Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц778/3294/14
Головуючий у 1 інстанції: Скляр С.Ю.
Суддя-доповідач: Стрелець Л.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2014 р.
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізькій області у складі:

головуючого Савченко О.В.,

суддів
Стрелець Л.Г.,

Гончар М. С.

при секретарі:
Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу
Куйбишевського районного суду
Запорізької області від 10 червня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Куйбишевському
районі Запорізької області про
визнання рішення протиправним та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернувся
до суду із позовом до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Куйбишевському
районі Запорізької області про
визнання рішення протиправним та
зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою Куйбишевського районного суду
Запорізької області від 10 червня 2014
року відмовлено у відкритті
провадження по справі, оскільки
позовна заява не підлягає розгляду в
порядку цивільного судочинства.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає,
що ухвала постановлена з порушенням
норм процесуального права, тому
просить її скасувати та ухвалити нове
рішення по суті позовних вимог.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України
підставами для скасування ухвали суду,
що перешкоджає подальшому провадженню
у справі, і направлення справи для
продовження розгляду до суду першої
інстанції є порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя
відмовляє у відкритті провадження у
справі, якщо заява не підлягає розгляду
в судах у порядку цивільного
судочинства.

Згідно п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо: захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин; інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства.

Відмовляючи у відкритті провадження у
справі, суд виходив з того, що оскільки
предметом позову є зобов'язання
відповідача як суб'єкта владних
повноважень здійснити дії по виплаті
одноразової страхової виплати, то спір
є публічно-правовим, а не
цивільно-правовим.

З таким висновками суду погодитися не
можна, виходячи з наступного.

Згідно роз'яснень Пленуму ВССУ в п.3
постанови № 3 від 01.03.2013 року „Про деякі
питання юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ" вирішуючи питання про відкриття
провадження у справі, суди повинні
виходити з того, що відповідно до
статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного
судочинства суди розглядають справи
про захист порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин,
а також з інших правовідносин, крім
випадків, коли розгляд таких справ за
Кодексом адміністративного
судочинства України (стаття 17; далі -
КАС) віднесено до компетенції
адміністративних судів. Законом може
бути передбачено розгляд інших справ
за правилами цивільного судочинства. У
зв'язку з наведеним суди мають виходити
з того, що критеріями відмежування
справ цивільної юрисдикції від інших є,
по-перше, наявність у них спору про
право цивільне (справи за позовами, що
виникають із будь-яких правовідносин,
крім випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого
судочинства), по-друге, суб'єктний склад
такого спору (однією зі сторін у спорі
є, як правило, фізична особа).

Згідно роз'яснень Пленуму ВССУ в п. 9
цієї постанови завданням страхування
від нещасних випадків на виробництві
відповідно до статті 1 Закону України
від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV „Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" є проведення
профілактичних заходів, спрямованих на
усунення шкідливих і небезпечних
виробничих факторів, запобігання
нещасним випадкам на виробництві,
професійним захворюванням та іншим
випадкам загрози здоров'ю
застрахованих, викликаним умовами
праці; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілих від
нещасних випадків або професійного
захворювання на виробництві;
відшкодування шкоди, пов'язаної з
втратою застрахованими особами
заробітної плати або відповідної її
частини, надання їм соціальних послуг у
зв'язку з ушкодженням здоров'я, а також
у разі смерті здійснення страхових
виплат непрацездатним членам їх сімей.
Спори щодо суми страхових внесків, а
також щодо розміру шкоди та прав на її
відшкодування, накладення штрафів та з
інших питань вирішуються у судовому
порядку (стаття 55 вказаного Закону).
Відповідно до положень розділів I і II
зазначеного Закону Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України не здійснює владні
управлінські функції, тому з
урахуванням наведеного та враховуючи
суб'єктний склад сторін такі спори
підлягають розгляду в порядку
цивільного судочинства.

Згідно роз'яснень Пленуму ВАСУ в п.п. 2,3
постанови № 8 від 20.05.2013 року „Про
окремі питання юрисдикції
адміністративних судів" для розгляду
спору адміністративним судом
необхідно встановити його
публічно-правовий зміст (характер). Для
з'ясування характеру спору суди
повинні враховувати, що протилежним за
змістом є приватноправовий спір. Це
означає, що в основі розмежування
спорів лежить поділ права на публічне
та приватне. Вирішуючи питання про
віднесення норми до публічного права, а
спору до публічно-правового, суди
повинні враховувати
загальнотеоретичні та законодавчі
критерії. Зокрема, за змістом пункту 1
частини першої статті 3 КАС України у
публічно-правовому спорі, як правило,
хоча б однією стороною є орган
виконавчої влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа або інший суб'єкт, який
здійснює владні управлінські функції
на основі законодавства, у тому числі
на виконання делегованих повноважень.
Суди повинні звертати увагу на те, що
спір набуває ознак публічно-правового
за умов не лише наявності серед
суб'єктів спору публічного органу чи
посадової особи, а й здійснення ним
(ними) у цих відносинах владних
управлінських функцій.

Оскільки між сторонами - фізичною
особою і відділенням виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Куйбишевському
районі Запорізької області - виник спір
про право фізичної особи на страхове
відшкодування у вигляді одноразової
допомоги потерпілому, а відповідач у
такому спорі не наділений владними
управлінськими функціями і спір,
виходячи з положень ч.1 ст. 3, ст. 17 КАС і
Закону № 1105-XIV не віднесено до
компетенції адміністративного суду, то
цей спір є цивільно-правовим, а не
публічно-правовим, як помилково
визначив суд в оскарженій ухвалі.

Обраний позивачем спосіб захисту
порушеного права не є критерієм
розмежування спорів на
цивільно-правовий та
публічно-правовий.

Таким чином оскаржена ухвала
постановлена з порушенням норм
процесуального права.

За таких обставин колегія суддів
вважає за необхідне апеляційну скаргу
задовольнити, ухвалу суду скасувати, а
справу направити у суд першої
інстанції на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 303,307,311,315,319,325 ЦПК
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Ухвалу Куйбишевського районного суду
Запорізької області від 10 червня 2014
року в цій справі скасувати, з
передачею питання на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і касаційному
оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: