Справа № 740/3623/14
Провадження № 2/740/1151/14
Е М У К Р А Ї Н И
02 вересня 2014 року
Ніжинський міськрайонний суд
Чернігівської області
в складі: головуючої-судді Пантелієнко
при секретарі Філоненко О.В.,
розглянувши у відкритому попередньому
судовому засіданні в м. Ніжині справу
за позовом ОСОБА_2 до Перемозької
сільської ради Ніжинського району про
визнання права власності на спадкове
Позивач звернувся до суду з позовом
про визнання за ним права власності
на спадкове майно, яке залишилося
після смерті його дружини ОСОБА_3,
зазначивши , що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
померла його дружина ОСОБА_3. Після її
смерті відкрилась спадщина, до складу
спадкового майна входить 2/3 частини
житлового будинку АДРЕСА_1. 13.09.1990 року
виконкомом Ніжинської районної ради
народних депутатів було видано
свідоцтво про право особистої
власності на вказаний житловий будинок
з вказівкою, що він належить
колгоспному двору, голова якого є
ОСОБА_4. Станом на 15.04.1991 року будинок
мав статус колгоспного двору головою
якого була мати його дружини ОСОБА_4, а
членами колгоспного двору він та його
дружина ОСОБА_3, отже згідно вимог
Закону України «Про власність» кожен з
них мав право власності на 1/3 частину
вказаного будинку. ІНФОРМАЦІЯ_2 року
ОСОБА_4 померла. В якості спадкового
майна 1/3 частку вказаного будинку
успадкувала дочка померлої - ОСОБА_3,
але за життя право власності на належну
частку в будинку не оформила. Спадщину
після померлої дружини прийняв він, так
як проживав з нею на день смерті. Йому
відмовлено нотаріусом у видачі
свідоцтва про право власності на 2/3
частини житлового будинку в порядку
спадкування, так як двір був
колгоспний а головою двору була
ОСОБА_4. Просив суд визнати за ним право
власності на вказану частину будинку.
Відповідач представник Перемозької
сільської ради Ніжинського району в
судове засідання не з'явився
надіславши заяву про визнання
позовних вимог і розгляд справи в його
Дослідивши письмові докази, що є в
матеріалах справи, суд приходить до
наступних висновків.
Довідка Перемозької сільської ради №
172 від 20.06.2014 року підтверджує, що
станом на 15.04.1991 року в домоволодінні,
розташованому по АДРЕСА_1 мешкали
ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с 13).
Свідоцтвом про право особистої
власності на житловий будинок виданим
виконкомом Ніжинської районної ради
народних депутатів від 13.09.1990 року
підтверджується, що житловий будинок з
прилеглими до нього будівлями та
спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1
належить колгоспному двору, голова
якого ОСОБА_4 (а.с 4).
Вказаний будинок зареєстрований
в МБТІ як колгоспний двір, голова якого
є ОСОБА_4, що підтверджується довідкою
КП «Ніжинське МБТІ» від 05.09.2013 року (а.с
Згідно ст.ст.120, 123 ЦК Української РСР в
редакції 1963 року майно колгоспного
двору належало його членам на праві
Як суспільна група, колгоспний двір
існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до
прийняття постанови Верховної Ради
Української РСР № 885 - ХІІ, якою було
введено в дію Закон України «Про
Згідно роз'яснень п. 6 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах за позовами про
захист права приватної власності» від
22 грудня 1995 року № 20, до правовідносин,
які виникли до прийняття 15 квітня
1991року Закону України «Про власність»,
застосовується чинне на той час
законодавство. Зокрема, спори щодо
майна колишнього колгоспного двору,
яке було придбане до 15 квітня 1991 року,
мають вирішуватись за нормами, що
регулюють власність цього двору, а
саме: право власності на майно, яке
належало колгоспному двору і
збереглося після припинення його
існування, мають ті члени двору, які до
15 квітня 1991 року не втратили права на
частку в його майні.
Враховуючи викладене суд приходить до
висновку, що ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_2,
як члени колгоспного двору станом на 15
квітня 1991 року не втратили права на
спірний будинок. Крім того слід
зазначити, що вони були членами
колгоспного двору, отже їм трьом
належало по 1/3 частині вказаного
З посвідки про народження з
врахуванням свідоцтва про укладення
шлюбу вбачається, що ОСОБА_4 є матір'ю
ОСОБА_3 (а.с 12, 10).
Згідно свідоцтва про смерть (а.с. 11)
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла.
З спадкової справи № 303 заведеної
Ніжинською районною державною
нотаріальною конторою щодо майна
померлої ОСОБА_4 вбачається, що
спадщину після померлої прийняла її
дочка ОСОБА_3 та отримала свідоцтво про
право на спадщину за заповітом на
З свідоцтва про укладення шлюбу (а.с 10)
вбачається, що позивач є чоловіком
Згідно свідоцтва про смерть
(а.с. 9) ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла.
Як встановлено судом 2/3 частини
будинку розташованого по АДРЕСА_1
входить до складу спадщини ОСОБА_3.
З копії спадкової справи заведеної
Ніжинською районною державною
нотаріальною конторою вбачається, що
ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті
ОСОБА_3, так як на момент смерті на
протягом 6-ти місяців після смерті
проживала з спадкодавцем. Крім того
позивачем отримано свідоцтво про право
на спадщину за законом на земельну
Враховуючи викладене суд приходить до
висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані і підлягають задоволенню.
Керуючись ст.1223 ЦК України, ст. ст.213 - 215
ЦПК України, суд -
Визнати за ОСОБА_2 право власності на
2/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 як
спадкоємцем за законом, що прийняв
спадщину після дружини ОСОБА_3 померлої
Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Чернігівської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в
10-ти денний строк з дня його
проголошення апеляційної скарги.

Суддя Ніжинського

міськрайонного суду
В.Г.
Пантелієнко