22-ц/775/1276/2014(м)
Головуючий у 1 інстанції
Категорія № 59
Доповідач Мальцева Є.Є.
17 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Донецької області в
головуючого Мальцевої Є.Є.,
суддів Баркова В. М.,
при секретарі Бєльченко
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі цивільну
справу за скаргою ОСОБА_1, що діє в
інтересах ОСОБА_2, на постанову
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Новоазовського районного управління
юстиції у Донецькій області, за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Новоазовського районного суду
Донецької області від 15 травня 2014 року,
в с т а н о в и л а :
У червні 2014 року ОСОБА_1, діючи на
підставі довіреності в інтересах
ОСОБА_2, звернувся зі скаргою на дії
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Новоазовського районного управління
юстиції у Донецькій області, а саме на
дії щодо винесення державним
виконавцем Кондрашовим Г. О. 07.04.2014 року
постанови про закінчення виконавчого
провадження ВП № 41997021 по виконавчому
листу № 2-5/2011 р.. У скарзі просив
визнати такі дії державного виконавця
Кондрашова Г.О. не правомірними,
скасувати постанову державного
виконавця про закінчення виконавчого
провадження ВДВС Новоазовського
районного управління юстиції у
Донецькій області від 07.04.2014 ВП № 41997021 з
примусового виконання листа № 2-5/2011
року, виданого 25.06.2013 року
Новоазовським районним судом
Донецької області; зобов'язати
державного виконавця поновити
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа про
зобов'язання ОСОБА_3 знести самочинно
споруджену огорожу та виконати рішення
суду.
Ухвалою Новоазовського районного суду
Донецької області від 15 травня 2014 року
було відмовлено у задоволенні скарги
ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_2, на
постанову державного виконавця про
закриття виконавчого провадження.
Посилаючись на порушення судом норм
процесуального та матеріального права,
ОСОБА_1 в скарзі ставить питання про
скасування ухвали суду від 15.05.2014 року
та постановлення нової ухвалу про
задоволення скарги в повному обсязі.
У відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК
України апеляційний суд розглядає
справу у відсутності представника ВДВС
Новоазовського районного управління
юстиції у Донецькій області, належним
чином повідомленого про час та місце
розгляду справи, і без участі ОСОБА_2,
яка також повідомлена про розгляд
справи через представника, заяв про
відкладення розгляд не надавала.
Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення заявника ОСОБА_1, що діє в
інтересах ОСОБА_2, який підтримав
доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи в межах
апеляційного оскарження та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню.
Зі справи вбачається, що рішенням
Новоазовського районного суду
Донецької області від 15.06.2011 року були
частково задоволені позовні вимоги
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Седовської селищної
ради, про знесення самовільно
збудованих будівель, поновлення
об'єктів спільної власності та
стягнення моральної шкоди. Вказаним
рішенням суду зобов'язано ОСОБА_3
знести самочинно споруджену огорожу на
подвір'ї домоволодіння АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_2. В іншій частині позовних вимог
ОСОБА_3 відмовлено (а.с. 8-9).

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 30 серпня 2011 року рішення
Новоазвоського районного суду
Донецької області від 15.06.2011 року в
частині відмови в задоволенні позову
ОСОБА_2 про поновлення об'єктів
спільної часткової власності і
знесення самочинно збудованої будівлі
скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_2 про
знос самочинно збудованої будівлі
літ.К задоволено та зобов'язано ОСОБА_3
знести самочинно збудовану будівлю
літ.К, відновити водопровідну колонку
літ. П і зливну ямц літ. Я згідно
грального плану 2007 року, розташовані на
земельній ділянці по АДРЕСА_1. В решті
частині рішення суду першої інстанції
залишено без змін (а.с. 10-12).

25 червня 2013 року Новоазовським
районним судом Донецької області був
виданий виконавчий лист №2-5/2011 р, про
примусове зобов'язання ОСОБА_2, знести
самочинно споруджену огорожу на
подвір»ї домоволодінь АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_2. (а.с.13)

26.12.2013 року ОСОБА_1 в інтересах
стягувача ОСОБА_2 подав до ВДВС
Новоазовського РУЮ заяву про відкриття
виконавчого провадження для виконання
вказаного виконавчого листа. (а.с.16).

10.02.2014 року постановою державного
виконавця ВДВС Новоазовського РУЮ
відкрито виконавче провадження про
примусове виконання виконавчого листа
№ 2-5/11 від 25.06.2013 року (а.с. 33а).

07.04.2014 року державним виконавцем ВДВС
Новоазовського РУЮ було винесено
постанову про закінчення вказаного
виконавчого провадження у зв'язку з
виконанням боржником ОСОБА_3 рішення
суду в частині знесення самочинно
спорудженої огорожі (а.с. 34).

Відмовляючи заявнику в визнанні
дій державного виконавця щодо
ухвалення постанови про закінчення
провадження неправомірними, суд першої
інстанції виходив з того, що факт
виконання ОСОБА_3 рішення суду
достатньо підтверджений матеріалами
справи, тому немає законних підстав для
визнання дій державного виконавця
незаконними і задоволення скарги
представника стягувача.

З такими висновками суду колегія
суддів погоджується.

Так, зі справи також вбачається, що що
згідно з актом державного виконавця
ВДВС Новоазовського РУЮ від 24.04.2014 року,
самочинно споруджена огорожа на
подвір'ї АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 була
знесена навесні 2012 року, що встановлено
з пояснень ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 (а.с. 35).

В матеріалах справи містяться
пояснення ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9,
ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_5, наданих
заступнику начальника відділу ДВС
Новоазовського РУЮ, яким
підтверджуються обставини
добровільного виконання ОСОБА_3
рішення суду щодо знесення самовільно
зведеної огорожі і встановлення нової
огорожі по межі між подвір'ями АДРЕСА_1
та АДРЕСА_2 (а.с.36-39)

З пояснень ОСОБА_3 вбачається, що на
виконання рішення суду вона весною 2012
року демонтувала внутрішню огорожу між
своїм подвір'ям та подвір'ям ОСОБА_3 (а.с.
40). 02.04.2014 року ОСОБА_3 надала ВДВС
Новоазвоського РУЮ заяву про те, що в 2012
році нею в повному обсязі було виконані
вказані рішення судів, в тому числі і в
частині знесення огорожі. Після чого
нею була проведена приватизація своєї
земельної ділянки та після отримання
державного акту на право власності на
земельну ділянку встановлено нову
огорожу, яка не була предметом розгляду
у суді.

Згідно з актом державного виконавця
ВДВС Новоазовського РУЮ від 04.04.2014 року
самочинно споруджена огорожа на
подвір'ї АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 була
знесена весною 2012 року, що встановлено
з пояснень вищевказаних осіб. (а.с.35)

У відповідності до вимог п.8 ч.1 ст. 49
Закону України «Про виконавче
провадження» виконавче провадження
підлягає закінченню у випадку
фактичного виконання в повному обсязі
рішення згідно з виконавчим
документом.

Тому колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про відмову в
заяві представника ОСОБА_2, оскільки
такий висновок є обґрунтованим і
відповідає вимогам закону.

Доводи апелянта про те, що суд
першої інстанції не встановив належним
чином, чи виконувалося боржником
рішення суду, є безпідставними,
оскільки із змісту оскаржуваної ухвали
вбачається, що суд повно встановив усі
обставини, які стягувачем нічим не
спростовані.

Доводи апеляційної скарги про те, що
суд першої інстанції всупереч закону
відмовив у вимогах про визнання дій
державного виконавця незаконними у
зв'язку з незалученням до виконавчих
дій представника стягувача, не можуть
вплинути на рішення суду, оскільки
вказане порушення вимог ст.12 Закону
України «Про виконавче провадження» не
потягнуло за собою неправильного
рішення державного виконавця.

Ніяких нових обставин, які не
були предметом розгляду судом першої
інстанції та могли б вплинути на
правильність висновків та рішення
суду, представником заявниці
апеляційному суду не наведено.

Згідно зі ст.312 ч.1 п.1 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Таким чином, переглядаючи
справу відповідно до вимог ст.303 ЦПК
України в межах вимог, заявлених в суді
першої інстанції та доводів
апеляційного оскарження, колегія
суддів вважає, що ухвала суду першої
інстанції постановлена на повно
з'ясованих обставинах справи, у
відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права,
тому не підлягає скасуванню, у зв'язку з
чим, апеляційна скарга підлягає
відхиленню.

Керуючись ст.ст.307, 312 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И ЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, що діє в
інтересах ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Новоазовського районного суду
Донецької області від 15 травня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді