Справа № 350/1154/14-ц
Номер провадження 4-с/350/10/2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2014 року
смт. Рожнятів

Рожнятівський районний суд
Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді
Калиній Г.В..

секретаря судового засідання
Видойник І. В.

Скаржника ОСОБА_1

Державного виконавця Вагилевича В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за скаргою
ОСОБА_1 до відділу ДВС Рожнятівського
районного управління юстиції
Івано-Франківської області на дії
державного виконавця Соловій Віталія
Богдановича,-

В С Т А Н О В И В :

Скаржник просить постановити ухвалу,
якою визнати неправомірними дії
начальника відділу державної
виконавчої служби Рожнятівського
районного управління юстиції (на час
накладення арешту головного
державного виконавця) Соловія В. Б. про
накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1
та скасувати накладений арешт на
квартиру та на інше нерухоме майно.

У судовому засіданні свою скаргу
скаржник підтримав та пояснив, що 31
липня 2014 року йому стало відомо, що на
підставі виконавчого листа № 2-1388,
виданого 30 листопада 2010 року
Рожнятівським районним судом
Івано-Франківської області про
стягнення з нього заборгованості за
кредитним договором в сумі 27 981 гривню 16
копійок та 696 гривень 55 копійок судових
витрат, головним державним виконавцем
Соловій В. Б. відділу держаної
виконавчої служби Рожнятівського
районного управління юстиції (в даний
час начальник ДВС) постановою ВП № 23612105
від 12 січня 2011 року про відкриття
виконавчого провадження, накладено
арешт на все належне йому нерухоме
майно.

Йому належить на праві приватної
власності квартира АДРЕСА_1, якою він не
може розпоряджатися тому, що на неї
накладено арешт.

Вважає, що арешт на належне йому
нерухоме майно накладений незаконно,
оскільки його не повідомлено у
встановленому законом порядку про
відкриття виконавчого провадження, про
можливість добровільно погасити борг.
Більше того, про наявність рішення суду
про стягнення з нього даного боргу йому
також не було нічого відомо.

Крім того, арешт на майно накладається
відповідною постановою державного
виконавця, яка може бути оскаржена у
встановленому законом порядку. У
постанові про відкриття виконавчого
провадження про накладення арешту на
належне йому майно нічого не
зазначено.

Отже арешт на належне йому нерухоме
майно накладено з грубим порушенням
встановленої процедури.

Про накладення арешту він дізнався
тільки 31 липня цього року, отримавши
витяг з реєстру заборон та копію
постанови про відкриття виконавчого
провадження, а тому строк на оскарження
дій державного виконавця ним не
порушено.

Державний виконавець Вагилевич В.М.
скаргу не визнав та пояснив, що дійсно
12 січня 2011 року при відкритті
виконавчого провадження державний
виконавець одночасно наклав арешт на
все належне боржнику нерухоме майно,
шляхом подачі відповідної заяви
Інформаційному центру. Постанова про
відкриття виконавчого провадження
була направлена боржнику
рекомендованою поштою і в матеріалах
виконавчого провадження є відповідна
розписка про отримання даної
постанови. Не заперечує, що в
зазначеній постанові рішення
державного виконавця про накладення
арешту на майно боржника відсутнє. На
даний час виконавче провадження
закрите, виконавчий лист повернутий
боржнику.

Вважає що скарга повинна бути залишена
без розгляду, оскільки скаржник
пропустив строк на оскарження дій
державного виконавця.

Вислухавши учасників процесу та
вивчивши матеріали справи суд
приходить до висновку, що скарга
підлягає до задоволення, виходячи з
наступного.

Скаржнику ОСОБА_1 на праві власності
належить 13 частина квартири АДРЕСА_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
право власності на нерухоме майно СТА
188937, виданого 08 липня 2014 року
Реєстраційною службою Рожнятівського
районного управління юстиції (а.с.8 )

12 січня 2011 року Івано-Франківська
філія державного підприємства
«Інформаційний центр» Міністерства
юстиції України, за заявою відділу
державної виконавчої служби
Рожнятівського районного управління
юстиції, внесла до Єдиного реєстру
заборон відчуження об»єктів
нерухомого майна обтяження у виді
арешту на все належне скаржнику
нерухоме майно, на підставі постанови
про відкриття виконавчого провадження
№ 23612105 від 12 січня 2011 року, що
підтверджується Витягом про
реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
№ 29966944 від 12 січня 2011 року (а.с.7 ).

У постанові про відкриття виконавчого
провадження ВП №236121105 від 12 січня 2011
року, винесеній на підставі
виконавчого листа №2-1388, виданого
Рожнятівським районним судом 30
листопада 2010 року, про стягнення з
ОСОБА_1 заборгованості за кредитним
договором в сумі 27 981 гривні 16 копійок
та 696 гривень 55 копійок судових витрат,
надано боржнику строк на добровільне
виконання рішення суду до 19 січня 2010
року. У зазначеній постанові відсутнє
рішення державного виконавця про
застосування щодо боржника обтяження у
виді накладення арешту на все належне
йому нерухоме майно, що
підтверджується копією постанови (а.с.6
).

На даний час виконавче провадження №
236121105 від 12 січня 2011 року закрите,
виконавчий лист повернуто стягувачу,
що підтверджується копією постанови
від 20 червня 2011 року (а.с.11).

У судовому засіданні державний
виконавець не надав суду жодного
доказу того, що скаржник, він же
боржник, належним чином був
повідомлений про накладення арешту на
все належне йому майно. Направлення
йому копії постанови про відкриття
виконавчого провадження не може бути
доказом належного повідомлення
боржника про накладення арешту на
майно, оскільки у зазначеній постанові
відсутнє рішення державного виконавця
про таку заборону.

Відповідно до ст. 57 ч. ч. 2, 4 Закону
України «Про виконавче провадження»,
арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
шляхом: винесення постанови про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження, копію якої
надсилається не пізніше наступного
робочого дня після її винесення
боржнику та банкам чи іншим фінансовим
установам або органам, зазначеним у
частині другій цієї статті, та органам,
що ведуть Державний реєстр обтяжень
майна. Постанова державного виконавця
про арешт коштів чи майна боржника може
бути оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Судом встановлено, що державний
виконавець не повідомив ОСОБА_1 про
арешт його майна, наклав арешт на все
його нерухоме майно без винесення
постанови про арешт майна та
оголошення заборони на його
відчуження, що є істотним порушенням
процедури накладення арешту на майно
службовою особою.

Отже скарга ОСОБА_1 є обґрунтованою, а
дії державного виконавця Соловій В.Б.
неправомірними.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України, у разі
встановлення обгрунтованості скарги,
суд визнає оскаржувані рішення, дію чи
бездіяльність неправомірними та
зобов»язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення, або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

За таких обставин суд вважає за
необхідне поновити порушені права
скаржника шляхом скасування арешту
всього належного йому нерухомого
майна, накладеного на підставі
неправомірних дій державного
виконавця.

ОСОБА_1 не було належним чином
повідомлено про накладення арешту, а
тому строк звернення до суду із
скаргою на дії державного виконавця
він не пропустив.

Керуючись ст.ст. 209, 294, 386, 387 ЦПК
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 до відділу ДВС
Рожнятівського районного управління
юстиції Івано-Франківської області на
дії державного виконавця Соловій В.Б.
задовольнити.

Визнати дії державного виконавця
Соловія В. Б. про накладення арешту на
все нерухоме майно, належне ОСОБА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1
неправомірними, та скасувати
накладений на підставі постанови про
відкриття виконавчого провадження №
23612105 від 12 січня 2011 року арешт.

Зобов»язати ВДВС Рожнятівського
районного управління юстиції про
виконання даної ухвали повідомити суд
не пізніше ніж у місячний строк.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Івано-Франківської
області через Рожнятівський районний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня її
оголошення.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
ухвала, якщо її не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Суддя: