16 вересня 2014 року Жовтневий
районний суд м. Маріуполя Донецької
області у складі головуючої судді
Кір’якової Н.П., при секретарі Шпичак
Є.М., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Маріуполі
скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність
державного виконавця
Орджонікідзевського відділу державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції в
Донецькій області, зацікавлені особи:
Орджонікідзевський відділ державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції в
Донецькій області, ОСОБА_2,
ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на
рішення державного виконавця
Орджонікідзевського відділу державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції в
Донецькій області, про відмову у знятті
арешту з 1/3 частки буд. 72 по пр.
Ленінградському в м. Маріуполі та
зобов’язання державного виконавця
зняти арешт та заборону відчуження із
вищевказаного нерухомого майна.
Зазначив, що у провадженні державного
виконавця Орджонікідзевського відділу
державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції в Донецькій області ОСОБА_3
знаходиться виконавчий лист № 2-1671 від
25.02.2008 р. про стягнення з нього на
користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1/3
частини заробітку щомісяця, але не менш
30 відсотків від прожиткового мінімуму,
встановленого для дитини відповідного
віку, на утримання неповнолітнього
сина, починаючи з 07.02.2008 року та до
досягнення дитиною повноліття. У
зв'язку з втратою виконавчого листа №
2-1671 від 25.02.2008 року при передачі у м.
Донецьк в період його працевлаштування
до ПАТ «УкрБізнесБанк», управління
якого знаходиться у м. Донецьк, за
період з 01.04.2011 року по 15.05.2013 року виник
борг по сплаті аліментів. 26.05.2013 року
він дізнався про відкриття виконавчого
провадження № 37961303 від 16.05.2013 року та
06.06.2013 року державний виконавець наклав
арешт на 1/3 частку нерухомого майна по
пр. Ленінградському, буд.72 в м.
Маріуполі, яка належить йому. 10.06.2013р.
реєстраційною службою Маріупольського
міського управління юстиціі було
внесено запис про обтяження до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно за №4639636.

Крім того додав, що 18.06.2013 року борг по
аліментам був сплачений повністю про
що він повідомив державного виконавця
Тарасову М.Є. у той же день. Після цього
у період з 18.06.2013 року до 25.12.2013 року у
зв'язку з відсутністю у нього роботи
виник борг у розмірі 4541,09 грн. Однак, з
25.12.2013 року він працює в «ПАО МК
Азовсталь», аліменти сплачую регулярно
згідно з виконавчим листом та на
сьогодні борг сплачено повністю, у
зв’язку з чим просив державного
виконавця зняти арешт, але йому було
відмовлено.

У судовому засіданні ОСОБА_1 просив
скаргу задовольнити з вищевказаних
підстав та додатково пояснив, що у
період з 01.04.2011 року по 15.05.2013 року він
не ухилявся від сплати аліментів на
користь сина, під час зустрічей з сином
ОСОБА_4 передавав деякі кошти колишній
дружині ОСОБА_2, повідомляв про місце
роботи та неодноразово звертався до
неї з проханням надіслати виконавчого
листа до місця роботи. Також пояснив, що
під час хвороби ОСОБА_2 у листопаді 2011 р.
передав їй 3000 грн. на утримання сина.

Представник Орджонікідзевського
відділу державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції в Донецькій області вимоги
скарги проти зняття арешту не
заперечувала.

Зацікавлена особа ОСОБА_2 у судовому
засіданні заперечувала про зняття
арешту, оскільки це єдина гарантія
того, що ОСОБА_1 буде сплачувати
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини.

Ознайомившись з матеріали справи суд
вважає, що скарга підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.10.2012 року
Жовтневим районним судом м. Маріуполя
Донецької області був виданий
виконавчий лист по справі № 2-1671/2008 від
25.02.2008 року про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини (а.с.8).
16.05.2013 року, Орджонікідзевським
відділом державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції в Донецькій області було
надіслано постанову державного
виконавця про відкриття провадження
від 16.05.2013 року (а.с.9-10). 06.06.2013 року, на
майно скаржника був накладений арешт
(а.с.11-13).

Також судом встановлено, що скаржник на
теперішній час борг погасив та з його
заробітної плати проводяться
утримання та перерахування аліментів
на користь ОСОБА_2, що підтверджується
довідкою з місця роботи від 07.08.2014 року
та квитанцією про сплату боргу (а.с.17).
Утримання проводяться згідно
виконавчого листа № 2-1671 від 25.02.2008 р.
виданого Жовтневим районним судом м.
Маріуполя Донецької (а.с.8).

Відповідно ст. 74 закону України «Про
виконавче провадження» у разі
наявності заборгованості із сплати
аліментів понад три місяці, стягнення
може бути звернено на майно боржника.

Судом встановлено, що арешт накладено
державним виконавцем постановою від
06.06.2013 року, лише в межах боргу за
аліментами, яка на сьогоднішній день
погашена.

Тому вимоги заявника підлягають
задоволенню.

Керуючись ст. 74 ЗУ «Про виконавче
провадження», ст. ст. 383, 384, 387 ЦПК
України, суд,

У Х В
А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність
державного виконавця
Орджонікідзевського відділу державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції в
Донецькій області, зацікавлені особи:
Орджонікідзевський відділ державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції в
Донецькій області, ОСОБА_2
задовольнити.

Зобов'язати державного виконавця зняти
арешт та заборону відчуження з
нерухомого майна, що належить ОСОБА_1, а
саме: 1/3 частку буд. 72 по пр.
Ленінградському, у м. Маріуполь.

Виключити 1/3 частку буд. 72 по пр.
Ленінградському у м. Маріуполі, що
належить ОСОБА_1 з Єдиного реєстру
заборон відчужень об'єктів нерухомого
майна.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п’яти днів з дня її
проголошення до Апеляційного суду
Донецької області через Жовтневий
районний суд м. Маріуполя.

Суддя

Н.П.Кір’якова