АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/4176/14
Головуючий 1-ї інстанції - Зуб Г.А.
Доповідач - Довгаль А.П.
Категорія: договірні
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2014 року
судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

головуючого - судді Довгаль А.П.

суддів - Бездітко В.М., Сащенко І.С.

при секретарі - Щегельському Д.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові в приміщенні
суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Київського районного суду м.
Харкова від 30 квітня 2014 року по справі
за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1,
ОСОБА_4 про стягнення боргу та
звернення стягнення на предмет
іпотеки, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року товариство з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» (надалі - ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» або Банк)
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2
(відповідач-1), ОСОБА_1 (відповідач-2),
ОСОБА_1 (відповідач-3), ОСОБА_4
(відповідач-4), в якому просило: 1.
звернути стягнення на предмет іпотеки -
нерухоме майно - трикімнатну квартиру,
загальною площею 67,9кв.м, житловою
площею 39,9кв.м, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві
власності відповідачам ОСОБА_2, ОСОБА_1,
ОСОБА_1, шляхом продажу з прилюдних
торгів, задовольнивши вимоги ТОВ «ОТП
Факторинг України» в межах суми
заборгованості за кредитним договором
№ML708/035/2008 від 28.02.2008року, яка станом на
05.06.2013року складає 2 776 892,01грн., за ціною,
визначеною суб'єктом оціночної
діяльності у відповідності з вимогами
Закону України «Про виконавче
провадження»; 2.стягнути з ОСОБА_4 на
користь Банку суму заборгованості за
кредитним договором №МL708/035/2008 в сумі 2
776 892,01грн. та судові витрати в розмірі 3
441,00грн.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що
28.02.2008року між закритим акціонерним
товариством «ОТП Банк»,
правонаступником якого є ПАТ «ОТП
Банк» і ОСОБА_4 було укладено кредитний
договір №ML708/035/2008, відповідно до умов
якого Банк надав позичальнику
споживчий кредит в сумі 50 000,00дол. США,
строком до 27.02.2023року, зі сплатою
відсотків у порядку та розмірах
встановлених п.3 цього кредитного
договору, а саме з Плаваючий процентною
ставкою.

З метою забезпечення повернення
отриманого ОСОБА_4 кредиту та процентів
за його використання, між ОСОБА_2,
ОСОБА_1, ОСОБА_1 та Банком було укладено
іпотечний договір №PML 708/035/2008 від
28.02.2008року, предметом якого є
вищеназвана трикімнатна квартира.
Згідно договору купівлі-продажу
кредитного портфелю від 29.06.2010року ПАТ
«ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» прийняв право
вимоги за вищевказаним кредитним
договором. Таким чином, до останнього
перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо
права вимоги до позичальника ОСОБА_4, а
також до іпотекодавців ОСОБА_2, ОСОБА_1,
ОСОБА_1 Оскільки позичальник кредиту
ОСОБА_4, взяті на себе зобов'язання
належним чином не виконував, виникла
заборгованість по сплаті кредитних
сум, яка за підрахунком Банку станом на
05.06.2013року становить - 2 776 892,01грн., із
яких: 49 164,19дол. США - заборгованість по
тілу кредиту; 28 192,18дол. США -
заборгованість за відсотками за
користування кредитом, а загалом - 77
356,37дол. США, що за курсом НБУ складає - 618
309,46грн.; пеня за період з 05.06.2012р. по
06.06.2013р. за прострочення виконання
зобов'язань за кредитним договором - 2 158
582,55грн. У добровільному порядку
сплатити виниклу заборгованість
відповідачі відмовляються, тому
позивач змушений з цими вимогами
звернутися до суду за примусовим
стягненням.

У судовому засіданні суду першої
інстанції представник позивача ТОВ
«ОТП Факторинг Україна» - Кудряшова
І.А. заявлені вимоги підтримала і
просила їх задовольнити з підстав,
наведених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_1 -
ОСОБА_6 проти задоволення позову
заперечував, надав письмові
заперечення, в яких просив застосувати
до даних правовідносин строк позовної
давності.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_4 не
з'явилися, про час і місце розгляду
справи повідомлялися судовими
повістками в установленому законом
порядку.

Рішенням Київського районного суду м.
Харкова від 30 квітня 2014 року позов ТОВ
«ОТП Факторинг Україна» - задоволено.
Звернуто стягнення на предмет іпотеки -
нерухоме майно - трикімнатну квартиру,
загальною площею 67,9кв.м, житловою
39,9кв.м, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, вартістю 914 907,03грн., яка
належить ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_1, шляхом
продажу її з прилюдних торгів,
задовольнивши вимоги ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» в межах суми
заборгованості за кредитним договором
№ML708/035/2008 від 28.02.2008року в сумі 2 776
892,01грн., за ціною, визначеною суб'єктом
оціночної діяльності у відповідності з
вимогами Закону України «Про виконавче
провадження». Стягнуто з ОСОБА_4 на
користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
заборгованість за кредитним договором
№ML708/035/2008 від 28.02.2008року в сумі 2 776
892,01грн. Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_2,
ОСОБА_1, ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» судовий збір в
розмірі 3 441,00грн, з кожного - по 860,25грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати і ухвалити нове про відмову у
задоволенні позову, посилаючись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права, на не
відповідність висновків суду
обставинам справи та на неналежну
оцінку наданим доказам. Зокрема вважає,
що судом безпідставно до даних
правовідносин не застосовано
положення ч.4 ст.267 ЦК України, якою
передбачено відмова в позові у зв'язку
зі сплином строку позовної давності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, що з'явилися, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
доводи, наведені в апеляційній скарзі,
колегія суддів вважає, що скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість судового рішення,
апеляційний суд з'ясовує чи були
враховані судом першої інстанції при
ухваленні рішення всі факти, що входять
до предмета доказування; чи
підтверджені обставини (факти); якими
доказами мотивовано рішення, належними
чи допустимими доказами та чи доведені
вони; чи відповідають висновки суду
встановленим фактам; чи дотримані та
правильно застосовані норми
матеріального й процесуального права.

Судовим розглядом встановлено, що
28.02.2008року між закритим акціонерним
товариством «ОТП Банк»,
правонаступником якого є ПАТ «ОТП
Банк» і ОСОБА_4 було укладено кредитний
договір №ML708/035/2008, відповідно до умов
якого Банк надав позичальнику
споживчий кредит в сумі 50 000,00дол. США,
строком до 27.02.2023року, зі сплатою
відсотків у порядку та розмірах
встановлених п.3 цього кредитного
договору, а саме з Плаваючий процентною
ставкою.

З метою забезпечення повернення
отриманого ОСОБА_4 кредиту та процентів
за його використання, між ОСОБА_2,
ОСОБА_1, ОСОБА_1 та Банком було укладено
іпотечний договір №PML 708/035/2008 від
28.02.2008року, предметом якого є -
трикімнатна квартира АДРЕСА_1, та яка
належить на праві власності
відповідачам ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_1

Згідно договору купівлі-продажу
кредитного портфелю від 29.06.2010року ПАТ
«ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» прийняв право
вимоги за вищевказаним кредитним
договором. Отже, до ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП
Банк» щодо права вимоги до
позичальника ОСОБА_4, а також до
іпотекодавців ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_1

Оскільки позичальник кредиту ОСОБА_4
взяті на себе зобов'язання належним
чином не виконував, тому виникла
заборгованість по сплаті кредитних
сум, яка за підрахунком Банку станом на
05.06.2013року становить - 2 776 892,01грн., із
яких: 49 164,19дол. США - заборгованість по
тілу кредиту; 28 192,18дол. США -
заборгованість за відсотками за
користування кредитом, а загалом - 77
356,37дол. США, що за курсом НБУ складає - 618
309,46грн.; пеня за період з 05.06.2012р. по
06.06.2013р. за прострочення виконання
зобов'язань за кредитним договором - 2 158
582,55грн.

Позивачем на адресу відповідачів
направлялися письмові вимоги про
добровільне погашення заборгованості
по сплаті сум за кредитом. При цьому, як
свідчать матеріали справи, відповідач
ОСОБА_1 зверталася до позивача із
заявою про реструктуризацію
заборгованості, яка виникла за цим
договором кредиту, але із відповіді
Банку на це звернення вбачається, що
ОСОБА_4 як позичальнику кредиту, було
відмовлено в реструктуризації боргу.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного судочинства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
чи інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Статтею 611 ЦК України визначено,
що у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України
боржник уважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором чи
законом.

Нормами ст.1050 ЦК України також
передбачено, що якщо позичальник
своєчасно не повернув суму позики, він
зобов'язаний сплатити гроші відповідно
до ст.625 ЦК України незалежно від сплати
процентів, належних йому згідно з
вимогами ст.1048 ЦК України.

Отже, належним виконанням
зобов'язання з боку відповідача-1 є
повернення кредиту в строки, у розмірі
та у валюті, визначеним кредитним
договором.

За договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконанням ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником (ч.1ст.553 ЦК України).

В даному випадку відповідачі
ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_1 виступили перед
Банком як майнові поручителі,
передавши в іпотеку належну їм
квартиру.

Відповідно до ст.629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Статтею 33 Закону України «Про
іпотеку» передбачено, що в разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду.

Таким чином, стягнення з боржника
ОСОБА_4 заборгованості за кредитним
договором, не позбавляє кредитора
права на отримання сум шляхом
звернення стягнення на предмет іпотеки
- трикімнатну квартиру і подальшої її
реалізації з прилюдних торгів за ціною,
визначеною суб'єктом оціночної
діяльності у відповідності з вимогами
Закону України «Про виконавче
провадження».

Згідно ч.3 ст. 551 ЦК України розмір
неустойки (штрафу, пені) може бути
зменшений за рішенням суду, якщо він
значно перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

За положеннями указаної норми суд може
зменшити розмір неустойки (штрафу,
пені), що підлягає стягненню,
враховуючи при цьому, зокрема занадто
високий її розмір порівняно зі
збитками споживача, ступінь виконання
зобов'язання, майновий стан сторін, їх
майнові та інші інтереси, що
заслуговують на увагу. При цьому
зменшення розміру неустойки - це право
суду. Суд може прийняти рішення про
зменшення розміру неустойки як за
власною ініціативою, так і за
клопотанням відповідача, однак у
останньому випадку відповідач, що
звертається із таким клопотанням,
повинен довести наявність підстав для
зменшення неустойки.

Як убачається з матеріалів справи,
несплачена сума кредиту станом на
05.06.2013року складає - 49 164,19дол. США,
заборгованість за нарахованими та
несплаченими відсотками за
користування кредитом - 28 192,18дол. США,
тобто загальна сума по кредиту та
відсоткам становить 77 356,37дол.США, що в
перерахуванні за курсом НБУ дорівнює -
618 309,46грн., в той час як сума пені за один
рік нарахована в розмірі 2 158 582,55грн., що
значно (більше ніж втричі) перевищує
розмір основного боргу. З урахуванням
цих обставин, колегія суддів вважає
можливим застосувати положення ч.3 ст.551
ЦК України та зменшити розмір суми
нарахованої пені з 2 158 582,55грн. до 618
309,46грн., тобто до розміру несплаченої
основної суми боргу - по кредиту та
процентам.

Доводи апелянта щодо пропуску
позивачем строку позовної давності не
ґрунтуються на вимогах чинного
законодавства.

Так, відповідно до п.31 постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ №5 від 30.03.2012року
«Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
при застосуванні положення пункту 7
частини одинадцятої статті 11 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
яким кредитодавцю забороняється
вимагати повернення споживчого
кредиту, строк давності якого минув,
суди мають виходити з того, що у
системному зв'язку з частиною
одинадцятою статті 11 зазначеного
Закону, ця вимога стосується
позасудового порядку повернення
споживчого кредиту.

Як зазначено у п.24 вищевказаної
постанови ВССУ, відповідно до частини
четвертої статті 559 ЦК України порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя. При
вирішенні таких спорів суд має
враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору. Отже, якщо кредитним
договором не визначено інші умови
виконання основного зобов'язання, то у
разі неналежного виконання
позичальником своїх зобов'язань за цим
договором строк пред'явлення
кредитором до поручителя вимоги про
повернення отриманих у кредит коштів
має обчислюватися з моменту настання
строку погашення зобов'язання згідно
такими умовами, тобто з моменту
настання строку виконання зобов'язання
у повному обсязі або у зв'язку із
застосуванням права на повернення
кредиту достроково. Пред'явленням
вимоги до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

Строк виконання основного зобов'язання
встановлений в кредитному договорі -
27.02.2023року, тому посилання апелянта про
застосування строків позовної
давності є помилковим та не підлягає
задоволенню, т.я. пред'явити вимогу до
поручителя кредитор може протягом
шести місяців від настання строку
виконання основного зобов'язання.
Оскільки на теперішній час відповідач
ОСОБА_7 заборгованість за договором
кредиту не погасив, тому кредитні
відносини між сторонами не припинені.

Безпідставними також є твердження
апелянта стосовно того, що даний позов
пред'явлено з порушенням правил
підсудності, встановленої ст.114 ЦПК
України.

Відповідно до ст.114 ЦПК України позови,
що виникають з приводу нерухомого
майна, пред'являються за
місцезнаходженням нерухомого майна
або основної його частини. Нерухоме
майно - квартира АДРЕСА_1 (згідно
поштового довідника м. Харкова)
відноситься до території Київського
району м. Харкова. Отже, звернення ТОВ
«ОТП Факторинг Україна» з цим позовом
до Київського районного суду м. Харкова
проведено з дотриманням правил
виключної підсудності.

Таким чином, оскаржуване рішення в
частині суми заборгованості за
договором кредиту підлягає зміні,
зокрема зменшенню, а що стосується
розміру стягнутих з відповідачів на
користь Банку судових витрат -
залишенню без змін.

Згідно п.4) ч.1 ст.309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є порушення
або неправильне застосування норм
матеріального бо процесуального права.

З огляду на викладене та керуючись
ст.ст. 307ч.1п.2), 309ч.1п.4), 313, 314ч.2, 316, 317, 319
ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м.
Харкова від 30 квітня 2014 року змінити:
зменшити стягнуту з ОСОБА_4 на користь
ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму
заборгованості за кредитним договором
№ML708/035/2008 від 28.02.2008року з 2 776 892,01грн.
до 1 236 618,92грн.

Звернути стягнення на предмет іпотеки -
трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, яка на
праві власності належить ОСОБА_2,
ОСОБА_1, ОСОБА_1, задовольнив вимоги ТОВ
«ОТП Факторинг Україна» в межах суми
заборгованості за кредитним договором
№ML708/035/2008 від 28.02.2008року в сумі 1 236
618,92грн., шляхом продажу її з прилюдних
торгів за ціною, визначеною суб'єктом
оціночної діяльності у відповідності з
вимогами Закону України «Про виконавче
провадження».

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -