АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/4993/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/2878/14
Головуючий у 1-й інстанції Кононенко С.
Доповідач Прядкіна О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Прядкіної О.В.,

Суддів: Обідіної О.І., Панченка О.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Ленінського районного суду
м. Полтави від 05 червня 2014 року

по справі за позовом Полтавського
національного педагогічного
університету імені В.Г. Короленка до
ОСОБА_1 про стягнення коштів за
навчання, підготовка якого
здійснювалась за державним
замовленням, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2013 року Полтавський
національний педагогічний
університет імені В.Г. Короленка
звернувся до суду з вказаним позовом.
Зазначав, що між сторонами було
укладено угоду про підготовку фахівця
з вищою освітою, однак ОСОБА_1 після
закінчення університету не прибула за
направленням до Полтавської
загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів
№ 4 для відпрацювання не менше трьох
років після навчання в університеті на
державному замовленні. У зв'язку з
вказаним просив, стягнути з ОСОБА_1 на
свою користь вартість навчання в сумі 16
580,33 грн. та судові витрати.

Заочним рішенням Ленінського
районного суду м. Полтави від 05 червня
2014 року позов Полтавського
національного педагогічного
університету імені В.Г. Короленка до
ОСОБА_1 про стягнення коштів за
навчання, підготовка якого
здійснювалася за державним
замовленням задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
Полтавського національного
педагогічного університету імені
В.Г. Короленка вартість навчання в
сумі 16580 грн. 33 коп. та судові витрати
по сплаті судового збору при подачі
позову до суду у розмірі 229 грн. 40 коп.,
а всього 16809 грн. 73 коп.

Рішення оскаржила ОСОБА_1, яка в
апеляційній скарзі, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення та прийняти нове,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Колегія суддів, перевіривши справу в
межах заявлених вимог і апеляційного
оскарження, приходить до висновку про
відхилення апеляційної скарги з
таких підстав:

Судом першої інстанції вірно
встановлено та вбачається з матеріалів
справи, що згідно витягу з наказу №
136-ст від 01.08.2006 р. ОСОБА_1 була
зарахована на навчання до
Полтавського державного педагогічного
університету імені В.Г. Короленка,
правонаступником якого є Полтавський
національний педагогічний
університет імені В.Г. Короленка.

24 вересня 2007р., 10 серпня 2009р. між ПДПУ
імені В.Г. Короленка та відповідачем
укладені угоди про підготовку фахівця
з вищою освітою, а 15 листопада 2010р. з
освітньо-кваліфікаційним рівнем -
спеціаліст (а.с.6-8).

Відповідно до умов перелічених угод
університет зобов'язувався
забезпечити якісну теоретичну і
практичну підготовку фахівця з вищою
освітою згідно з навчальними планами
та програмами і вимогами
кваліфікаційних характеристик
фахівця, а студент зобов'язувався
оволодіти всіма видами професійної
діяльності передбаченими відповідною
кваліфікаційною характеристикою за
напрямом підготовки(спеціальність,
спеціалізація) "Педагогіка і методика
середньої освіти. Фізичне виховання" і
прибути після закінчення вищого
навчального закладу за місцем
направлення та відпрацювати не менше
трьох років.

Відповідно до картки працевлаштування
№ 146 відповідача було направлено на
роботу в Полтавську загальноосвітню
школу І-ІІІ ступенів № 4, як молодого
фахівця на посаду вчителя фізичної
культури (а.с. 9).

З повідомлення до направлення на
роботу № 146 вбачається, що Управління
освіти виконавчого комітету
Полтавської міської ради повідомило
вищий навчальний заклад про те, що
відповідач як випускник університету
призначена на посаду вчителя фізичної
культури ПЗНЗ № 4 з місячним окладом
згідно з тарифікацією (а.с.10).

Згідно трудової книжки ОСОБА_1, остання
пропрацювала на посаді вчителя
фізичної культури з 01.09.2011 року по 18.11.2011
року. 18 листопада 2011 року відповідача
було звільнено із займаної посади за
власним бажанням на підставі ст. 39 КЗпП
України з поважних причин
передбачених ч.1 ст. 38 КЗпП України.

Відповідно до довідки про доходи №
5049/01-30/48 від 19 жовтня 2012 року у період з
вересня 2010 року по червень 2011 року
відповідачеві виплачено 8 873,33 грн.
стипендії як студентці університету
(а.с. 46).

Згідно розшифровки, наданої
Полтавським національним
педагогічним університетом імені
В.Г. Короленка, вартість навчання
відповідача за період 2010-2011 роки
становила 16580,33 грн.

Зазначені розрахунки позивача
відповідно до положень, визначених
ст.ст.10, 60 ЦПК України, відповідачем не
спростовані.

Згідно із вимогами ч.2 статті 52 Закону
України "Про освіту" випускники вищих
навчальних закладів, які здобули
освіту за кошти державного або
місцевого бюджетів, направляються на
роботу і зобов'язані відпрацювати за
направленням і в порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до умов угоди про
підготовку фахівців з вищою освітою
від 15 листопада 2010 року, укладеної між
сторонами, ОСОБА_1 взяла на себе
зобов'язання прибути після закінчення
навчального закладу за місцем
направлення та відпрацювати не менше
трьох років, а у разі відмови їхати за
призначенням - відшкодувати відповідно
до державного бюджету вартість
навчання в установленому порядку.

В даному випадку відповідач
пропрацювала за направленням лише 3
місяці, після чого звільнилася за
власним бажанням, тобто вказаних умов
ОСОБА_1 не дотрималась.

Згідно із вимогами ч.1 статті 526 ЦК
України, зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції та вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин норми матеріального та
процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308,315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Ленінського районного
суду м. Полтави від 05 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржене
протягом 20 днів шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

СУДДІ: