Справа № 591/6253/14-ц
Провадження № 2/591/2332/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2014 року
м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі:
головуючого в особі судді - Міліціанова
Р.В., при секретарі - Бузова Т.І.,
позивачки - ОСОБА_1, представника
відповідача -Литвяк Я.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Суми
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Комунальної установи «Сумська міська
клінічна лікарня №1» про стягнення
невиплаченої заробітної плати,
середнього заробітку за час затримки
розрахунку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду і свої
вимоги мотивує тим, що вона працювала у
Комунальній установі «Сумська міська
клінічна лікарня №1» з 1995 року, 01.08.2014
року звільнена за власним бажанням.
Оскільки, розрахунок по заробітній
платі проведено не в повному обсязі
просить стягнути компенсацію за
невикористану відпустку в розмірі
1027,28грн. та середній заробіток за весь
час затримки розрахунку в сумі 2883,51грн.

Позивачка в судовому засіданні позов
підтримала.

Представник відповідача проти
задоволення позову заперечував.

Суд, дослідивши матеріали даної
цивільної справи, встановив наступне.

ОСОБА_1 з 02.01.1995 року працювала у
Комунальній установі «Сумська міська
клінічна лікарня №1», що підтверджено
витягом з Наказу №1 від 02.01.1995р.

Згідно Наказу №173 від 01.08.2014р. звільнена
з займаної посади за власним бажанням,
що підтверджується копією трудової
книжки (а.с.4, 5).

Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України, при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум.

Судом встановлено, що в день звільнення
позивачці не виплачено компенсацію за
невикористану відпустку в розмірі
1027,28грн., дані грошові кошти нараховано
в серпні 2014р., що підтверджується
розрахунковим листом (а.с.6) та
виплачено ОСОБА_1 29.08.2014р., що
підтверджено випискою по банківському
рахунку, поясненнями учасників
процесу.

Оскільки, виплачено компенсацію за
невикористану відпустку плачено
відповідачем, то в цій частині позов не
підлягає задоволенню.

В силу ч.1 ст.117 КЗпП України, в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Суд критично оцінює позицію
відповідача щодо своєчасності
проведених розрахунків з посиланням на
систему фінансування, яка передбачає
проведення оплати в другій половині
місяця, та відсутність фінансування
станом на дату звільнення, оскільки
положення ст.116, 117 КЗпП України, не
звільняють роботодавця від
відповідальності в таких підстав.

На підставі наданих сторонами
відомостей судом встановлено, що у
червні 2014 року розмір заробітної плати
ОСОБА_1 складав 4026,48грн., у липні 2014 року
- 3542,74грн.

При цьому, для розрахунку середньої
заробітної плати за червень 2014 року
враховується сума 3793,30грн., що
підтверджено Довідкою КУ «Сумська
міська клінічна лікарня №1» №01-22/8/3770
від 05.09.2014р.

Кількість робочих днів у червні 2014 року
- 19; у липні 2014 року - 23, всього: 42.

Тобто, середня заробітна плата
позивача в день становить 7336,04грн.
(3793,30грн. + 3542,74грн)/42робочих дні = 174,67грн.

З 02.08.2014р. по 28.08.2014р. включно кількість
робочих днів становить - 18.

Тому, розмір середнього заробітку, який
слід стягнути на користь позивача
складає 174,67грн. х 18днів = 3144,06грн.

Отже, позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню.

На підставі п.2 ч.1 ст.367 ЦПК України,
негайне виконання судового рішення
допускається щодо стягнення сум
заробітної плати. Сплата середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні є передбачено законом
мірою відповідальності, тому не
входить до поняття заробітної плати.
Отже, підстави для негайного виконання
рішення відсутні.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з
відповідача необхідно стягнути на
користь держави судові витрати зі
сплати судового збору. Оскільки, позов
пред'явлено 26.08.2014р. на суму 3910,79грн., за
подачу позову розмір судового збору
складає 243,60грн.

Вимоги задоволено частково сумі
3144,06грн., а з наданого позивачкою
розрахунку вона вимагала стягнути
3243,95грн., тобто позов задоволено на 96,92%.
Тому, розмір судового збору, який
підлягає стягненню з відповідача,
становить 236,10грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 197, 212-215, 224-226 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Комунальної установи
«Сумська міська клінічна лікарня №1»
на користь ОСОБА_1 середній заробіток
за час затримки розрахунку при
звільненні за період з 02.08.2014р. по
28.08.2014р. включно в сумі 3144,06грн. за
відрахуванням усіх необхідних
платежів.

Стягнути з Комунальної установи
«Сумська міська клінічна лікарня №1»
на користь держави судовий збір в сумі
236,10грн.

Рішення суду може бути оскаржено до
Судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Сумської області
через Зарічний районний суд м. Суми
протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
Р.В.Міліціанов