Справа №2/489/17/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2014 р. Ленінський районний суд
м. Миколаєва в складі головуючого -
судді Губницького Д.Г., при секретарі
Наумкіній І.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця
(далі - ФОП) ОСОБА_2, за участю третьої
особи товариства з обмеженою
відповідальністю (далі - ТОВ) «РСУ-7» про
стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2013 р. ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом до ФОП ОСОБА_2 з вимогою про
стягнення надміру сплачених коштів за
договором будівельного підряду в сумі
52839 грн., пені за порушення строку
виконання робіт за вказаним договором
в розмірі 7820,39 грн. та судового збору.
Вимоги обґрунтував наступним чином.

04 листопада 2003 р. між ним та ФОП ОСОБА_2
було укладено договір підряду, на
будівництво останнім згідно проектної
документації квартир НОМЕР_1 і НОМЕР_2
орієнтовною площею 136,30 кв.м. на 7-му
житловому поверсі в житловому будинку
що будується по АДРЕСА_1 з місцем в
паркінгу НОМЕР_3 Він є замовником за
договором, а ФОП ОСОБА_2 підрядником. За
умовами договору позивач повинен
сплатити частинами ФОП ОСОБА_2 суму 35030
доларів США, а той в строк до 31 серпня 2004
р. повинен був побудувати вказані
квартири з паркінгом. Усього в якості
оплати відповідачу було передано 33030
доларів США, але відповідач прострочив
строк виконання робіт, не узгодивши
його.

Крім того, відповідач самовільно
переобладнав замовлені позивачем дві
квартиру в одну квартиру НОМЕР_4 та
безпідставно переклав обов'язок по
передаванню йому права власності на
майно на ТОВ «РСУ-7» і він був змушений 25
квітня 2012 р. був підписати додаткову
угоду №1 від 26 вересня 2008 р. до договору
від 04 листопада 2003 р. за участю його, ФОП
ОСОБА_2 (забудовник) і ТОВ «РСУ-7»
(замовник) і того ж дня вимушено
підписав датований 26 вересня 2008 р. акт
приймання - передавання йому від ТОВ
«РСУ-7» у власність закінченої
будівництвом п'ятикімнатної квартири
НОМЕР_4 на 7-му поверсі житлового
будинку по АДРЕСА_1.

При прийнятті квартири 25 квітня 2012 р.,
виявилася відсутність робіт,
обумовлених договором підряду від 04
листопада 2003 р. (пункти 3.1.- в, - г, - д, - е, -
з), про що він зазначив в акті, а саме:
опалення з сталі з чавунними
радіаторами, водопроводу із
пластикових труб із установленням
лічильників, каналізації із
пластикових труб, системи опалення та
гарячого водопостачання за рахунок
встановлення двоконтурного котла
«Бош» з установленням лічильника газу,
установлення сантехніки виробництва
Чехії, електропроводки з алюмінієвого
дроту з індивідуальною розводкою та
встановленням лічильників

При оформленні технічної документації
він також з'ясував, що фактично отримав
не пятикімнатну, а чотирикімнатну
квартиру. Він за власний рахунок
здійснив переобладнання квартири
НОМЕР_4 в дві квартири НОМЕР_4 і НОМЕР_5,
на які 05 грудня 2012 р. зареєстрував за
собою право власності.

01 лютого 2013 р. він звернувся з
претензією до відповідача про
повернення надміру сплачених коштів за
невиконані роботи в сумі 44839 грн.,
визначених за замовленим ним
кошторисом, і 8000 грн. за ненадане місце
в паркінгу.

Враховуючи, що відповідач прострочив
закінчення робіт з будівництва,
замість 31 серпня 2004 р., закінчив їх
відповідно до акту приймання -
передавання лише 25 квітня 2012 р., то
договірна пеня в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ (п.5.3. договору)
нарахована позивачем за 66 днів в сумі
965,48 доларів США, що еквівалентно 7820,39
грн. станом на 19 лютого 2013 р.

Ухвалою суду від 05 травня 2014 р. до
участі в справі в якості
співвідповідача залучено ТОВ «РСУ-7».

В судовому засіданні позивач з
представником вимоги підтримали.
Позивач визнав, що отримав ключі і
доступ до квартири влітку 2011 р. Також
наполягав, що при укладання договору із
ФОП ОСОБА_2 предметом будівництва за
договором підряду був саме місце для
автомобіля на другому підземному
поверсі підземного паркінгу, а не
паркувальне місце на прибудинковій
території чи місце в наземному гаражу.
Також пояснив, що сума передана ФОП
ОСОБА_2 менша ніж передбачена договором
у зв'язку з ненаданням йому місця у
підземному паркінгу. Додатково
письмово зазначив, що оскільки сума
паркінгу була визначені усно сторонами
договору підряду у 3000 доларів США, а ФОП
ОСОБА_2 в підсумку недоплачено за нього
2000 доларів США, то 8000 грн. і є
еквівалентом 1000 доларів США, яку ФОП
ОСОБА_2 отримав безпідставно не
збудувавши обумовленого підземного
паркінгу (т. 1 а.с.179). Наголосив, що
вимагає від відповідача надміру
сплачених коштів внаслідок виявлених
недоліків згідно ч. 1 ст. 852 ЦК України
(т. 1 а.с.181)

Від клопотання про проведення судової
будівельно - технічної експертизи з
приводу визначення вартості
невиконаних робіт, що зазначені в акті
приймання - передавання від 25 квітня 2012
р. представник позивача в судовому
засіданні відмовився.

Представник співвідповідачів (т. 1 а.с.
81, 120) просила у задоволенні позовних
вимог відмовити в повному обсязі,
посилаючись як на їх безпідставність,
так і на пропуск строку позовної
давності. Зазначила, що в договорі
підряду від 04 листопада 2003 р. містяться
два окремих зобов'язання, перше - це
договір підряду на будівництво житла, а
друге - договір побутового підряду - на
облаштування приміщень квартири
комунікаціями, встановлення
сантехніки, розводки і т.п., за останнім
договором строк позовної давності
минув, оскільки ОСОБА_1 отримав доступ
до квартири більш ніж за рік до
пред'явлення позову до суду, що визнав
сам в судовому засіданні.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які
беруть участь в справі, дослідивши
письмові докази, встановив наступні
обставини.

Як вбачається з копії рішення
виконавчого комітету Миколаївської
міської ради від 25 листопада 2005 р. №2340,
ТОВ «РСУ-7» набуло право власності на
об'єкт незавершеного будівництва « 158
квартирний житловий будинок» по
АДРЕСА_1 згідно договору купівлі -
продажу №35-Д від 11 серпня 2000 р. (т. 2 а.с.20)

Відповідно до копії договору доручення
за №1/08 від 10 серпня 2002 р., ФОП ОСОБА_2 за
плату прийняв на себе обов'язок
представляти інтереси ТОВ «РСУ-7» з
приводу укладання договорів
будівельного підряду з будівництва
квартир, житлового будинку по АДРЕСА_1,
а саме укладати та підписувати
договори будівельного підряду,
приймати грошові кошти і передавати їх
ТОВ «РСУ-7», підписувати усі необхідні
для виконання доручення документів
(п.1.1., 1.2., 3.4.). Строк договору
встановлений до виконання сторонами
своїх зобов'язань (п.6.1) ФОП ОСОБА_2 не
несе відповідальності за невиконання
ТОВ «РСУ-7» зобов'язань перед третіми
особами (п.2.3.). ТОВ «РСУ-7» не несе
відповідальності за дії ФОП ОСОБА_2, які
призвели до збитків третім особам,
якщо ці дії перевищують межі
повноважень, наданих цим договором і
якщо ці дії не були узгоджені в
письмовому вигляді (п.2.4.) (т. 2 а.с.50).

У відповідності до рішення
Миколаївської міської ради від 13
червня 2003 р. за №12/15 ТОВ «РСУ-7» в оренду
була передана земельна ділянка по
АДРЕСА_1 для будівництва
багатоквартирного житлового будинку
(т. 2 а.с.146-149).

04 листопада 2003 р. між ФОП ОСОБА_2
(підрядник) та ОСОБА_1(замовник) було
укладено договір підряду відповідно до
якого ФОП ОСОБА_2 зобов'язався
побудувати квартири НОМЕР_1,НОМЕР_2
загальною орієнтовною площею 136,30 кв.м.
на 7-му поверсі у житловому будинку що
будується з місцем в паркінгу НОМЕР_3
по АДРЕСА_1 згідно проектної
документації. Роботи з будівництва
квартири повинні були закінчені в
строк до 31 серпня 2004 р., в разі
неможливості виконання робіт в
обумовлений строк підрядник повинен
узгодити його перенесення або зміну в
замовленні. Підрядник зобов'язується
виконати, окрім комплексу необхідних
будівельно-монтажних робіт, ще й
опалення з сталі з чавунними
радіаторами, водопровід із пластикових
труб із установленням лічильників,
каналізація із пластикових труб,
системи опалення та гарячого
водопостачання за рахунок
встановлення двоконтурного котла
«Бош» з установленням лічильника газу,
установлення сантехніки виробництва
Чехії, електропроводки з алюмінієвого
дроту з індивідуальною розводкою та
встановленням лічильників. Після
введення будинку до експлуатації,
підрядник зобов'язується здійснити всі
дії необхідні для передачі права
власності на цю квартиру замовнику
(п.3.4.).Усі зміни до умов виконання робіт,
передбаченими цим договором і
проектною документацією, можуть
здійснюватися підрядником за умови
письмової вимоги замовника (п.3.6.).
Вартість робіт встановлена у гривні на
загальну суму еквівалентом 35030 доларів
США, оплата здійснюється поетапно -
еквівалент в гривні 17500 доларів США на
день підписання договору, решта -
рівними частками протягом 8 місяців
починаючи з грудня 2003 р. (п.4.1. і 4.2.). В
разі порушення підрядником строків
виконання робіт з вини підрядника, він
сплачує замовнику пеню в розмірі
подвійної ставки НБУ за кожен день
прострочення від повної вартості
квартири за кожен день прострочення
(а.с.12).

Як встановлено судом, ОСОБА_1 і ФОП
ОСОБА_2 письмової вимоги про зміну умов
та строків виконання робіт не висували.

Позивачем оплата виконана частково - у
листопаді 2003 р. в еквіваленті 17500
доларів США (а.с.54), у грудні 2003 р. 4400
доларів США (а.с.55, 56), у січні 2004 р. 2100
доларів США (а.с.57), у березні 2004 р. 2300
доларів США (а.с.58), у квітня 2004 р. 4400
доларів США (а.с.59, 60), у червні 2004 р. 1330
доларів США (а.с.61), у липні 2004 р. 1000
доларів США (а.с.62). На загальну суму 33030
доларів США.

Згідно акту від 16 липня 2008 р. (т. 2 а.с.92-94),
прийнято до експлуатації
багатоповерховий будинок по АДРЕСА_1,
генеральним підрядником зазначений
ФОП ОСОБА_2, замовником - ТОВ «РСУ-7».

04 квітня 2012 р. ОСОБА_1 звернувся до ФОП
ОСОБА_2 з вимогою надати документи на
оформлення права власності з актом
приймання - передавання на замовлені
ним квартири (т. 1 а.с.13), на яку ФОП
ОСОБА_2 відповів листом від 13 квітня 2012
р. про можливість отримання
необхідного пакету документів для
оформлення права власності від
забудовника - ТОВ «РСУ-7» (т. 1 а.с.14).

26 вересня 2008 р. оформлена додаткова
угода №1 до договору на пайову участь в
будівництві від 04 листопада 2003 р., якою
викладено в новій редакції п.1.1. та 2.2.
цього договору, згідно яких забудовник
ФОП ОСОБА_2 зобов'язався зокрема
протягом 30 днів після здачі житлового
будинку по АДРЕСА_1 в експлуатацію
передати інвестору ОСОБА_1 у власність
упорядковану 5-кімнатну квартиру
НОМЕР_4 загальною площею 141,1 кв.м. на 7-му
поверсі за актом приймання -
передавання. Договір підписаний також
і представником ТОВ «РСУ-7» як
замовником (т. 1 а.с. 15). Дану угоду ОСОБА_1
підписав 25 квітня 2012 р., доказів на
отримання ним примірника цієї
додаткової угоди раніше суду не надано.

Текст самого договору на пайову участь
в будівництві від 26 вересня 2008 р. за
участю замовника ТОВ «РСУ-7»,
забудовника ФОП ОСОБА_2, інвестора
ОСОБА_1 суду не надано.

Представник відповідачів пояснила з
ОСОБА_1 укладалися два договори, обидва
04 листопада 2003 р. Перший - договір
підряду між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2, що
мається в матеріалах справи, а другий -
договір на пайову участь в будівництві,
який у відповідачів відсутній.

Таке твердження представник позивача
заперечував, наполягаючи, що існує
тільки договір підряду від 04 листопада
2003 р. і додатковий договір від 26 вересня
2008 р. складений саме відносно нього.
Згідно письмових пояснень позивача у
договірні відносини з ТОВ «РСУ-7» він
ніколи не вступав (т. 1 а.с.181).

У архівах виконавчому комітету
Миколаївської міської ради (т. 2 а.с.150-152)
та адміністрації Ленінського району
Миколаївської міської ради (т.2 а.с. 71--79)
договір на пайову участь у будівництві
від 04 листопада 2003 р. відсутній

Згідно акту приймання - передавання від
26 вересня 2008 р. до договору на пайову
участь в будівництві від 04 листопада 2003
р. ОСОБА_1 (інвестор) прийняв від ТОВ
«РСУ-7» (замовник) закінчену
будівництвом 5-кімнатну квартиру
НОМЕР_4 загальною площею 141,1 кв.м. на 7-му
поверсі житлового багатоквартирного
будинку по АДРЕСА_1 із зазначенням, що
об'єкт відповідає умовам договору та
технічній документації на нього. Акт
підписаний ОСОБА_1 25 квітня 2012 р. із
зауваженням, що не виконані пункти
договору від 04 листопада 2003 р. -
опалення з сталі з чавунними
радіаторами, водопровід із пластикових
труб із установленням лічильників,
каналізація із пластикових труб,
системи опалення та гарячого
водопостачання за рахунок
встановлення двоконтурного котла
«Бош» з установленням лічильника газу,
установлення сантехніки виробництва
Чехії, електропроводки з алюмінієвого
дроту з індивідуальною розводкою та
встановленням лічильників (т. 1 а.с.16).

Згідно копії технічного паспорту на
житловий будинок по АДРЕСА_1 станом на 13
серпня 2008 р. (т. 1 а.с.106-108), квартира
НОМЕР_4 мала загальну площу 141,1 кв.м. і
складалася з 4 житлових кімнат, однієї
столової та допоміжних приміщень.

15 травня 2012 р. квартира НОМЕР_4 була
повторна проінвентаризована і
виявилося самовільне переобладнання
її у 4-кімнатну квартиру загальною
площею 140,2 кв.м.(а.с.110-113)

У порівнянні з попередньою технічною
інвентаризацію видно, що приміщення
кухні « 2» площею 5 кв.м. об'єднано з
приміщенням столової « 3» площею 15,3
кв.м. і на їх місце зазначено приміщення
кухні « 3».

З врахуванням позиції позивача, який
визнав що отримав доступ до квартири з
ключами літом 2011 р., прийняття ним
місяцем пізніше у квітні 2012 р. саме
5-кімнатної квартири, суд приходить до
переконання що саме позивачем було
здійснення перепланування квартири у
4-кімнатну

15 травня 2012 р. ОСОБА_1 уклав з ФОП ОСОБА_3
договір на ремонт квартир НОМЕР_4 і
НОМЕР_5 по АДРЕСА_1 за договірною ціною
212060,31 грн., яка відповідає кошторису
затвердженому обома сторонами. Акт
приймання - передавання робіт з ремонту
підписаний сторонами у листопаді 2012 р.
(т. 1 а.с.184-190).

Представник позивача пояснив, що у
травні 2012 р. кошторис складений ФОП
ОСОБА_4 виходячи з поточної потреби в
цих роботах на той час.

Відповідно до змісту позову та
пояснень позивача з представником, у 2012
р. позивач самовільно переобладнав
квартиру НОМЕР_4 в дві окремі
ізольовані квартири

У серпні 2012 р. ОСОБА_1 звернувся до
адміністрації Ленінського району
Миколаївської міської ради з проханням
прийняти до експлуатації дві
ізольовані двокімнатні квартири
загальною площею по 82,5 кв.м. і 57,7 кв.м.,
які були самовільно переобладнані з
квартири НОМЕР_4 і 03 вересня 2012 р.
адміністрацією Ленінського району
Миколаївської міської ради було видано
розпорядження №243р, якою
переобладнання квартири НОМЕР_4 в дві
квартири загальною площею по 82,50 і 57,70
кв.м. було визнано готовим до
експлуатації (т. 2 а.с.71-78).

Відповідно до рішення виконавчого
комітету Миколаївської міської ради
№1139 від 26 жовтня 2012 р. квартирі
загальною площею 57,7 кв.м. надано номер
НОМЕР_5 (т.2 а.с. 157)

На підставі рішення виконавчого
комітету Миколаївської міської ради
№1272 від 21 листопада 2012 р. про
оформлення за ОСОБА_1 права власності
на квартири НОМЕР_4 і НОМЕР_5 по АДРЕСА_1,
05 грудня 2012 р. були оформлені
відповідні свідоцтва про право
власності і зареєстровані у ММБТІ (т.1
а.с. 21-22,25-26, т. 2 а.с.45-48).

В результаті витребування від
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
робочого проекту у Миколаївській
області та управління містобудування
та архітектури Миколаївської міської
ради робочого проекту будівництва
вказаного житлового будинку,
з'ясувалося що така документація в цих
установах відсутня (а.с.201, 237) Єдині
документи щодо проекту організації
будівництва, проекту виконання робіт,
робочого проекту частково збереглися у
відповідачів.

Відповідно до копії робочих креслень
2003 р. передбачалося будівництво гаражу
« 4» на 16 місць по АДРЕСА_1 (т. 1 а.с.198).

У відповідності до проекту
організації будівництва станом на 2006
р. передбачалося проектування двох
черг будівництва гаражів по 7 боксів по
АДРЕСА_1 (т.1 а.с.245 - т. 2 а.с.13-14).

Відповідно до робочого проекту
будівництва вказаного житлового
будинку в редакції 2007 р. не передбачена
організація підземного паркінгу для
автомобілів, а є запроектовані
відкриті місця для стоянки автомобілів
на прибудинковій території за №№1-20 (т.1
а.с.196)

Згідно до правового висновку
Верховного Суду України в постанові
від 21 листопада 2012 р. у справі № 6-101цс12:
участь фізичної особи в будівництві
багатоквартирного будинку з метою
набуття права власності на квартиру в
ньому не є інвестицією в розумінні
Закону України «Про інвестиційну
діяльність» і у разі виникнення спору
щодо виконання зобов'язань за
договором про таку участь у
будівництві зазначений Закон не
підлягає застосуванню.

Відповідно до змісту Аналізу судової
практики з розгляду цивільних справ
про захист прав споживачів (2009-2012рр.),
виконаного Верховним судом України,
правовідносини між будівельною
компанією (виробник) й фізичною особою
(споживач, замовник) - це угода про
послугу - будівництво житла. На ці
правовідносини розповсюджуються Закон
України «Про захист прав споживачів»

При вирішенні спорів про захист прав
споживача слід ураховувати, що тягар
доказування обставин, які звільняють
від відповідальності за невиконання чи
неналежне виконання зобов'язання,
лежить на продавцеві (виготівникові).

Суд звертає увагу, що всупереч п.1.1.
договору підряду від 04 листопад 2003 р.
його сторонами не було узгоджено
проектну документацію на виконання
будь-яких підрядних будівельних робіт.
Відповідно до ДБН А.2.2-3-97 до складу
проектної документації на будівництво
входить кошторисна документація,
відомість обсягів будівельних та
монтажних робіт

Втім відсутність затвердженої
проектної документації, які
передбачалися договором підряду від 04
листопада 2003 р. не впливає на той факт,
що ОСОБА_1 погодився та прийняв 25 квітня
2012 р. згідно акту приймання -
передавання від 26 вересня 2008 р. у
власність побудовану 5-кімнатну
квартиру НОМЕР_4, яка за змістом
технічного паспорту від 13 серпня 2008 р.
складалася з 4 житлових кімнат, однієї
столової та допоміжних приміщень.

Обставини про вимушеність підписання
ОСОБА_1 цього акту та відхилення
квартири від параметрів зазначених у
технічному паспорту від 13 серпня 2008 р.
жодним доказом свого підтвердження не
знайшли.

Належних та допустимих доказів на
виконання робіт передбачених
договором підряду від 04 листопада 2003 р.
(пункти 3.1.- в, - г, - д, - е, - з) - опалення з
сталі з чавунними радіаторами,
водопровід із пластикових труб із
установленням лічильників,
каналізація із пластикових труб,
системи опалення та гарячого
водопостачання за рахунок
встановлення двоконтурного котла
«Бош» з установленням лічильника газу,
установлення сантехніки виробництва
Чехії, електропроводки з алюмінієвого
дроту з індивідуальною розводкою та
встановленням лічильників, сторонами
не надано і судом в порядку
забезпечення доказів не здобуто.

Відповідно до змісту позову та
письмових пояснень позивача (т. 1 а.с.181),
грошові кошти в сумі 44839 грн. є надміру
сплаченими кошти внаслідок виявлених
недоліків - пункти 3.1.- в, - г, - д, - е, - з.

Втім належний та допустимий доказ на
встановлення обсягу та вартості таких
невиконаних робіт, зокрема висновок
судової експертизи, в матеріалах
справи відсутній. Кошторис виконаний
на замовлення позивача квартиру на
нетотожне згідно договору від 04
листопада 2003 р. коло робіт з поліпшення
квартири НОМЕР_4 є недопустим доказом і
складений вже після першого
перепланування квартири НОМЕР_4 у
4-кімнатну.

Тому позовні вимоги в цій частині є
недоведеними.

Застосування строку позовної давності
до вимоги про стягнення 44839 грн. надміру
сплачених коштів є неможливим,
оскільки відповідно до визнання
позивача, а інших доказів не здобуто,
вбачається, що порушення своїх прав він
дізнався лише влітку 2011 р., а позов
пред'явлено у березня 2013 р., тобто в
межах загального трирічного строку, що
є поважною причиною.

Твердження ОСОБА_1 про замовлення ним
саме місця у підземному паркінгу
вартістю 3000 доларів США письмовими
доказами не підтверджені, а тому у
задоволенні вимог про стягнення 8000 грн.
переплати вартості цього паркінгу слід
відмовити.

У зв'язку з відмовою по суті позовна
давність до цієї вимоги не
застосовується.

Позивачем заявлена до стягнення пеня з
20 лютого 2012 р. по 25 квітня 2012 р. у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ за
прострочення завершення робіт за
договором підряду - до 31 серпня 2004 р.

Пеня за прострочення строку закінчення
робіт передбачена п. 5.3. договору
підряду від 03 листопада 2003 р., має
початок перебігу з 31 серпня 2004 р.,
оскільки до цієї дати повинні були бути
виконанні роботи з будівництва
квартири відповідно до договору
підряду. До вимог про стягнення пені
підлягає застосування скорочена
позовна давність в 1 рік, перебіг якої
сплив 31 серпня 2005 р. (п. 1 ч. 1 ст. 258 ЦК
України). Тому в цій частині позов не
підлягає задоволенню у зв'язку зі
спливом строку позовної давності.

Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати
позивачу не відшкодовуються.

Тому у задоволенні позову слід
відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.. 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Миколаївської
області шляхом подання апеляційної
скарги через Ленінський районний суд м.
Миколаєва протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення - в тому
ж порядку і в той самий строк, який
обраховується з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя
Д.Г. Губницький