
покладає на боржника обов'язок з
чіткою періодичністю сплачувати борг.
Із третього пункту додаткової угоди
від 08.10.2004 року, яка є складовою
частиною кредитного договору,
вбачається, що заборгованість за
кредитним договором погашається
щомісячними платежами в розмірі 7% від
суми заборгованості (а.с. 8).

Таким чином, повернення
кредитних коштів за договором між
сторонами визначено періодичними
щомісячними платежами, тому у випадку
неналежного виконання позичальником
зобов'язань за кредитним договором
позовна давність за вимогами кредитора
про повернення кредитних коштів має
обчислюватись із моменту настання
строку погашення чергового платежу.

Керуючись ст.ст. 256, 257, .261, 266,
267, 526, 611, 6291050, 1054 ЦК України, 7, 10, 54-60, 197,
209, 214, 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні уточненої позовної ПАТ
КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про
стягнення боргу в сумі 28000, 61 грн
відмовити.

Рішення може бути оскаржене сторонами
протягом 10 днів з дня його
проголошення до апеляційного суду
Харківської області через
Красноградський районний суд.

Суддя