Справа № 478/1170/14-ц пров. № 2/478/323/2014
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

09.09.2014 року
Казанківський районний суд
Миколаївської області

в складі: головуючої судді

Сябренко І.П.

за участю: секретаря

Поліщук С.П.

позивача

ОСОБА_1

представника позивача

ОСОБА_2

представника відповідача

Міненко Л.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду смт.
Казанка цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до Казанківської
селищної ради Миколаївської області
про визнання права власності на
нерухоме майно в порядку спадкування,

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною
заявою до Казанківської селищної ради
Миколаївської області про визнання
права власності на нерухоме майно в
порядку спадкування в якій зазначила,
що після смерті брата ОСОБА_4, що мало
місце ІНФОРМАЦІЯ_3 року, залишилось
спадкове майно, а саме житловий будинок
АДРЕСА_1 Миколаївської області, який
був придбаний ним у колгоспі імені
Леніна, але не був зареєстрований за
його життя. Посилаючись на те, що при
зверненні до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини їй було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючих
документів, просила визнати за нею як
спадкоємцем право власності на будинок
АДРЕСА_1 Миколаївської області.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала, просила їх
задовольнити.

Представник відповідача Міненко Л.Ф. в
судовому засіданні позовні вимоги
визнала, не заперечувала проти їх
задоволення.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши
письмові докази, суд приходе такого
висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання.

В силу приписів ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК
України спадкування є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом. До складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Згідно до вимог ч.2, ч.3 ст.1223 ЦК України
у разі відсутності заповіту, визнання
його недійсним, неприйняття спадщини
або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі не охоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на
спадкування виникає у день відкриття
спадщини.

Приписами ч.1, ч.3 ст.1268 ЦК України
передбачено, що спадкоємець за
заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкоємцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Згідно до вимог ч.1,ч.2 ст.1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини. Заява про
прийняття спадщини подається
спадкоємцем особисто.

В силу ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець,
який прийняв спадщину, у складі якої є
нерухоме майно, зобов'язаний
звернутися до нотаріуса за видачею
йому свідоцтва про право на спадщину на
нерухоме майно.

Відповідно до роз'яснень Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування» від
16.05.2013 р. № 24-753/0/13 ( п. 3.3), встановлено, що
у сільській місцевості є будинки,
продані колгоспами членам колгоспів,
проте нотаріально такі договори
купівлі-продажу не посвідчувалися.
Судами визнається право власності за
спадкоємцями за наявності рішення
зборів колгоспу про продаж будинку,
документів про сплату визначеної в
рішенні вартості будинку та довідок
сільської ради про термін проживання
спадкодавця в будинку.

Матеріалами справи встановлено, що
рішенням загальних зборів членів
колгоспу імені Леніна від 25 червня 1993
року члену колгоспу ОСОБА_4 продано
житловий будинок АДРЕСА_1 за 1536000 крб.

Згідно довідки правління колгоспу
імені Леніна Казанківського району від
06 вересня 1993 року ОСОБА_4 сплатив за
житловий будинок АДРЕСА_1 1536000 крб.

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1 від 27.06.2013 року ОСОБА_4
помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року у віці 62 років в
смт. Казанка Миколаївської області.

З довідки виконавчого комітету
Казанківської селищної ради
Миколаївської області від 17.10.2013 року
видно, що дійсно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
день своєї смерті був зареєстрований і
проживав АДРЕСА_1.

Після смерті ОСОБА_4 залишилось
спадкове майно, в тому числі і житловий
будинок АДРЕСА_1 Миколаївської області.

Спадкоємець першої черги за законом
ОСОБА_5 (дружина), яка постійно
проживала зі спадкодавцем на час
відкриття спадщини, відмовилася від
одержання обов'язкової частки у
спадщині після померлого чоловіка,
подавши про це відповідну заяву до
нотаріальної контори за місцем
відкриття спадщини.

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_2 від 16.12.2013 року ОСОБА_5
померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року у віці 59 років
в смт. Казанка Миколаївської області.

З матеріалів спадкової справи №118/2013
року вбачається, що 24.12.2013 року
спадкоємець другої черги за законом
ОСОБА_1 звернулася до приватного
нотаріуса Казанківського районного
нотаріального округу ОСОБА_6 із заявою
про видачу свідоцтва про право на
спадщину за законом на житловий
будинок АДРЕСА_1 Миколаївської області.

14 квітня 2014 року приватним нотаріусом
Казанківського районного
нотаріального округу ОСОБА_6
постановлено про відмову ОСОБА_1 у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом на житловий будинок за
АДРЕСА_1 Миколаївської області після
смерті її брата ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3 року, з посиланням на
відсутність правовстановлюючого
документа на житловий будинок.

Інших спадкоємців за заповітом, за
законом, чи таких, що мають право на
обов'язкову частку у спадщині після
смерті ОСОБА_4 не має, що
підтверджується матеріалами спадкової
справи (копії) №118/2013.

Таким чином, визнання за спадкоємцем
ОСОБА_1 права власності на спадкове
майно у виді житлового будинку в
судовому порядку є винятковим способом
захисту її прав, тому вбачаються
підстави для задоволення даного
позову.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України
суд стягує з відповідача на користь
позивача витрати, пов'язані зі сплатою
судового збору в розмірі 851 грн. 51 коп.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК
України, суд

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Казанківської селищної ради
Миколаївської області про визнання
права власності на нерухоме майно в
порядку спадкування,- задовольнити
повністю.

Визнати за ОСОБА_1, як спадкоємцем за
законом, після смерті спадкодавця
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року,
право власності на житловий будинок
АДРЕСА_1 в порядку спадкування.

Стягнути з Казанківської селищної
ради Миколаївської області на користь
ОСОБА_1 судові витрати, пов'язані зі
сплатою судового збору в розмірі 851 грн.
51 коп.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Миколаївської області через
Казанківський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя