У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2014 року м.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Ситнік О.М., Євграфової Є.П.,
Журавель В.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
в особі Волинського відділення до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 Гаджиагаєвича
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, за касаційною
скаргою ОСОБА_5 на рішення Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 28 січня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Волинської області
від 20 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2012 року Публічне акціонерне
товариство «Укрсоцбанк» в особі
Волинського відділення (далі - ПАТ
«Укрсоцбанк») звернулося до суду з
позовом, у якому зазначало, що 01 вересня
2008 року між ним та ОСОБА_4
укладений кредитний договір № 070-22-237/08
про надання кредиту на купівлю
автомобіля марки SKODA FABIA, 2008 року
випуску, у розмірі 16 304 доларів США
строком до 31 серпня 2015 року зі сплатою
13,5 % річних.

На забезпечення виконання умов
кредитного договору 01 вересня 2008 року,
18 листопада 2010 року між ПАТ «Уксоцбанк»
та ОСОБА_5, ОСОБА_6 укладені договори
поруки.

ОСОБА_4 належним чином не виконав взяті
на себе зобов'язання, у зв'язку з чим
станом на 18 липня 2012 року утворилася
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 147 107 грн 55 коп., з якої: 111 523 грн
37 коп. - заборгованість за
кредитом, 31 366 грн 69 коп. -
заборгованість за відсотками, 4217 грн 49
коп. - пеня.

ПАТ «Укрсоцбанк» просило солідарно
стягнути з відповідачів
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 147 107 грн 55 коп.

Справа переглядалася неодноразово.

Рішенням Луцького міськрайонного суду
Волинської області

від 28 січня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Волинської
області від 20 березня 2014 року, позов
задоволено. Стягнуто солідарно з
ОСОБА_5, ОСОБА_4 на користь ПАТ
«Уксоцбанк» заборгованість за
кредитним договором у розмірі 147 107 грн
55 коп., з якої: 111 523 грн 37 коп. -
заборгованість за кредитом, 31 366 грн 69
коп. - заборгованість за відсотками, 4217
грн 49 коп. - пеня. Стягнуто солідарно з
ОСОБА_6, ОСОБА_4 на користь ПАТ
«Уксоцбанк» заборгованість за
кредитним договором у розмірі 147 107 грн.
55 коп. згідно з кредитним договором у
розмірі 147 107 грн 55 коп., з якої: 111 523 грн 37
коп. - заборгованість за кредитом, 31 366
грн 69 коп. - заборгованість за
відсотками, 4217 грн 49 коп. - пеня.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалу апеляційного суду та
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга не може бути
задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи у касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Судами встановлено, що 01 вересня 2008
року між АКБ «Укрсоцбанк»,
правонаступником якого є ПАТ
«Укрсоцбанк», та ОСОБА_4 укладений
кредитний договір № 070-22-237/08 про
надання кредиту на купівлю автомобіля
марки SKODA FABIA, 2008 року випуску, у розмірі
16 304 доларів США строком до 31 серпня 2015
року зі сплатою 13,5 % річних (а.с.
5−?8).

На забезпечення виконання умов
кредитного договору 01 вересня 2008 року
між ПАТ «Уксоцбанк» та ОСОБА_5 укладено
договір поруки № 01/09/08-1 (а.с. 16−?17).

На забезпечення виконання умов
кредитного договору 18 листопада 2010
року між ПАТ «Уксоцбанк» та ОСОБА_6
укладено договір поруки № 18/11/10-2 (а.с.
13−?14).

Станом на 18 липня 2012 року за ОСОБА_4
утворилася заборгованість у розмірі 147
107 грн 55 коп., з якої: 111 523 грн 37 коп. -
заборгованість за кредитом, 31 366 грн 69
коп. - заборгованість за відсотками, 4217
грн 49 коп. - пеня.

У п. 3.3.8 кредитного договору від 01
вересня 2008 року передбачено, що
протягом 30 (тридцяти) календарних днів
з дати одержання повідомлення
кредитора про невиконання вимог
договору, позивальник зобовязаний
повернути у повному обсязі ануїтетні
платежі з можливою неустойкою.

У п. 3.1.1. договорів поруки вказано, що
протягом одного робочого дня від дати
отримання повідомлення кредитора про
невиконання позичальником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
поручителі зобов'язані виконати
відповідне зобов'язання, шляхом
перерахування на рахунки кредитора
суми невиконаного позичальником
зобов'язання.

У претензіях від 23 грудня 2011 року, які
направлялися відповідачам, банком
зазначено про існування
заборгованості за кредитним договором
від 01 вересня 2008 року № 070-22-237/08,
роз'яснено право банка на дострокове
стягнення кредиту, разом з тим не
встановлено нового строку виконання
кредиту, оскільки особам запропоновано
у місячний термін погасити поточну
заборгованість за кредитом і не
ставилися вимоги про дострокове
виконання зобов'язання (а.с. 31, 34, 36).

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитедавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Суди правильно дійшли висновку, що
оскільки зобов'язання за договором про
надання кредиту та договорами поруки
відповідачами не виконані, тому з них
підлягає стягненню в солідарному
порядку сума заборгованості та
обґрунтовано задовольнили позов.

Доводи касаційної скарги на
правильність висновків судів не
впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу,
якщо визнає, що рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Судами першої та апеляційної інстанцій
при розгляді справи дотримано вимоги
закону, у зв'язку з чим колегія суддів
вважає за необхідне касаційну скаргу
відхилити, а судові рішення залишити
без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 28 січня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Волинської області від 20
березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М., Євграфова Є.П.,
Журавель В.І.