Номер провадження 2-о/754/252/14
Справа №754/6560/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

10.09.2014
Деснянський районний суд м. Києва в
складі :

головуючого судді
Мальченко О.В.

при секретарі
Яремус-Байсановій А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Києві цивільну справу
за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані
особи : ОСОБА_2, ОСОБА_3 , Головне
управління юстиції у Чернігівській
обл , Головне управління юстиції у
м. Києві про встановлення факту
прийняття спадщини ,

в с
т а н о в и в :

Заявниця звернулась до суду із
вищезазначеною заявою , посилаючись на
те , що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік
ОСОБА_4 , після смерті якого
залишилось спадкове майно , яке
складається з ? частини житлового
будинку з надвірними будівлями і
земельної ділянки розміром 0,1423 га ,
що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 .
У строк встановлений ст. 1270 ЦК
України ні вона , ні діти спадкодавця
не зверталися до нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини , яка відкрилась після
смерті ОСОБА_4 Після смерті чоловіка
вона продовжувала обробляти
земельну ділянку та утримувати
будинок , а тому просить встановити
факт прийняття нею спадщини, яка
відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті
ОСОБА_4

В судовому засіданні заявниці
вищезазначені вимоги підтримала , з
обставин що викладені у заяві .

Заінтересовані особи ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 в судовому засіданні проти
вимог заявника не заперечували .

Представники заінтересованих
осіб Головного управління юстиції у
Чернігівській обл. та Головного
управління юстиції у м. Києві в
судове засідання не з»явились , про
час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином .

Вислухавши пояснення заявника ,
заінтересованих осіб ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 суд приходить до наступного .

Як встановлено судом та
вбачається з матеріалів справи ,
заявниця є дружиною ОСОБА_4 ( а.с. 4 ) .

Заінтересовані особи ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 є дітьми ОСОБА_4 ( а.с.5 ) .

Згідно свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1. ( а.с. 3 ) .

Заявниця та заінтересовані особи
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 відповідно до ст. 1261
ЦК України після смерті ОСОБА_4
мають право на спадкування за
законом у першу чергу .

21.02.2000 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_4
набули право власності в рівних
долях в порядку спадкування за
заповітом на жилий будинок , що
знаходиться в АДРЕСА_1 . ( а.с. 7) .

Згідно державного акту на право
власності на земельну ділянку від
06.07.2010 р. ОСОБА_4 належить на праві
власності земельна ділянка площею
0,1423 га розташована за адресою :
АДРЕСА_1 ( а.с. 6 ) .

З матеріалів справи вбачається ,
що заявниця та заінтересовані
особи ОСОБА_1 та ОСОБА_4 після смерті
ОСОБА_4 не звертались до
нотаріальної контори із заявами про
прийняття спадщини та не заявили
про відмову у прийнятті спадщини .

До правовідносин , що виникли у
зв»язку з відкриттям спадщини після
смерті ОСОБА_4 застосовуються
норми ЦК України 2003 р.

За змістом норм статей 1268-1269 ЦК
України порядок прийняття спадщини
встановлюється залежно від того чи
проживав постійно спадкоємець разом із
спадкодавцем на час відкриття спадщини
та від особливостей правового статусу
спадкоємця.

Так, відповідно до частин 3, 4 ст. 1268
ЦК України спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не
заявив про відмову від неї.

Відповідно до частини першої статті
1269, частини першої статті 1270 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини. Для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Згідно з частиною третьою статті 1272
ЦК України за позовом спадкоємця, який
пропустив строк для прийняття спадщини
з поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Заявляючи вимоги про встановлення
факту прийняття спадщини та
посилаючись на те , що після смерті
чоловіка заявниця продовжує
утримувати спадкове майно , остання
прирівнює факт прийняття спадщини
до фактичного вступу в управління або
володіння спадковим майном, але за
змістом Цивільного Кодексу України
від 2003 р. такий спосіб прийняття
спадщини, як фактичний вступ в
управління або володіння спадковим
майном чи фактичне прийняття
спадщини відсутній.

Виходячи з вищевикладеного
також є необгрунтованим посилання
заявника на п. 16 Постанови Пленуму
ВСУ № 5 від 31.03.95 р. « Про судову
практику в справах про встановлення
фактів , що мають юридичне значення ».

Відповідно до п.5) ч.2 ст. 234 ЦПК
України суд розглядає в порядку
окремого провадження справи про
встановлення фактів , що мають
юридичне значення .

Виходячи з вищевикладеного
встановлення факту прийняття
спадщини не має для заявника
юридичного значення , пов»язаного з
реалізацією права на спадкування , а
тому суд дійшов висновку про
необгрунтованість заявлених вимог та
невідповідність їх вимогам діючого
законодавства та відмову у їх
задоволенні .

На підставі викладеного ,
керуючись ст. ст. 10, 11, 60 ,88, 212-215, 234 , 256
ЦПК України , суд

в и р і ш и в :

В задоволені заяви ОСОБА_1 про
встановлення факту прийняття
спадщини , яка відкрилась після
смерті ОСОБА_4 - відмовити .

Рішення суду може бути
оскаржено до Апеляційного суду м.
Києва через Деснянський районний суд
м.Києва протягом 10-ти днів з дня
проголошення рішення .

Суддя :

.