У х в а л а

іменем україни

17 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,
Гончара В.П.,

Колодійчука В.М., Умнової
О.В.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, треті
особи: публічне акціонерне товариство
«Укрсоцбанк», відділ примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Київській
області, ОСОБА_5, про визнання
виконавчого напису таким, що не
підлягає виконанню, за касаційною
скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_6 -
на ухвалу Печерського районного суду м.
Києва від 25 лютого 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 07 квітня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що 05 лютого 2008 року він уклав із
публічним акціонерним товариством
«Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк»)
договір про надання валютної кредитної
лінії. На забезпечення зазначеного
договору вони того ж дня уклали договір
іпотеки, предметом якого є земельна
ділянка, загальною площею 2,59 га,
розташована у АДРЕСА_1. 24 травня 2013 року
приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
вчинила виконавчий напис, яким
звернула стягнення на предмет іпотеки.
Посилаючись на те, що заборгованість за
кредитним договором не була безспірною
і нотаріус не мав права вчиняти
виконавчий напис, позивач просив
визнати цей виконавчий напис таким, що
не підлягає виконанню.

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 25 лютого 2014 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду м.
Києва від 07 квітня 2014 року, позовну
заяву ОСОБА_3 повернуто.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3
- ОСОБА_6 - просить скасувати судові
рішення, посилаючись на порушення
судами норм процесуального права, й
направити справу до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_3, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд, виходив із
того, що спір між сторонами виник з
приводу нерухомого майна, земельної
ділянки, а, відтак, відповідно до ч. 1 ст.
114 ЦПК України за правилами виключної
підсудності справа має розглядатися за
місцезнаходженням цього майна.

Проте з такими висновками судів
погодитись не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України
позови, що виникають з приводу
нерухомого майна, пред'являються за
місцезнаходженням майна або основної
його частини.

Разом із тим згідно з ч. 12 ст. 110 ЦПК
України позови до стягувача про
визнання виконавчого напису нотаріуса
таким, що не підлягає виконанню, або про
повернення стягненого за виконавчим
написом нотаріуса, можуть
пред'являтися також за місцем його
виконання.

У п. 42 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 1 березня 2013 року № 3 «Про
деякі питання юрисдикції загальних
судів та визначення підсудності
цивільних справ» роз'яснено, що
виключну підсудність встановлено для
позовів, що виникають з приводу
нерухомого майна (ч. 1 ст. 114 ЦПК України).
Згідно з положеннями ст. 81 ЦК України до
нерухомого майна належать: земельні
ділянки, а також об'єкти, розташовані на
них, переміщення яких є неможливим без
їх знецінення та зміни їх призначення.
Наприклад, це позови про право
власності на таке майно; про право
володіння і користування ним (ст. 358 ЦК
України); про поділ нерухомого майна, що
є у спільній частковій власності та
виділ частки із цього майна (ст. ст. 364, 367
ЦК України); про поділ нерухомого майна,
що у спільній сумісній власності та
виділ частки із цього майна (ст. ст. 370, 372
ЦК України); про право користування
нерухомим майном (визначення порядку
користування ним); про право, яке
виникло із договору найму жилого
приміщення, оренди тощо; про визнання
правочину з нерухомістю недійсним; про
звернення стягнення на нерухоме майно -
предмет іпотеки чи застави; розірвання
договору оренди землі; стягнення
орендної плати, якщо спір виник з
приводу нерухомого майна; про усунення
від права на спадкування та визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини.

Суди першої та апеляційної інстанції,
пославшись на таке роз'яснення,
неправильно його застосували і не
звернули уваги на те, що даний спір має
розглядатися з дотриманням правил ч. 12
ст. 110 ЦПК, оскільки судом розглядається
саме вимога про визнання виконавчого
напису нотаріуса таким, що не підлягає
виконанню, де по суті оскаржуються дії
приватного нотаріуса, а не з приводу
нерухомого майна.

Частиною 12 ст. 110 ЦПК України позивачеві
надано право вибору підсудності,
зокрема за правилами ч. 1 ст. 109 ЦПК щодо
підсудності справ за
місцезнаходженням відповідача або за
альтернативною підсудністю за місцем
виконання оспореного виконавчого
напису.

Таким чином, висновок суду першої
інстанції про повернення позовної
заяви для подання до суду за
місцезнаходженням нерухомого майна,
земельної ділянки, є неправильним та
таким, що не відповідає вимогам
процесуального законодавства.
Апеляційний суд на зазначене уваги не
звернув та допущених районним судом
порушень не усунув.

За таких обставин, у силу п. 2 ч. 1 ст. 342
ЦПК України ухвали судів першої та
апеляційної інстанцій не можуть
вважатися законними та підлягають
скасуванню, а справа - направленню до
суду першої інстанції для вирішення
процесуального питання про відкриття
провадження у справі у відповідності
до вимог ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_3 -
ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м.
Києва від 25 лютого 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 07 квітня
2014 року скасувати, справу передати до
суду першої інстанції для вирішення
питання про відкриття провадження у
справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

В.П. Гончар

В.М. Колодійчук

О.В. Умнова