Справа № 481/2496/13-ц пров. № 2/478/260/2014
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

22.07.2014 року
Казанківський районний суд
Миколаївської області

в складі головуючої судді

Сябренко І.П.

за участю: секретаря

Шадорської С.О.

позивача (відповідача)

ОСОБА_1

представника позивача
(відповідача)
ОСОБА_2

представників відповідача
(позивача) Ключник Л.В.,
Довгополого О.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду смт.
Казанка цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до приватно-орендного
сільськогосподарського підприємства
«Золота Нива» про скасування наказу за
№52 від 13.10.2012 року про звільнення з
роботи та стягнення середнього
заробітку за весь час затримки
розрахунку і за зустрічною позовною
заявою приватно-орендного
сільськогосподарського підприємства
«Золота Нива» про відшкодування
майнової шкоди,

В с т а н о в и в:

18.12.2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ПОСП «Золота Нива», в якому
зазначив, що з 05.06.2009 року працював у
ПОСП «Золота Нива» на посаді пасічника
і до 21.08.2012 року виконував покладені на
нього обов'язки.

Роботу припинив 12.09.2012 року із-за
погіршення стосунків з головою
підприємства, який чомусь вважав, що
він завдав шкоду підприємству, тому
подав заяву про звільнення за власним
бажанням.

З липня 2012 року і по теперішній час
ПОСП «Золота Нива» не виплачує йому
нараховану заробітну плату за липень
2012 року в сумі 1175,59 грн. та за серпень 2012
року в сумі 1076,04 грн.

Згодом, після його звернень до
територіальної державної інспекції з
питань праці у Миколаївській області
та до Новобузького РВ УМВС України в
Миколаївській області з приводу
порушення керівником ПОСП «Золота
Нива» трудового законодавства, 25.07.2013
року йому поштою були надіслані
грошові кошти в сумі 1076,04 грн.

З матеріалів кримінального
провадження №0000261, відкритого за
його заявою щодо безпідставності
невиплати заробітної плати, дізнався
про снування наказу за №52 від 13.10.2012
року по ПОСП «Золота Нива», яким його з
12.10.2012 року звільнено з роботи з
підстав, передбачених п.4 ст.40 КЗпП
України.

Посилаючись на подану ним 12.09.2012 року
заяву про звільнення за власним
бажанням, по якій відповідачем
протиправно не було прийнято рішення,
та посилаючись на незаконність наказу
№52 про його звільнення з роботи за
прогули, яких ним не було допущено,
позивач просив скасувати цей наказ та
стягнути з відповідача на його користь
середній заробіток за весь час
затримки розрахунку при звільненні в
сумі 18432,02 грн.

24.03.2014 року ПОСП «Золота Нива»
звернулося до суду із зустрічним
позовом до ОСОБА_1 про відшкодування
майнової шкоди, який ухвалою суду від
28.04.2014 року об'єднано в одне провадження
з первісним позовом ОСОБА_1, в якому
зазначив, що наказом директора за №51
від 05.06.2009 року по ПОСП «Золота Нива»
ОСОБА_1 був прийнятий на роботу на
посаду пасічника і з ним був укладений
договір про повну матеріальну
відповідальність.

За актом передачі основних засобів
від 05.06.2009 року завідуючому пасіки
ОСОБА_1 було передано під
відповідальність 60 бджолосімей, одну
пересувну будку та три причепи для
вуликів. В підтвердження прийняття
вказаних матеріальних цінностей
ОСОБА_1 поставив свій підпис. У зв'язку з
неналежним виконанням останнім своїх
посадових обов'язків, комісією
підприємства було проведено
обстеження бджолосімей на пасіці, за
наслідками якого було складено акт від
18.07.2012 року. Наказом директора
підприємства за №36 від 18.07.2012 року було
затверджено зазначений вище акт і
головному бухгалтеру доручено
провести в термін до 05.09.2012 року
інвентаризацію на пасіці та затримати
виплату ОСОБА_1 заробітної плати за
липень 2012 року.

04.09.2012 року комісією, створеною за
наказом по підприємству від 21.08.2012 року,
за участю ОСОБА_1 в результаті
проведення інвентаризації на пасіці
було встановлено факт недостачі 40
бджолосімей вартістю 24000 грн., про що
було складено відповідний акт, який
ОСОБА_1 був підписаний.

Наказом директора підприємства за №49
від 14.09.2012 року було затверджено
зазначений вище акт, та доручено
передати матеріали в правоохоронні
органи для притягнення ОСОБА_1 до
відповідальності.

Добровільно відшкодувати заподіяні
підприємству збитки ОСОБА_1 відмовився.

Посилаючись на порушення ОСОБА_1
покладених на нього трудових
обов'язків, не вжиття останнім заходів
для збереження бджолосімей, що привело
до заподіяння підприємству
матеріальної шкоди, позивач просив
стягнути з останнього на користь ПОСП
«Золота Нива» 24000 грн. в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди та
стягнути судові витрати, пов'язані зі
сплати судового збору.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтримав заявлені вимоги і просив їх
задовольнити та стягнути з відповідача
на його користь витрати, пов'язані з
оплатою правової допомоги адвоката в
розмірі 1500 грн. Зустрічний позов ПОСП
«Золота Нива» не визнав, так як нестача
бджолосімей стала можливою в
результаті їх загибелі з причини
хвороби бджіл, до якої він не причетний.

Представники відповідача за
довіреностями Ключник Л.В. та
Довгополий О.Б. позовні
вимоги ОСОБА_1 не визнали, а вимоги ПОСП
«Золота Нива» за зустрічним позовом
підтримали і пояснили, що пасічник
ОСОБА_1 починаючи з серпня 2012 року став
порушувати трудову дисципліну в
частині дотримання робочого часу. У
зв'язку з цим, 03.09., 05.09., 07.09. та 11.09.2012 року
комісією у складі трьох осіб
здійснювалася перевірка дотримання
ОСОБА_1 режиму робочого часу на
робочому місці, про що складалися
відповідні акти. За результатами таких
перевірок був виявлений факт
відсутності пасічника на робочому
місці без поважних причин у вище
вказані дні.

03.10.2012 року керівник підприємства
звернувся з поданням до профспілкового
комітету про надання згоди на
звільнення пасічника ОСОБА_1 із
займаної посади за п.п.4, 8 ст.40 КЗпП
України. На засідання профкому, що
відбулося 08.10.2012 року, ОСОБА_1 не
з'явився, заяви про розгляд подання за
його відсутності не подав, тому
засідання щодо розгляду подання було
перенесено на 12.10.2012 року.

У зв'язку з повторною неявкою ОСОБА_1
на засідання профкому, подання було
розглянуто за його відсутності та
надано згоду на його звільнення за п.п.4,
8 ст.40 КЗпП України і наказом за №52 від
13.10.2012 року ОСОБА_1 було звільнено із
займаної посади з вищевказаних
підстав. Від підпису про ознайомлення з
наказом останній відмовився, про що був
складений відповідний акт від 15.10.2012
року.

Доводи ОСОБА_1 щодо подання ним заяви
про звільнення з роботи за власним
бажанням вважають надуманими, так як
останній з такою заявою до
підприємства не звертався.

У зв'язку з заподіянням ОСОБА_1
матеріальної шкоди підприємству в
розмірі 24000 грн., що проявилося у
виявленій 04.09.2012 року нестачі 40
бджолосімей, з нього у відповідності з
вимогами чинного трудового
законодавства було утримано заробітну
плату за липень 2012 року, а заробітну
плату за серпень 2012 року в сумі 1076,04 грн.
було надіслано позивачу поштовим
переказом. Просили відмовити в
задоволенні позову ОСОБА_1, а
зустрічний позов ПОСП «Золота Нива»
про стягнення з нього 24000 грн. в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди,
задовольнити у повному обсязі та
стягнути на користь підприємства
судові витрати, пов'язані зі сплатою
судового збору.

Вислухавши пояснення сторін, опитавши
свідків, дослідивши письмові докази та
оцінивши їх у сукупності, суд приходе
такого висновку.

Частина шоста статті 43 Конституції
України гарантує громадянам захист від
незаконного звільнення.

Підстави розірвання трудового
договору з ініціативи власника
передбачені у статтях 40, 41 КЗпП України.

Згідно з п.4 та п.8 ч.1 ст.40 КЗпП України
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом зокрема: у випадку прогулу (в
тому числі відсутності на роботі
більше трьох годин протягом робочого
дня) без поважних причин; у випадку
вчинення за місцем роботи розкрадання
(в тому числі дрібного) майна власника,
встановленого вироком суду, що набрав
законної сили, чи постановою органу, до
компетенції якого входить накладення
адміністративного стягнення або
застосування заходів громадського
впливу.

Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при
звільнення працівника виплата всіх
сум, що належить йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення.

В силу приписів п.1 ст.134, ст.135-1 КЗпП
України відповідно до законодавства
працівники несуть матеріальну
відповідальність у повному розмірі
шкоди, заподіяної з їх вини
підприємству, установі, організації, у
випадку, коли між працівником і
підприємством, установою, організацією
відповідно до ст.135-1 цього Кодексу
укладено письмовий договір про взяття
на себе працівником повної
матеріальної відповідальності за
незабезпечення цілості майна та інших
цінностей, переданих йому для
зберігання або для інших цілей.
Письмові договори про повну
матеріальну відповідальність може
бути укладено підприємством,
установою, організацією з працівниками
(що досягли вісімнадцятирічного віку),
які займають посади або виконують
роботи, безпосередньо зв'язані із
зберіганням або застосуванням у
процесі виробництва переданих їм
цінностей.

Згідно зі ст.136 КЗпП України покриття
шкоди працівником в розмірі, що не
перевищує середнього місячного
заробітку, провадиться за
розпорядженням власника або
уповноваженого ним органу шляхом
відрахування із заробітної плати
працівника (ч.1). У решті випадків
покриття шкоди провадиться шляхом
подання власником або уповноваженим
ним органом позову до районного,
районного у місті міського чи
міськрайонного суду.

Статтями 57, 58 ЦПК України встановлено,
що доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, а належними є докази, які
містять інформацію щодо предмета
доказування.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Матеріалами справи встановлено, що
позивач ОСОБА_1 згідно до наказу №51 від
05.06.2009 року працював у ПОСП «Золота
Нива» на посаді пасічника.

5 червня 2009 року між ПОСП «Золота Нива»
та завідуючим пасікою ОСОБА_1 був
укладений договір про матеріальну
відповідальність працівника за
передані йому підзвітні цінності,
відповідно до якого ОСОБА_1 прийняв на
себе повну матеріальну
відповідальність як за всі передані
йому підприємством в установленому
порядку під звіт товарно-матеріальні
цінності на день підписання цього
договору, так і за всі матеріальні
цінності, що будуть надходити йому під
звіт протягом усього терміну дії цього
договору (п.1). У випадку виявлення
недостачі переданих матеріальних
цінностей та пасіки, зниження їх якості
або псування, він зобов'язується
відшкодувати вартість відсутніх або
зіпсованих товарів/матеріалів (п.3).

Згідно акту передачі основних засобів
від 05 червня 2009 року завідуючому пасіки
ОСОБА_1 було передано під повну
матеріальну відповідальність 60
бджолосімей, одну пересувну будку та
три причепи для вуликів. Акт ОСОБА_1
підписано.

18 липня 2012 року комісією ПОСП «Золота
Нива» в складі чотирьох осіб було
проведено обстеження бджолосімей на
пасіці. При огляді вуликів виявилося,
що в них наявні по 2-3 рамки з медом. В
основному вулики пусті. На пасіці гул
бджіл відсутній. Пасічник з цього
приводу ніяких пояснень не дає.
Комісією внесено пропозицію щодо
проведення інвентаризації бджолосімей
на пасіці (акт від 18.07.2012 року).

Наказом голови ПОСП «Золота Нива» за
№36 від 18.07.2012 року головному бухгалтеру
підприємства доручено провести в
термін до 05.09.2012 року інвентаризацію на
пасіці та згідно договору про повну
матеріальну відповідальність
затримати видачу заробітної плати
завідуючому пасіки ОСОБА_1 за липень
місяць.

4 вересня 2012 року комісією в складі
п'яти осіб, створеною за наказом №46 від
21.08.2012 року, в результаті проведення
планової ревізії на пасіці ПОСП
«Золота Нива» було встановлено факт
недостачі 40 бджолосімей вартістю 24000
грн., з переданих йому під звіт 60
бджолосімей (з матками, медом і
молодняком бджіл) по акту передачі від
05.06.2009 року. З актом ревізії від 04.09.2012
року ОСОБА_1 ознайомився та поставив на
ньому свій підпис.

З пояснень представників ПОСП «Золота
Нива» вбачається, що після 04.09.2012 року,
тобто після проведення ревізії на
пасіці та встановлення факту недостачі
матеріальних цінностей на суму 24000 грн.,
пасічник ОСОБА_1 відмовився виконати
взятий на себе обов'язок, зазначений в
п.3 договору від 05.06.2009 року, щодо
відшкодування вартості відсутніх 40
бджолосімей і взагалі припинив
виходити на роботу.

З актів від 03.09. та 11.09.2012 року видно, що
при перевірці перебування ОСОБА_1 на
пасіці та його завантаженість роботою
було встановлено: 03.09.2012 року -
відсутність на робочому місці з 9 год. 15
хв. до 13 год.; 11.09.2012 року - відсутність на
робочому місці з 8 год. 30 хв. до 12 год.
Вимоги голови ПОСП «Золота Нива» щодо
надання письмових пояснень з приводу
відсутності на роботі, ОСОБА_1
проігноровано.

03.10.2012 року голова ПОСП «Золота Нива»
звернувся з поданням до профспілкового
комітету про надання згоди на
звільнення пасічника ОСОБА_1 із
займаної посади за п.п.4, 8 ст.40 КЗпП
України.

Згідно протоколу засідання профкому
ПОСП «Золота Нива» від 08.10.2012 року у
зв'язку з неявкою пасічника ОСОБА_1 та
відсутності заяви про розгляд подання
за його відсутності, засідання
профкому щодо розгляду цього питання
перенесено на 12.10.2012 року.

Опитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_5 підтвердив, що він особисто, як
голова профкому, 05.10. та 08.10.2012 року
приїздив до помешкання за місцем
проживання пасічника ОСОБА_1 та
повідомляв останнього про
необхідність його присутності на
засіданні профкому у вказані дні, однак
ОСОБА_1 відмовився отримувати письмові
виклики.

Відповідно до протоколу засідання
профкому ПОСП «Золота Нива» від 12.10.2012
року у зв'язку з повторною неявкою
ОСОБА_1 на засідання профкому, подання
було розглянуто за його відсутності.
Профкомом прийнято рішення про надання
згоди голові ПОСП «Золота Нива» на
звільнення пасічника ОСОБА_1 за прогули
по ст.40 п.4 та п.8 КЗпП.

Згідно наказу голови ПОСП «Золота
Нива» за №52 від 13.10.2012 року ОСОБА_1
звільнено із займаної посади по ст.40 п.4
та п.8 КЗпП з 13 жовтня 2012 року на
підставі актів перевірки
відпрацьованого робочого часу від 03.09.,
05.09., 07.09., 11.09.2012 року та доповідних
записок від 20.08. і 27.08.2012 року та акту
огляду та приймання пасіки, покинутої
матеріально-відповідальною особою
ОСОБА_1

Від підпису про ознайомлення з
наказом №52 від 13.10.2012 року ОСОБА_1 ві
відмовився, що вбачається з акту від
15.10.2012 року.

Таким чином, у судовому засіданні
знайшло своє підтвердження наявність
обставин допущення пасічником ОСОБА_1
прогулів, що мали місце 03.09.2012 року та
11.09.2012 року (відсутність на робочому
місці більше трьох годин протягом
робочого дня) без поважних причин.
Звільнення ОСОБА_1 з підстав,
передбачених п.4 ст.40 КЗпП України
здійснено з дотриманням вимог ст.43 КЗпП
України, тому доводи останнього щодо
незаконності наказу про звільнення за
п.4 ст.40 КЗпП України, суд вважає
безпідставними.

При цьому, враховуючи те, що у судовому
засіданні не доведено факту вчинення
ОСОБА_1 за місцем роботи розкрадання (в
тому числі дрібного) майна ПОСП «Золота
Нива», встановленого вироком суду, що
набрав законної сили, чи постановою
органу, до компетенції якого входить
накладення адміністративного
стягнення або застосування заходів
громадського впливу, суд вважає, що
наказ за №52 від 13.10.2012 року по ПОСП
«Золота Нива» в частині звільнення
ОСОБА_1 за п.8 ст.40 КЗпП України, є
незаконним і підлягає скасуванню.

При дослідженні журналу обліку
вхідної кореспонденції ПОСП «Золота
Нива» за вересень 2012 року не
встановлено відповідного запису про
надходження на адресу підприємства
заяви пасічника ОСОБА_1 від 12.09.2012 року
про звільнення з роботи за власним
бажанням.

Будь-яких інших фактичних даних
(доказів), які б підтверджували доводи
ОСОБА_1 щодо подання ним до ПОСП «Золота
Нива» заяви від 12.09.2012 року про
звільнення з роботи за власним
бажанням, останній суду не надав, тому
його доводи в цій частині суд визнає
безпідставними.

Частиною першою ст.117 КЗпП України
визначено, що в разі невиплати з вини
власника або уповноваженого ним органу
належних звільненому працівнику сум у
строки, зазначені в статті 116 цього
Кодексу, при відсутності спору про їх
розмір підприємство, установа,
організація повинні виплатити
працівникові його середній заробіток
за весь час затримки по день фактичного
розрахунку.

Дослідженні матеріали справи вказують
на те, що на день звільнення ОСОБА_1 з
роботи (13.10.2012 року) з вини ПОСП «Золота
Нива» було не виплачено йому
нараховану заробітну плату за липень
2012 року в сумі 1175,59 грн. (не виплачено до
теперішнього часу) та за серпень 2012
року в сумі 1076,04 грн. (виплачено 25.07.2013
року), тому згідно до вимог ч.1 ст.117 КЗпП
України ОСОБА_1 має право на отримання
від вказаного підприємства середнього
заробітку за весь час затримки з 13.10.2012
року по 18.12.2013 року (день звернення до
суду).

Доводи представників ПОСП «Золота
Нива» щодо часу затримки виплати
належних ОСОБА_1 сум з 13.10.2012 року по
25.07.2013 року (дата поштового переказу
зарплати за серпень 2012 року) з
посиланням на наказ від 18.07.2012 року що
утримання 1175,59 грн. заробітної плати
ОСОБА_1 за липень 2012 року на покриття
заподіяної ним підприємству, суд
вважає надуманими, оскільки наказом за
№36 від 18.07.2012 року не приймалося
розпорядження про відрахування
заробітної плати ОСОБА_1 на покриття
шкоди згідно з приписами ст.136 КЗпП
України, а приймалося рішення про
затримку видачі зарплати за липень
місяць, що не передбачено трудовим
законодавством.

Згідно до Порядку обчислення
середньої заробітної плати,
затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995
року №100 (далі - Порядок),
середньомісячна заробітна плата
обчислюється виходячи з виплат за
останні 2 календарні місяці роботи, що
передують події, з якою пов'язана
відповідна виплата (п.2). Нарахування
виплат, що обчислюються із середньої
заробітної плати за останні два місяця
роботи, провадяться шляхом множення
середньоденного (годинного) заробітку
на число робочих днів /годин, а у
випадках, передбачених чинним
законодавством, календарних днів, які
мають бути оплачені за середнім
заробітком. Середньоденна (годинна)
заробітна плата визначається діленням
заробітної плати за фактично
відпрацьовані протягом двох місяців
робочі (календарні) дні на число
відпрацьованих робочих днів (годин), а у
випадках, передбачених чинним
законодавством, - на число календарних
днів за цей період (п.8).

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1
був звільнений з роботи 13.10.2012 року,
тому розрахунковим періодом для
обчислення середньої заробітної плати
є липень-серпень 2012 року (два
календарні місяці, що передували
звільненню). Всього за ці два місяці
йому було нараховано до виплати 2251,63
грн. (за липень - 1175,59 грн. + за серпень -
1076,04 грн.). Кількість відпрацьованих
робочих днів у липні та серпні - всього
48 робочих днів. Середньоденна
заробітна плата складає: 2251,63 грн. : 48
роб. днів = 46,90 грн. Кількість робочих
днів за час затримки виплати (з 13.10.2012
року по 18.12.2013 року) - 370 днів. Отже,
середній заробіток, який підлягає
виплаті ОСОБА_1 за весь час затримки
виплат належних йому сум складає 17353
грн. (46,90 грн. х 370 роб. днів).

З огляду на висновки планової ревізії
від 4.09.2012 року, проведеної на пасіці
ПОСП «Золота Нива», в результаті якої
було встановлено факт недостачі 40
бджолосімей, з переданих пасічнику
ОСОБА_1 під звіт 60 бджолосімей (з
матками, медом і молодняком бджіл) по
акту передачі від 05.06.2009 року, довідки
ПОСП «Золота Нива» щодо балансової
вартості 40 бджолосімей, яка становить
24000 грн., бухгалтерської довідки ПОСП
«Золота Нива» щодо виділення коштів на
медикаменти для бджіл, виділення на
пасіку цукру, та даних про неотримання
меду з пасіки в 2012 році, суд вважає, що
пасічник ОСОБА_1, з яким був укладений
договір про матеріальну
відповідальність за передані йому
підзвітні цінності і який прийняв на
себе повну матеріальну
відповідальність за збереження
переданих йому підприємством під звіт
60 бджолосімей, при виконанні трудових
обов'язків протягом 2012 року допустив
винну протиправну бездіяльність, що
привело до мору бджіл, внаслідок чого
стала можлива недостача 40 бджолосімей
загальною вартістю 24000 грн.

За таких обставин та враховуючи
доведеність наявності умов,
передбачених ст.130 КЗпП України, суд
приходе висновку про обґрунтованість
вимог ПОСП «Золота Нива» щодо
відшкодування майнової шкоди, тому
задовольняє ці позовні вимоги.

В силу ч.1 ст.84 ЦПК України витрати,
пов'язані з оплатою правової допомоги
адвоката або іншого фахівця в галузі
права, несуть сторони. Стороні на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати (ч.1 ст.88 ЦПК України).

За змістом ч.1 ст.1 Закону України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах» розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних справах, в яких компенсація
виплачується стороні на користь якої
ухвалене судове рішення, не може
перевищувати 40 відсотків встановленої
законом мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Як вбачається з матеріалів справи та
журналів судових засідань, представник
позивача за первісним позовом адвокат
ОСОБА_2 приймав участь у судових
засіданнях 25.03.2014 року, 14.05. та 29.05.2014
року, 11.06. та 27.06.2014 року, 10.07. та 22.07.2014
року, на що сумарно витрачено більше 3
год., тому виходячи із мінімальної
заробітної плати 1218 грн. на користь
позивача ОСОБА_1 належить стягнути 1500
грн. правової допомоги.

Згідно до положень ст.88 ЦПК України
судові витрати, від сплати яких
позивача ОСОБА_1 було звільнено,
підлягають стягненню з ПОСП «Золота
Нива» на користь держави. Судові
витрати, пов'язані зі сплатою ПОСП
«Золота Нива» судового збору в розмірі
243 грн. 60 коп., підлягають стягненню на
його користь з ОСОБА_1

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК
України, суд

В и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
приватно-орендного
сільськогосподарського підприємства
«Золота Нива» про скасування наказу за
№52 від 13.10.2012 року про звільнення з
роботи з підстав, передбачених п.4, п.8
ст.40 КЗпП України, та стягнення
середнього заробітку за весь час
затримки розрахунку, - задовольнити
частково.

Наказ за №52 від 13.10.2012 року по
приватно-орендному
сільськогосподарському підприємству
«Золота Нива» в частині звільнення
ОСОБА_1 п.8 ст.40 КЗпП України скасувати.

Стягнути з приватно-орендного
сільськогосподарського підприємства
«Золота Нива» на користь ОСОБА_1
середній заробіток за час затримки
розрахунку при звільненні в розмірі 17353
(сімнадцять тисяч триста п'ятдесят три)
гривні.

В останній частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути з приватно-орендного
сільськогосподарського підприємства
«Золота Нива» на користь ОСОБА_1
витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката в розмірі 1500 грн.

Стягнути з приватно-орендного
сільськогосподарського підприємства
«Золота Нива» на користь держави
судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Зустрічні позовні вимоги
приватно-орендного
сільськогосподарського підприємства
«Золота Нива» до ОСОБА_1 про
відшкодування майнової шкоди, -
задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
приватно-орендного
сільськогосподарського підприємства
«Золота Нива» в рахунок відшкодування
майнової шкоди 24000 (двадцять чотири
тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
приватно-орендного
сільськогосподарського підприємства
«Золота Нива» судові витрати, пов'язані
зі сплатою судового збору в розмірі 243
грн. 60 коп.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Миколаївської області через
Казанківський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя