АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Провадження № 22-ц/774/6307/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Рашетнік М.О. Доповідач - Рудь В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2014 року м.
Дніпропетровськ

колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Ткаченко І.Ю.,
Повєткіна В.В.

при секретарі: Кравець Є.С.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Бабушкінського
районного суду м.Дніпропетровська від
13 травня 2014 року за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк «Надра»,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
третя особа приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_8, про
визнання договорів купівлі-продажу та
кредитного недійсними, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2013 року ПАТ КБ «Надра»
звернулося з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором(а.с.2-3).

Позивач зазначав, що 31 серпня 2007 року
між ВАТ КБ «Надра», назва якого змінена
на ПАТ КБ «Надра», та ОСОБА_2 укладено
кредитний договір №8/2007/840-К/1296-Н,
відповідно до умов якого банк надав
позичальнику кредит в сумі 92 700,00
доларів США, з виплатою процентної
ставки у розмірі 12,49% річних зі строком
повернення до 20.08.2037 року.

Банк належним чином виконав
зобов'язання по видачі кредиту, однак
позичальник порушив умови кредитного
договору і станом на 16.04.2013 року
заборгованість за кредитним договором
№8/2007/840-К/1296-Н від 31 серпня 2007 року
складає 1 360 157,38 грн., з яких:
заборгованість за сумою кредиту - 91 256,57
доларів США, що в еквіваленті складає 729
413,76 грн.; заборгованість за процентами -
61 202,40 доларів США, що в еквіваленті
складає 489 190,78 грн.; пеня - 8 439,60 доларів
США, що в еквіваленті складає 67 457,72 грн.;
штрафи - 9 270,00 доларів США, що в
еквіваленті складає 74 095,11 грн.

Посилаючись на викладені обставини,
позивач просив стягнути з ОСОБА_2
заборгованість за кредитним договором
у сумі 1 360 157,38 грн. та судові витрати.

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернувся
з зустрічним позовом до ПАТ КБ «Надра»,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
третя особа приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_8, про
визнання договорів недійсними(а.с.57-66).

В обгрунтування вимог ОСОБА_2
зазначав, що з 17 січня 2007 року працював
на посаді головного бухгалтера в ТОВ
«Спеціальне охоронне детективне
агентство «Легіон».

31 серпня 2007 року проти своєї
справжньої волі внаслідок тиску з боку
генерального директора товариства
ОСОБА_3, в залежності якого перебував як
працівник, вимушений був укласти з ПАТ
КБ «Надра» кредитний договір
№8/2007/840-К/1296-Н про надання грошових
коштів у сумі 92 700,00 доларів США, з
виплатою процентної ставки у розмірі
12,49% річних, для проведення розрахунків
за договором купівлі-продажу від 31
серпня 2007 року щодо придбання у
власність нерухомого майна - квартири
АДРЕСА_1.

31 серпня 2007 року у приватного
нотаріуса Дніпропетровського міського
округу ОСОБА_8 підписав договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, за
яким продавцями були ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 У цей же день, 31 серпня 2007
року, також підписав договір іпотеки
№8/2007/840-К/1296-Н, предметом якого стала
квартира АДРЕСА_2.

З приводу порушення процедури
оформлення кредитного договору
звертався до банку та до
правоохоронних органів, однак
звернення залишилися не вирішеними.

Посилаючись на викладені обставини
та вказуючи на те, що крім зазначених
договорів інших документів, пов'язаних
з отриманням кредиту, не підписував,
коштів від банку не отримував,
розрахунок з продавцями не здійснював,
наміру придбати квартиру не мав, право
власності на придбану квартиру не
реєстрував та в ній не проживав,
комунальні платежі не сплачував,
ОСОБА_2 просив на підставі ч.1 ст.231 ЦК
України визнати недійсним договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, що
укладений 31 серпня 2007 року між ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_2,
посвідчений приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_8; визнати
недійсним кредитний договір
№8/2007/840-К/1296-Н, що укладений 31 серпня 2007
року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2

Рішенням Бабушкінського районного
суду м.Дніпропетровська від 13 травня 2014
року позов ПАТ Комерційний банк
«Надра» задоволено(а.с.170-171).

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«Надра» заборгованість за кредитним
договором №8/2007/840-К/1296-Н від 31 серпня 2007
року станом на 16 квітня 2013 року в сумі 1
360 157,38 грн., яка складається із:
заборгованості по кредиту - 91 256,57
доларів США, що за курсом НБУ становить
729 413,76 грн.; заборгованості по відсоткам
- 61 202,40 доларів США, що за курсом НБУ
становить - 489 190,78 грн.; штрафу - 9 270,00
доларів США, що за курсом НБУ становить
- 74 095,11 грн.; пені - 8 439,60 доларів США, що
за курсом НБУ становить - 67 457,72 грн.; на
повернення судових витрат - 3441 грн., а
всього 1363598,38 грн.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 до Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк «Надра»,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
третя особа приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_8, про
визнання договорів купівлі-продажу та
кредитного недійсними, відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати, ухвалити нове
рішення, яким ПАТ «КБ «Надра» в
задоволенні позову відмовити та
задовольнити зустрічний позов,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права(а.с.181-188).

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з таких підстав.

Згідно ст.ст.3,4 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

За положеннями ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст.526,527 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу. Боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор - прийняти виконання особисто,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

За положеннями ст.ст.610, 611 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом
зобов'язання(неналежне виконання). У
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; зміна умов зобов'язання;
сплата неустойки; відшкодування
збитків та моральної шкоди.

Статтею 627 ЦК України визначено, що
відповідно до ст.6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору.

Згідно ст.638 ЦК України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або необхідними для договорів даного
виду, а також всі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

За правилами ст.203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства. Особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності.
Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі. Правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом. Правочин має бути спрямований
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання стороною(сторонами)
вимог, які встановлені частинами
першою-третьою, п'ятою та шостою статті
203 цього Кодексу.

Недодержання стороною(сторонами)
зазначених вимог має бути саме на
момент вчинення правочину.

Згідно ч.1 ст.231 ЦК України правочин,
вчинений особою проти її справжньої
волі внаслідок застосування до неї
фізичного чи психічного тиску з боку
другої сторони або з боку іншої особи,
визнається судом недійсним.

В п.21 Постанови Пленуму Верховного
Суду України №9 від 06.11.2009 року "Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними" роз'яснено, що при
вирішенні спорів про визнання
недійсним правочину, вчиненого особою
під впливом насильства(стаття 231 ЦК),
судам необхідно враховувати, що
насильство має виражатися в
незаконних, однак не обов'язково
злочинних діях. Насильницькі дії
можуть вчинятись як стороною
правочину, так і іншою особою - як щодо
іншої сторони правочину, так і щодо
членів її сім'ї, родичів тощо або їх
майна. Факт насильства не обов'язково
має бути встановлений вироком суду,
постановленим у кримінальній справі.

По справі встановлено, що 31 серпня 2007
року року між ВАТ КБ «Надра»,
найменування якого змінено на ПАТ «КБ
«Надра»(а.с.10-12), та ОСОБА_2 укладено
кредитний договір №8/2007/840-К/1296-Н,
відповідно до умов якого банк надав
позичальнику кредит у сумі 92 700,00
доларів США, з виплатою процентної
ставки у розмірі 12,49% річних зі строком
повернення до 20.08.2037 року, цільовим
призначенням кредиту згідно п.1.2 є
проведення розрахунків за договором
купівлі-продажу від 31.08.2007 року про
придбання нерухомого майна(а.с.4-5).

Кредитний договір підписано
сторонами, у тому числі ОСОБА_2(а.с.4-5), що
ним не заперечувалось.

Із заяви на видачу готівки №NL-3 від
31.08.2007 року вбачається, що грошові кошти
у сумі 92 700 доларів США банк видав
отримувачу ОСОБА_2 згідно кредитного
договору №8/2007/840-К/1296-Н від 31.08.2007
року(а.с.7).

31 серпня 2007 року між ОСОБА_2, як
покупцем, та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, як продавцями, укладено договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2,
посвідчений приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_8(а.с.70).

Згідно п.2.1 договору купівлі-продажу
від 31 серпня 2007 року продаж вказаної
квартири вчинено за домовленістю
сторін за 520 403 грн., які продавці
одержали повністю від покупця при
підписанні договору(а.с.70).

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором №8/2007/840-К/1296-Н
від 31.08.2007 року між ВАТ КБ «Надра» та
ОСОБА_2 укладено договір іпотеки
№8/2007/840-К/1296-Н від 31.08.2007 року,
відповідно до умов якого іпотекодавець
ОСОБА_2 передав в іпотеку ВАТ КБ «Надра»
квартиру АДРЕСА_2, (а.с.75-78).

Як вбачається із справи, ОСОБА_2 не
виконує умови договору щодо сплати
відповідних сум на погашення
зобов'язання, у зв'язку з чим станом на
16.04.2013 року заборгованість за кредитним
договором №8/2007/840-К/1296-Н від 31 серпня 2007
року складає 1 360 157,38 грн., з яких:
заборгованість за сумою кредиту - 91 256,57
доларів США, що в еквіваленті складає 729
413,76 грн.; заборгованість за процентами -
61 202,40 доларів США, що в еквіваленті
складає 489 190,78 грн.; пеня - 8 439,60 доларів
США, що в еквіваленті складає 67 457,72 грн.;
штрафи - 9 270,00 доларів США, що в
еквіваленті складає 74 095,11 грн., що
підтверджується розрахунком ПАТ КБ
«Надра»(а.с.6).

Факт невиконання зобов'язання щодо
сплати грошових коштів та наявність
заборгованості за кредитним договором
№8/2007/840-К/1296-Н від 31 серпня 2007 року
ОСОБА_2 не заперечував.

Таким чином, встановивши вказані
обставини та докази в їх підтвердження,
суд прийшов до правильного висновку
про обгрунтованість позову ПАТ КБ
"Надра" про стягнення з ОСОБА_2
заборгованості за кредитним договором
№8/2007/840-К/1296-Н від 31 серпня 2007 року.

Перевіривши доводи та заперечення
сторін щодо недійсності правочинів:
кредитного договору №8/2007/840-К/1296-Н від
31.08.2007 року та договору купівлі-продажу
від 31 серпня 2007 року квартири АДРЕСА_2 з
підстав, передбачених ч.1 ст.231 ЦК
України, суд встановив, що ОСОБА_2 не
надав належних та допустимих доказів в
розумінні ст.ст.57,58 ЦПК України щодо
обставин, на які він посилався в
обгрунтування своїх вимог, зокрема не
довів, що проти своєї справжньої волі
внаслідок тиску з боку відповідача
ОСОБА_3 уклав оспорювані договори, що
його волевиявлення, як учасника
правочинів, не було вільним і не
відповідало внутрішній волі, а тому
прийшов до правильного висновку, що в
межах заявлених позовних вимог
відсутні визначені ч.1 ст.231 ЦК України
підстави для визнання недійсними
укладених між сторонами правочинів і
обгрунтовано відмовив ОСОБА_2 в
задоволенні зустрічного позову.

Твердження ОСОБА_2 в апеляційній
скарзі про те, що він не отримував
грошових коштів за кредитним договором
№8/2007/840-К/1296-Н від 31.08.2007 року та що
підписи в заявах від 30 серпня 2007 року на
отримання кредиту, видачу та переказ
готівки виконані не ним, а іншою особою,
що встановлено при розгляді іншої
справи, не можуть бути взяті до уваги,
оскільки факт підписання кредитного
договору №8/2007/840-К/1296-Н від 31.08.2007 року,
цільовим призначенням якого було
придбання нерухомого майна, та факт
підписання договору купівлі-продажу
від 31.08.2007 року квартири АДРЕСА_2, ОСОБА_2
не заперечувались. Про отримання
продавцями квартири грошових коштів у
сумі 520 403 грн. від покупця ОСОБА_2 за
договором купівлі-продажу від 31 серпня
2007 року, який ним підписано, зазначено в
п.2.1 договору(а.с.70).

Доказів, які б свідчили про наявність
обставин при укладенні вказаних
правочинів, зазначених ОСОБА_2 в
зустрічній позовній заяві, судом не
встановлено.

Доводи ОСОБА_2 про те, що право
власності на квартиру АДРЕСА_2 за ним не
зареєстровано, не можуть бути взяті до
уваги, оскільки не свідчать про
недійсність правочинів з підстав,
передбачених ч.1 ст.231 ЦК України.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній
скарзі на неповне з'ясування обставин,
що мають значення для справи, та що при
ухваленні рішення суд допустив
порушення норм матеріального і
процесуального права необгрунтовані,
оскільки висновок суду першої
інстанції про задоволення позову ПАТ
КБ "Надра" та про відмову ОСОБА_2 в
задоволенні зустрічного позову
відповідає обставинам справи та нормам
діючого законодавства, що регулює
встановлені правовідносини. Доказам у
справі суд дав оцінку відповідно до
вимог ст.212 ЦПК України, підстав для
скасування судового рішення не
встановлено.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бабушкінського районного
суду м.Дніпропетровська від 13 травня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий -

Судді -