Справа № 177/1929/14-ц
Провадження № 2/177/884/14
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

Іменем України

16 вересня 2014 року Криворізький
районний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді:
Строгової Г. Г.

за участі: секретаря
Дзиговської Т. Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням та
зняття з реєстрації, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача - ОСОБА_3
звернувся з названою позовною заявою в
суд,вимого якої уточнив та в
обґрунтування зазначив, що позивач
ОСОБА_1 відповідно до договору
купівлі-продажу домоволодіння від
15.05.2014 року та витягу з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності від
15.05.2014 року є власником домоволодіння,
що розташоване за адресою: АДРЕСА_1

За вказаною адресою, крім позивачки з
17.11.2008 року зареєстрований але з 2012 року
не проживає, відповідач по справі -
ОСОБА_2. Причини відсутності
відповідача та його фактичне місце
проживання невідомі. Жодних перешкод
відповідачу у користуванні будинком,
ні позивачем, ні попереднім власником
домоволодіння не чинилось.

Так як комунальні платежі
нараховуються з усіх осіб, що
зареєстровані в будинку, позивач
змушена сплачувати гроші також за
фактично чужу їй людину, яка до цих пір
зареєстрована в її будинку.
Добровільно скасувати свою реєстрацію
відповідач не бажає. Цим він
перешкоджає їй у користуванні
приватною власністю.

Місце проживання відповідача позивачу
невідомо. Відповідач без поважних
причин не проживає в будинку,
домовленості між позивачем та
попереднім власником будинку та
відповідачем щодо відсутності
останнього та збереження за ним права
на користування будинком немає.

Тому просить суд постановити рішення
яким визнати ОСОБА_2 таким, що втратив
право користування будинком, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та
стягнути з нього на користь позивача
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 243,60 грн.

Позивач та її представник - ОСОБА_3 в
судове засідання не з'явилися,
представник позивача надав до суду
письмову заяву, в якій позовні вимоги
підтримав та наполягав на їх
задоволенні, просив розгляд справи
провести за його відсутності, та
відсутності позивача, проти винесення
заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений у
встановленому законом порядку за
місцем проживання відповідача за
адресою: АДРЕСА_1, була направлена
судова повістка про виклик до суду,
однак поштовий конверт повернувся до
суду (а.с. 27). А отже відповідач
вважається таким, що належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи, відповідно до положень п. 4 ч.5
ст. 74 ЦПК України.

Зі згоди представника позивача, який не
заперечував проти заочного розгляду
справи, суд на місці ухвалив
постановити по справі заочне рішення,
на підставі наявних у справі доказів,
що відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що
рішення у справі можливо постановити з
урахуванням вимог передбачених ст. 197 ч.
2 ЦПК України і без фіксування судового
процесу.

Суд, дослідивши письмові матеріали
справи, вважає, що позовні вимоги
обґрунтовані та підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15 травня 2014 року
позивач по справі - ОСОБА_1 придбала у
ОСОБА_4 домоволодіння розташоване за
адресою: АДРЕСА_1, що вбачається з
договору купівлі-продажу
домоволодіння від 15.05.2014 року (а.с. 19-20).

Право власності було зареєстровано за
позивачем 15.05.2014 року, що
підтверджується витягом з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
(а.с. 8).

За вказаною адресою, згідно довідки
Христофорівської селищної ради від
21.05.2014 р. № 318, зареєстрований з 17.11.2008 р.,
але з 2012 року не проживає, відповідач по
справі - ОСОБА_2 (а.с. 9).

Причини відсутності відповідача та
його фактичне місце проживання
позивачу невідомі. Жодних перешкод
відповідачу у користуванні будинком,
ні позивачем, ні попереднім власником
домоволодіння не чинилось, про що
зазначив представник позивача в
позові.

Факт того, що ОСОБА_2 виїхав з будинку та
не проживає за місцем реєстрації
більше двох років, підтверджується
актом від 25.06.2014 року, складеним
депутатом Христофорівської селищної
ради Білим М.Я. за участю жителів с.м.т.
Христофорівка і затверджений
секретарем селищної ради,
місцезнаходження відповідача не
відомо (а.с. 16).

Як вказувала в позові позивач та ці
доводи нічим не спростовані,
відповідач, який зареєстрований у
будинку позивачки, не проживає в ньому
понад двох років, за місцем своєї
реєстрації не з'являється,
добровільно не бажає її відмінити,
місце теперішнього його проживання
позивачу не відомо.

Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій
відсутності наймача або членів його
сім'ї за ними зберігається житлове
приміщення протягом шести місяців.

Суд приходить до висновку, що дії
відповідача по відношенню до позивача,
що проявляються в перешкоджанні йому
користуватися, шляхом нездійснення
відміни своєї реєстрації, належним їй
на праві власності майном, у вигляді
домоволодіння АДРЕСА_1, є
неправомірними та такими що порушують
законні права та інтереси позивача,
передбачені ст. 41 Конституції України.

Відповідач, який зареєстрований у
будинку позивачки, не проживає в ньому
понад два роки, проживає за іншою
адресою, в судове засідання не з'явився,
ніяких доказів протилежного суду не
надав, поважності причин не проживання
в будинку відповідач не зазначив.

Нескасована реєстрація відповідача за
адресою розташування будинку позивача
створює останній перешкоди у
користуванні її власністю. При цьому
суд вважає, що позивачка надала
достатні докази, які підтверджують її
право власності на будинок та факт не
проживання відповідача у будинку
протягом шести місяців.

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що відповідач ОСОБА_2 не
проживає в АДРЕСА_1 понад 6 місяців, не
оплачує комунальні і інші платежі, не
користується житловим приміщенням,
тому вважається таким, що втратив
право користування житловим
приміщенням.

Крім того, оскільки рішення
ухвалюється на користь позивача, тому
згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню понесені ним та
документально підтверджені судові
витрати, а саме судовий збір в розмірі
243,60 грн. (а.с. 1).

На підставі вище викладеного, ст. ст. 71,
72 ЖК України, Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12.04.1985 року
„Про деякі питання, що виникли в
практиці застосування судами
Житлового Кодексу України" та
керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням-
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3
ідентифікаційний код НОМЕР_1 в рахунок
сплати судового збору 243 (двісті сорок
три) гривні 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом за письмовою заявою відповідача,
яка може бути подана протягом 10- ти днів
з дня отримання копії рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: