Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/2336/14
Головуючий у 1 інстанції Пономаренко
Суддя-доповідач Краснокутська О.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Пільщик Л.В.,

Суддів: Краснокутської О.М.,

Сапун О.А.,

При секретарі Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 02 квітня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
Мелітопольської міської ради
Запорізької області, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом та за позовом
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про
встановлення факту постійного
проживання зі спадкодавцем на день
його смерті та факту останнього місця
проживання спадкодавця, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом, який в процесі розгляду
справи уточнював, до Мелітопольської
міської ради Запорізької області,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом .

В обґрунтування позову позивач
зазначав, що він є спадкоємцем першої
черги після смерті матері ОСОБА_6, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Право власності
на спадкове майно- квартиру АДРЕСА_1- в
позасудовому порядку не може оформити
у зв'язку з відсутністю у нього
оригіналу правовстановлюючого
документу спадкодавця на спадкове
майно.

Рішенням Мелітопольського
міськрайонного суду від 19 липня 2012року
йому було надано додатковий строк в два
місяці на подання заяви про прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_6, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням апеляційного
суду Запорізької області від 16 липня 2013
року зазначене рішення було скасовано,
проте в мотивувальній частині рішення
апеляційний суд дійшов висновку про те
, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були
зареєстровані та постійно проживали в
спадковій квартирі на момент відкриття
спадщини, і в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України
є спадкоємцями, що прийняли спадщину.

На підставі викладеного позивач просив
суд визнати за ОСОБА_3 право власності
на 1/2 частку у квартирі
АДРЕСА_1(а.с.142-143).

В грудні 2013 року ОСОБА_4, ОСОБА_5
звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3
про встановлення факту постійного
проживання зі спадкодавцем на день
його смерті та факту останнього місця
проживання спадкодавця, в якому
зазначали, що після смерті їх матері
ОСОБА_6 відкрилася спадщина, що
складається з квартири АДРЕСА_1.
Спадкоємцями за законом є діти
померлої ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3

ОСОБА_3 не мешкав разом зі спадкодавцем
на момент її смерті, на той час був
одружений та мешкав зі своєю дружиною в
с. Костянтинівка Мелітопольського
району, тому не вважають його таким, що
прийняв спадщину у встановленому
законом порядку. Окрім того, зазначили,
що місцем відкриття спадщини, на їх
думку, є не спірна квартира, а квартира
АДРЕСА_2, де останні роки мешкали разом
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4

На підставі викладеного позивачі
просили суд визначити факт, що останнім
місцем проживання ОСОБА_6, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини
була квартира АДРЕСА_2 та встановити
факт постійного проживання ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 разом зі спадкодавцем, ОСОБА_6 на
час відкриття спадщини у квартирі
АДРЕСА_2.

Ухвалою Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 29 січня 2014 року позови
об»єднані в одне провадження.

Рішенням Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 02 квітня 2014 року позов
ОСОБА_3 залишено без задоволення.

Позов ОСОБА_4, ОСОБА_5 задоволено.

Встановлено факт того, що останнім
місцем проживання ОСОБА_6, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини
є квартира АДРЕСА_2.

Встановлено факт постійного
проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 разом із
спадкодавцем ОСОБА_6 на час відкриття
спадщини в квартирі АДРЕСА_2.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення суду, ухвалити нове
рішення, яким задовольнити його
позовні вимоги,визнати за ним право
власності на 1/2 частку у спірній
квартирі, в задоволенні позову ОСОБА_4,
ОСОБА_5 відмовити.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню за таких
підстав.

Згідно до вимог ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Згідно до вимог ст.. 213 ЦПК України
Рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення,яким суд,виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення,ухвалене на
основі повно і всебічно з»ясованих
обставин ,на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і
заперечень,підтверджених тими
доказами,які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно до вимог ст.. 214ч.1 ЦПК під час
ухвалення рішення суд вирішує, зокрема,
такі питання: чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються;чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження;

які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин;

яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин;

Оскаржуване рішення не відповідає
зазначеним вимогам закону.

Відмовляючи ОСОБА_3 у задоволені
позовних вимог про визнання за ним
права власності на 12 частку у спірній
квартирі в порядку спадкування за
законом і задовольняючи позовні
вимоги ОСОБА_4,ОСОБА_5 про встановлення
факту їх проживання зі спадкодавцем і
факту останнього місця проживання
спадкодавця,суд першої інстанції
виходив із того,що останнім місцем
проживання спадкодавця ОСОБА_6 була
квартира АДРЕСА_2,де вона проживала
разом із ОСОБА_4,ОСОБА_5 , а посилання
позивача ОСОБА_3 на фактичне прийняття
ним спадщини є таким,що суперечить
вимогам закону.

Судова колегія вважає,що висновки
суду не відповідають обставинам
справи,здобутим у справі доказам,яким
суд не надав належної оцінки, вимогам
закону,внаслідок чого судом
постановлено незаконне і
необгрунтоване рішення,неправильно
вирішений спір.

Згідно до вимог ст.1221 ЦК України
місцем відкриття спадщини є останнє
місце проживання спадкодавця.

Згідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України
спадкоємець,який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини,вважається таким,що прийняв
спадщину,якщо протягом
строку,встановленого статтею 1270 цього
Кодексу,він не заявив про відмову від
неї.

Згідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов»язана довести ті
обставини,на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень, крім
випадків,встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Із матеріалів справи,зокрема
свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 ,
виданого 19.06.2012року відділом державної
реєстрації актів цивільного стану по м.
Мелітополю(а.с.6), видно,що ОСОБА_6
померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спадкодавиці ОСОБА_6 належала на
праві власності квартира АДРЕСА_1, що
підтверджується свідоцтвом про право
на спадщину за законом,виданим на її
ім»я 09грудня 2004 року державним
нотаріусом Мелітопольської державної
нотаріальної контори(а.с.8), витягом із
реєстру права власності на нерухоме
майно (а.с.9).

Із матеріалів справи ,зокрема,
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 09.12.2004р(а.с.8)., спадкової
справи ОСОБА_6(а.с.25-29),заяви ОСОБА_4 про
перегляд заочного рішення суду (а.с.72)
та інших вбачається,що постійним
місцем проживання ОСОБА_6 була спірна
квартираАДРЕСА_1, яка належала їй на
праві приватної власності і спадщина
після її смерті відкрилась за місцем її
постійного проживання.

Згідно даних про реєстрацію ,що
значаться в паспорті позивача ОСОБА_3, а
також висновків,зазначених у рішенні
апеляційного суду Запорізької області
від 16 липня 2013року у справі за позовом
ОСОБА_3 до Мелітопольської міської ради
про визначення додаткового строку для
прийняття спадщини (а.с.76-78) позивач
ОСОБА_3 постійно проживає і
зареєстрований у спадковій квартирі з
1989року і на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України
є спадкоємцем ОСОБА_6 ,який прийняв
спадщину .

Згідно до вимог ст.61ч.3 ЦПК України
обставини,встановлені судовим
рішенням у цивільній,господарській або
адміністративній справі,що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ,у яких беруть
участь ті самі особи або особа,щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином з матеріалів справи
вбачається,що позивач ОСОБА_3 постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини,вважається таким,що
прийняв спадщину,оскільки не заявив у
встановленому законом порядку про
відмову від неї, а тому на підставі
вимог ст.ст.1223, 1261,1267 ч.1, 1268 ЦК України
набув право на спадкове майно і його
позовні вимоги про визнання права
власності на 1/2 частку спадкового майна
підлягають задоволенню.

Доводи відповідачів ОСОБА_4,ОСОБА_5 про
те,що позивач не проживав у спірній
квартирі, був одружений і мешкав у
своєї дружини не можуть бути взятими до
уваги, оскільки у встановленому
законом порядку він не визнаний таким
,що втратив право користування спірним
жилим приміщенням, а можливість
періодичної відсутності у своєму
помешканні не суперечить вимогам
закону і не є підставою вважати його
таким,що не проживав разом із
спадкодавцем.

Суд першої інстанції,відмовляючи
ОСОБА_3 у задоволенні позову, не взяв до
уваги наведені докази у справі, не
надав їм та іншим доказам належної
оцінки.

Задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_4,ОСОБА_5 про встановлення факту
проживання спадкодавця за адресою :
АДРЕСА_2 разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_5,суд
першої інстанції не звернув увагу на
те,що надані ОСОБА_4,ОСОБА_5 письмові
докази- довідки ЖБК(а.с.109),(а.с.237)
пояснення свідків ОСОБА_8,ОСОБА_9.,
ОСОБА_12,ОСОБА_10 є суперечливими,не
узгоджуються з іншими доказами у
справі, а також між собою і не несуть у
собі достовірної інформації щодо
обставин,які мають правове значення
для справи.

Так, свідки зазначали,що
спадкодавиця ОСОБА_6 разом із ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 проживала по АДРЕСА_2 з
2000року,проте позивачка ОСОБА_4 у заяві
про скасування заочного рішення (а.с.92)
зазначала,що у спірній квартирі
АДРЕСА_1 вона проживала постійно разом
із спадкодавицею з 1984 року і проживає
там до теперішнього часу.

Із рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 05.03.2013року у справі за
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4,ОСОБА_3 про
продовження строку на прийняття
спадщини (а.с.46) вбачається,що ОСОБА_5на
підставі ст.1272 ЦК України просив суд
надати йому додатковий строк для
подання заяви про прийняття спадщини
після смерті матері ОСОБА_6 у зв»язку із
пропуском цього строку, що свідчить
про відсутність спільного проживання
зі спадкодавцем на час відкриття
спадщини.

Таким чином із здобутих у справі
доказів не вбачається факт спільного
проживання ОСОБА_4,ОСОБА_5 зі
спадкодавцем ОСОБА_6 за
адресою:АДРЕСА_2, а тому у задоволенні
позову належить відмовити.

Суд не надав належної оцінки
зазначеним доказам у справі у їх
сукупності,здійснив висновки,які не
відповідають здобутим доказам і
обставинам справи, неправильно вирішив
спір ,постановив незаконне і
необгрунтоване рішення,яке підлягає
скасуванню з постановленням нового
рішення про задоволення позовних вимог
ОСОБА_3 та про відмову у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_4,ОСОБА_5

Керуючись ст.ст. 307, 309 ЦПК України,
судова колегія

В И Р І Ш И Л А : :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 02 квітня 2014 року у цій
справі скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до
Мелітопольської міської ради
Запорізької області,ОСОБА_4,ОСОБА_5 про
визнання права власності на 1/2 частку у
спадковому майні задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2
частку квартири АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом.

У задоволенні позових вимог
ОСОБА_4,ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про
встановлення факту постійного
проживання зі спадкодавцем та факту
місця проживання спадкодавця
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржено протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: