Справа № 2-2491/2009
У Х В А Л А

17 вересня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді
–          Дмитренко А. М. ,

при секретарі
–                    Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Білій Церкві подання
державного виконавця міського відділу
державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції про тимчасове
обмеження у праві виїзду за кордон ,-

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло подання ст.
державного виконавця міського відділу
ДВС Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_1 про
встановлення тимчасового обмеження у
праві виїзду за кордон ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2,
шляхом заборони перетинати державний
кордон України, оскільки на
примусовому виконанні у міському
відділі ДВС перебуває виконавче
провадження про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ПАТ «ОТП Банк» боргу в сумі 117
583,01 дол.США та пені в сумі 49047 грн.88 коп.
за виконавчим листом № 2-2491/2009 від 09.06.2010
року, 11.11.2013 року винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження,
боржником рішення суду не виконується.

В судовому засіданні ст. державний
виконавець Закрасняна Ю.П. подання
підтримала.

Вислухавши думку державного виконавця,
оглянувши подання, додані до нього
документи, матеріали справи № 2-2491/2009,
суд дійшов висновку, що подання не
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Так, судом встановлено, що на підставі
рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 31.07.2009 року з ОСОБА_2 стягнуто на
користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість
за кредитним договором в сумі 117583,01
дол.США та пеню в сумі 49047
грн.88 коп., 09.06.2010 року видано виконавчий
лист для примусового виконання
вказаного рішення суду.

11.11.2013 року державним виконавцем
міського відділу ДВС Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження з примусового
виконання вказаного виконавчого
документу.

Станом на 04.08.2014 року борг по
виконавчому провадження не погашений.

Відповідно до ст.17 Закону України “Про
виконавче провадження” підлягають
виконанню державною виконавчою
службою такі виконавчі документи: в т.ч.
виконавчі листи судів, судові накази,
накази господарських судів, рішення
інших органів державної влади, якщо їх
виконання за законом покладено на
державну виконавчу службу.

Згідно з п.18 ч.3 ст.11 цього Закону,
державний виконавець має право у
процесі здійснення виконавчого
провадження у разі ухилення боржника
від виконання зобов’язань, покладених
на нього рішенням, звертатися до суду
за встановленням тимчасового
обмеження у праві виїзду
боржника-фізичної особи або керівника
боржника-юридичної особи за межі
України-до виконання зобов’язань за
рішенням.

Згідно зі ст.6 Закону України "Про
порядок виїзду з України та в'їзду в
Україну громадян України" від 21.01.1994
року громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон, зокрема,
у випадках, якщо діють неврегульовані
аліментні, договірні чи інші
невиконані зобов'язання - до виконання
зобов'язань або розв'язання спору за
погодженням сторін у передбачених
законом випадках, або забезпечення
зобов'язань заставою, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, або якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, - до виконання
зобов'язань.

Тимчасове затримання або вилучення
паспорта у таких випадках здійснюється
судом, органами прокуратури,
внутрішніх справ, служби безпеки,
Державної прикордонної служби,
військовими комісаріатами та
консульською службою України.

Як передбачено ст.12 Закону України
“Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні”,
свобода пересування може бути обмежена
у випадках, передбачених законом.

За ч.1 ст.377-1 ЦПК України питання про
тимчасове обмеження боржника-фізичної
особи або керівника боржника-юридичної
особи у праві виїзду за межі України
при виконанні судових рішень та рішень
інших органів /посадових осіб/
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ч.2 цієї статті, суд
негайно розглядає подання, зазначене в
частині першій цієї статті, без
виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Суд вважає, що ст.377-1 ЦПК України має
застосовуватися на стадії виконання
судових рішень, ухвалених незалежно
від виду судочинства, та рішень інших
органів /посадових осіб/.

В обгрунтування подання державний
виконавець посилається на те, що
боржник ухиляється від виконання
боргових зобов’язань.

В листі Верховного Суду України
«Судова практика щодо вирішення
питання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України»
викладено правову позицію стосовно
того, що на момент звернення до суду з
таким поданням факт ухилення боржника
від виконання зобов’язань, покладених
на нього рішенням, повинен вже
відбутися і бути об’єктивно наявним та
вбачатися з матеріалів виконавчого
провадження; а поняття «ухилення від
виконання зобов’язань» варто розуміти
як будь-які свідомі діяння /дії чи
бездіяльність/ боржника, спрямовані на
невиконання відповідного обов’язку у
виконавчому провадженні, коли виконати
цей обов’язок повністю або частково у
нього є реальні можливості і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об’єктивні обставини.

У зв’язку із цим про ухилення боржника
від виконання покладених на нього
рішенням обов’язків у виконавчому
провадженні може свідчити невиконання
ним своїх обов’язків, передбачених ч.6
ст.12 Закону України «Про виконавче
провадження», зокрема, утримання від
вчинення дій, які унеможливлюють чи
ускладнюють виконання рішення, надання
у строк, встановлений державним
виконавцем, достовірних відомостей про
свої доходи та майно, у тому числі про
майно, яким він володіє спільно з
іншими особами, про рахунки у банках чи
інших фінансових установах; своєчасна
явка за викликом державного виконавця;
письмове повідомлення державному
виконавцю про майно, що перебуває в
заставі або в інших осіб, а також про
кошти та майно, належні боржникові від
інших осіб.

Так, з доданих до подання документів
вбачається, що державним виконавцнм в
процесі здійснення виконавчих дій
зроблено запити до відповідних установ
щодо перевірки майнового стану
боржника, відповіді на всі запити на
даний час ще не отримано, відомості про
те, що боржник отримала копію постанови
про відкриття виконавчого провадження,
відсутні, виконавчий документ
оформлено в 2010 році, державним
виконавцем не перевірено, чи змінилося
за цей час місце проживання боржника,
доказів, які б свідчили про те, що
боржник взагалі за весь цей час
викликалася до державного виконавця,
ухилялася від явки за викликом
державного виконавця, суду не надано.

Оскільки задоволення подання можливе
лише за умови доведення факту ухилення
боржника від виконання зобов’язання, а
достатніх доказів щодо цього суду не
надано, то суд вважає подання
необґрунтованим.

Крім того, боржником за виконавчим
документом є ОСОБА_2, а в поданні
державний виконавець просить суд
обмежити у праві виїзду за кордон
-ОСОБА_3.

Враховуючи все наведене та керуючись
Законом України “Про виконавче
провадження”, ст.377-1 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання державного
виконавця міського відділу державної
виконавчої служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
кордон – відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Київської області
суду через Білоцерківський
міськрайонний суд протягом п’яти днів
з дня постановлення ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя ОСОБА_4