Справа №173/1945/14-ц
Провадження №2/173/1144/2014
У Х В А Л А

іменем України

05 вересня 2014 р. м. Верхньодніпровськ

Суддя Верхньодніпровського районного
суду Дніпропетровської області
Шевченко О.Ю., вирішуючи питання про
відкриття провадження за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відвід судді,

встановила:

ОСОБА_1 звернувся до
Верхньодніпровського районного суду
Дніпропетровської області з позовною
заявою до судді Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської
області Трофимової Надії Анатоліївни
про відвід судді. В позовній заяві
ОСОБА_1 просить суд відвести суддю
Трофимову Н.А. від участі у розгляді
справи № 173/1593/14-ц та призначити іншого
суддю.

З документів, доданих до позовної заяви
вбачається, що в провадженні
Верхньодніпровського районного суду
Дніпропетровської області знаходиться
цивільна справа № № 173/1593/14-ц за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Держземагенства у
Верхньодніпровському районі
Дніпропетровської області про
скасування договору оренди земельної
ділянки.

Автоматизованою системою
документообігу суду у відповідності до
ст. 11-1 Цивільного процесуального
кодексу України для розгляду даної
цивільної справи було визначено суддю
Верхньодніпровського районного суду
Дніпропетровської області Трофимову
Н.А.

Статтею 27 Цивільного процесуального
кодексу України передбачено право
особи, яка бере участь у справі
заявляти відводи, в тому числі і
головуючому судді у справі.

Підстави відводу та порядок вирішення
даного питання передбачено ст.ст. 20, 23,
24 Цивільного процесуального кодексу
України. У відповідності до ст. 24
Цивільного процесуального кодексу
України передбачено, що заява про
відвід вирішується в нарадчій кімнаті
ухвалою суду, що розглядає справу.
Таким чином, питання про відвід
головуючого судді вирішується суддюю,
що розглядає справу.

Будь-яке втручання сторонніх осіб, в
тому числі голови суду та інших суддів,
на хід розгляду справи, зокрема на
порядок визначення головуючого судді у
справі, є неприпустимим та є проявом
порушенням принципу незалежності
судової влади.

У відповідності до рішень
Європейського суду з прав людини
(рішення «Голдер проти Великої
Британії» від 21 лютого 1975 року, «Де
Жуффр де ля Прадель проти Франці» від 16
грудня 1992 року) право на суд, а саме
право на доступ до правосуддя не є
абсолютним.

У відповідності до п. 8 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 13
червня 2007 року «Про незалежність
судової влади» звернення до суду
здійснюється у формі, порядку випадках
та особами, передбаченими
процесуальним законом. Звернення у
справах інших осіб у всіх випадках, а
учасників процесу - поза випадками,
передбаченими процесуальним законом,
розгляду судами не підлягають. Також п.
10 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 13 червня 2007 року «Про
незалежність судової влади»
передбачено, що оскарження у будь-який
спосіб судових рішень, діяльності
судів і суддів щодо розгляду та
вирішення справи поза передбаченим
процесуальним законом порядком у
справі не допускається, і суди повинні
відмовляти у прийнятті позовів та
заяв з таким предметом.

Питання про притягнення судді до
відповідальності врегульовано
законами України «Про судоустрій і
статус суддів» та «Про Вищу раду
юстиції».

Враховуючи вищевикладене,
приходжу до висновку, що позов ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про відвід судді не підлягає
розгляду ва суді в порядку цивільного
судочинства, а тому є підстави для
відмови у відкритті провадження.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 122 Цивільного
процесуального кодексу України, суддя

ухвалила:

Відмовити у відкритті
провадження за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відвід судді.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом
подання апеляційної скарги до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Верхньодніпровський
районний суд Дніпропетровської
області протягом п'яти днів з дня
отримання її копії.

Суддя
О.Ю.Шевченко