Ухвала

іменем україни

28 травня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Колодійчука
В.М.,

суддів: Висоцької В.С.,
Кафідової О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розлянувши в судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Укрспецторг Групп», Автозаводського
відділу Державної виконавчої служби
Кременчуцького міського управління
юстиції, ОСОБА_5 про визнання прилюдних
торгів такими, що не відбулись, та про
визнання результатів прилюдних торгів
недійсними, за касаційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду
Полтавської області від 16 грудня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_3, ОСОБА_4
звернулися до суду із указаним позовом,
в обґрунтування якого зазначили, що
реалізація належного боржнику майна - Ѕ
частини квартири АДРЕСА_1 здійснена без
попереднього отримання від органу
опіки та піклування Виконавчого
комітету Автозаводської районної ради
м. Кременчука дозволу на реалізацію
житла, право на користування яким має
малолітня ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, без
повідомлення власника майна, що
підлягає реалізації на прилюдних
торгах, та з порушенням вимог
Тимчасового положення про порядок
проведення прилюдних торгів
арештованого нерухомого майна,
затвердженого Наказом Міністерства
юстиції України від 27 жовтня 1999
року за № 68/5 (далі - Тимчасове
положення).

Просили визнати треті прилюдні торги
від 21 червня 2013 року з реалізації
арештованого майна - Ѕ частини квартири
АДРЕСА_1 такими, що не відбулися, а
результати прилюдних торгів та
протокол від 21 червня 2013 року
№ 17-0196/13 недійсними.

Рішенням Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 11 листопада 2013 року позовні вимоги
задоволено.

Визнано треті прилюдні торги з
реалізації арештованого майна від
21 червня 2013 року - Ѕ частини житлової
квартири АДРЕСА_1 такими, що не
відбулися.

Визнано результати прилюдних торгів з
реалізації арештованого майна від 21
червня 2013 року - Ѕ частини житлової
квартири АДРЕСА_1 недійсними.

Визнано протокол № 17-0196/13 проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого майна - Ѕ частини житлової
квартири АДРЕСА_1 недійсним.

Рішенням апеляційного суду
Полтавської області від 16 грудня 2013
року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове, яким у
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення апеляційного суду
Полтавської області від 16 грудня 2013
року, рішення суду першої інстанції
залишити в силі, мотивуючи свою вимогу
неправильним застосуванням судом норм
матеріального та порушенням норм
процесуального права.

Колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає відхиленню з таких
підстав.

Судами встановлено, що на підставі
рішення Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 10 листопада 2009 року у справі №
2-766/2009, яке набрало чинності 20 листопада
2009 року, 25 травня 2010 року було
видано виконавчий лист про стягнення з
ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
заборгованості у сумі 117 548,82 грн та
судових витрат (а.с. 6-7).

Постановою державного виконавця
Автозаводського відділу державної
виконавчої служби Кременчуцького
міського управління юстиції від 12
липня 2012 року було відкрито виконавче
провадження ВП №19804041 за вказаним
виконавчим листом з примусового
стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» 118 475,99 грн та встановлено
строк для добровільного виконання
рішення суду до 19 липня 2012 року (а.с. 8).

Згідно з актом опису й арешту майна від
06 вересня 2012 року проведено опис Ѕ
частини квартири АДРЕСА_1, що належить
ОСОБА_3 на праві приватної власності
(а.с. 51-54).

Як вбачається з листа Автозаводського
ВДВС Кременчуцького МУЮ від 10 квітня 2013
року № 14153, 19 лютого 2013 року на адресу
Управління ДВС Головного управління
юстиції у Полтавській області
направлено пакет документів щодо
реалізації арештованого майна ОСОБА_3 -
Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 (а.с. 68).

Листом від 13 березня 2013 року Полтавська
філія ТОВ «Укрспецторг Групп»
повідомила ОСОБА_3 про проведення 05
квітня 2013 року прилюдних торгів з
реалізації належного йому
арештованого майна.

Прилюдні торги призначені на 05 квітня
2013 року не відбулися у зв'язку з
відсутністю покупців, а тому
Автозаводським ВДВС за участю сторін
та представника торговельної
організації 15 квітня 2013 року було
проведено уцінку майна, згідно з актом
вартість майна складає 73 021 грн 75 коп.
(а.с. 10).

Повторні торги також не відбулися у
зв'язку з відсутністю покупців,
відповідно до акта переоцінки майна
від 24 травня 2013 року вартість
Ѕ частини квартири становить 49 962 грн 25
коп. (а.с. 82).

Треті прилюдні торги з продажу
арештованого майна були призначені на
21 червня 2013 року, за результатами яких
складено протокол № 17-0196/13
проведення прилюдних торгів з
реалізації нерухомого майна,
переможцем яких визнано ОСОБА_5 (а.с. 14).

Визнаючи прилюдні торги такими, що не
відбулися, результати торгів та
протокол проведення прилюдних торгів
недійсними, суд першої інстанції
виходив з того, що ТОВ «Укрспецторг
Групп» порушило норми Тимчасового
положення, оскільки не мало право
проводити треті прилюдні торги,
державний виконавець не надав
необхідний дозвіл органа опіки та
піклування на реалізацію нерухомого
майна, зважаючи на реєстрацію у
квартирі неповнолітньої доньки
позивача.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції та
відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, виходив з того, що реєстрація
доньки ОСОБА_3 - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,
відбулася під час підготовки
проведення прилюдних торгів - 30 березня
2013 року, а тому в державного
виконавця не було підстав для
звернення до органу опіки та
піклування.

Апеляційний суд не погоджуючись з
висновком суду першої інстанції в
частині визнання прилюдних торгів
такими, що не відбулися, звертав увагу
на те, що п. 7.1 Тимчасового положення
встановлено вичерпний перелік підстав
для цього, а в даному випадку торги
відповідають даним вимогам, а отже не
можуть вважатися такими, що не
відбулися.

Крім того, посилання місцевого суду на
п. 7.3 Тимчасового положення, як на
підставу визнання прилюдних торгів
недійсними, апеляційний суд визнав
помилковим, оскільки треті прилюдні
торги по суті є торгами проведеними
після повторної уцінки майна, а отже є
такими, що відбулися, оскільки майно на
них було реалізовано.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, а відповідно
до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.
Жоден доказ не має для суду наперед
встановленого значення. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів в їх сукупності.

Порядок реалізації арештованого майна
передбачено Законом України «Про
виконавче провадження», Інструкцією
про проведення виконавчих дій,
затвердженою наказом Міністерства
юстиції України від 21 квітня 2005 року та
Тимчасовим положенням.

Тимчасовим положенням передбачені
певні правила проведення прилюдних
торгів, а саме: по-перше, правила, які
визначають процедуру підготовки,
проведення торгів (опублікування
інформаційного повідомлення певного
змісту про реалізацію нерухомого
майна; направлення письмового
повідомлення державному виконавцю,
стягувачу та боржнику про дату, час,
місце проведення прилюдних торгів, а
також стартову ціну реалізації майна)
(розділ 3); по-друге, правила, які
регулюють сам порядок проведення
торгів (розділ 4); по-третє, ті правила,
які стосуються оформлення кінцевих
результатів торгів (розділ 6).

Статтею 18 Закону України «Про охорону
дитинства» визначено, що діти - члени
сім'ї наймача або власника жилого
приміщення мають право користуватися
займаним приміщенням нарівні з
власником або наймачем. Органи опіки та
піклування зобов'язані здійснювати
контроль за додержанням батьками або
особами, які їх замінюють, майнових та
житлових прав дітей при відчуженні
жилих приміщень та купівлі нового
житла.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України
«Про основи соціального захисту
бездомних осіб і безпритульних дітей»
неприпустиме зменшення або обмеження
прав та інтересів дітей під час
вчинення будь-яких правочинів щодо
жилих приміщень.

Для вчинення будь-яких правочинів щодо
нерухомого майна, право власності на
яке або право користування яким мають
діти, необхідний попередній дозвіл
органів опіки та піклування. Посадові
особи органів опіки та піклування
несуть персональну відповідальність
за захист прав та інтересів дітей при
наданні дозволу на вчинення правочинів
щодо нерухомого майна, яке належить
дітям (ч. 4 цієї статті).

Зі змісту ст. ст. 39, 52, 61, 62 Закону України
«Про виконавче провадження»
вбачається, що примусова реалізація
майна за рішенням суду з прилюдних
торгів не є правочином, а є виконанням
рішення суду.

Отже, згода органу опіки та піклування
на реалізацію будинку у процесі
виконання рішення суду непотрібна.

Апеляційний суд зазначені вимоги
закону врахував та правильно вирішив
справу по суті заявлених позовних
вимог.

Перевіривши доводи касаційної скарги
та дослідивши матеріали справи,
колегія суддів касаційної інстанції
дійшла висновку про відхилення
касаційної скарги та залишення без
змін рішення апеляційного суду
Полтавської області від 16 грудня 2013
року, оскільки судове рішення законне
та обґрунтоване, а доводи касаційної
скарги не дають підстав для висновку
про неправильне застосування судом
норм матеріального та порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Полтавської
області від 16 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.М.
Колодійчук

Судді:

В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська