09 вересня 2014 року Київський районний
суд м.Харкова в складі:
головуючого судді Бородіної Н.М.
за участю секретаря Вітковської О.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Українська
транспортна страхова компанія», ОСОБА_2
про відшкодування шкоди, -
Позивач, ОСОБА_1, звернувся у суд з
позовом до відповідачів, ПАТ
«Українська транспортна страхова
компанія», ОСОБА_2, про відшкодування
шкоди , спричиненої внаслідок ДТП, а
саме : зі страхової просить стягнути
та пеню за несвоєчасну сплату в сумі
528,08 грн.; з ОСОБА_2 просить стягнути
решту спричиненої шкоди в сумі 3445,76 грн.
В обґрунтування своїх вимог зазначає,
що 09.01.2014р. в наслідок ДТП, яке сталося з
вини ОСОБА_2 був пошкоджений його
автомобіль «БМВ» держ. н. НОМЕР_3, що
підтверджується постановою суду.
Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2 на час ДТП була застрахована,
згідно полісу обов'язкового
страхування. Він повідомив страхову
компанію про ДТП та подав заяву про
виплату страхової суми, однак страхова
компанія по теперішній час виплату не
здійснила з невідомих причин.
Враховуючи положення ЗУ "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" та ст. 1194 ЦК України просить
стягнути зі страхової компанії:
матеріальну шкоду, згідно проведеної
оцінки, з урахуванням ліміту, а також
витрати на проведення дослідження та
телеграму за виключенням 1000 грн.
франшизи, і пеню за несвоєчасну виплату
страхового відшкодування; з ОСОБА_2
решту матеріальної шкоди.
У судове засідання позивач не з'явився,
подав заяву про розгляд справи без його
участі та згоду на заочний розгляд
справи.
Відповідач - ПАТ «Українська
транспортна страхова компанія», у
судове засідання не з'явився,
заперечень проти позову не надав, про
час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення.
Співвідповідач - ОСОБА_2, у поданих
запереченнях позовні вимоги визнав,
просив суд розстрочити сплату коштів.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст.224 ЦПК
Суд зазначає, що у відповідності до ст.11
ЦПК України , суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних осіб, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Також у відповідності до ст.. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
Враховуючи зазначене, суд розглядає
даний позов в межах заявлених вимог та
на підставі доказів наданих сторонами
у відповідності до ч.2 ст.27 ЦПК України.
Судом встановлено, підтверджено
наявними у справі доказами, що 09.01.2014р. о
14:30 по вул.. Героїв Праці,20/321Б в
м.Харкові сталося ДТП за участю водія
ОСОБА_2, який керував автомобілем
НОМЕР_1 та в автомобіля НОМЕР_2,
внаслідок ДТП заподіяна матеріальна
Постановою Київського районного суду
м.Харкова від 06.02.2014р. винним у
вказаному ДТП визнаний водій
автомобіля НОМЕР_1 - ОСОБА_2, який
порушив п.10.1 ПДР України.
Згідно вимог ч.4 ст.61 ЦПК України
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкова для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено
постанову суду, з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, сам факт ДТП та вина в
ньому ОСОБА_2 підтверджуються
постановою , яка набрала законної сили
та є обов'язковою для суду.

Відповідно до ч.1,2 ст. 1187 ЦК України
джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з використанням
транспортних засобів, що створює
підвищену небезпеку для особи, яка цю
діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом.

Відповідно до ст..1194 ЦК України особа,
яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди
і страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2 на день скоєння ДТП була
застрахована в ПАТ «Українська
транспортна страхова компанія». Згідно
полісу страхування АС/8577739 ліміт
відповідальності на одного
потерпілого за заподіяну шкоду майну
складає 50 000 грн., розмір франшизи
складає 1000 грн.

На вимогу ст. 33 ЗУ "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів", позивач, як
учасник ДТП, повідомив страхову про
страховий випадок, що підтверджується
повідомленням.

Згідно роз'яснень які містяться п. 13 ПП
ВССУ «Про деякі питання застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки» - відповідно до статей 386, 395,
396 ЦК положення щодо захисту права
власності поширюються також на осіб,
які хоч і не є власниками, але володіють
майном на праві господарського
відання, оперативного управління або
на іншій підставі, передбаченій
законом чи договором (речове право),
такі особи також мають право вимагати
відшкодування шкоди, завданої цьому
майну. До таких осіб належить і особа,
яка керувала транспортним засобом без
доручення, але на підставі документів,
визначених пунктом 2.1. Правил
дорожнього руху України (посвідчення
водія на право керування транспортним
засобом відповідної категорії та
реєстраційного документа на
транспортний засіб).

Згідно свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу «BMW» д.н. НОМЕР_3»
його власником є ОСОБА_4, однак в момент
ДТП саме позивач керував вказаним
автомобілем при наявності свідоцтва ,
що сторонами не оспорюється, тому
позивач має право на відшкодування
спричиненої шкоди.

Позивач, з метою отримання страхового
відшкодування, звернувся до страхової
із заявою про виплату йому страхового
відшкодування, однак на час розгляду
справи у суді страхове відшкодування
позивачу не виплачено.

Відповідно до ст. 22 Закону у разі
настання страхового випадку страховик
у межах страхових сум, зазначених у
страховому полісі, відшкодовує у
встановленому цим Законом порядку
оцінену шкоду, заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 28 Закону шкода, заподіяна в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди майну потерпілого, - це шкода,
пов'язана з пошкодженням
транспортного засобу.

У відповідності до ст. 29 Закону у
зв'язку з пошкодженням транспортного
засобу відшкодовуються витрати,
пов'язані з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з
метою порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з

місця дорожньо-транспортної пригоди
до місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент
дорожньо-транспортної пригоди, чи до
місця здійснення ремонту на території
України. Якщо транспортний засіб
необхідно, з поважних причин,
помістити на стоянку, до розміру
шкоди додаються також витрати на
евакуацію транспортного засобу до
стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно звіту авто товарознавчого
дослідження, проведеного ФОП ОСОБА_5-
вартість матеріальної шкоди,
спричиненої володільцю автомобіля
НОМЕР_2 складає 52445,76 грн. Вказана сума є
оціненою шкодою, пов'язаною з
пошкодженням транспортного засобу, яка
відповідачем не спростована, тому
підлягає стягненню зі страхової на
користь позивача .

Відповідно до ст.ст.9,12 ЗУ «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страхова сума - це грошова
сума, у межах якої страховик
зобов'язаний здійснити виплату
страхового відшкодування відповідно
до умов договору страхування, зменшена
на суму франшизи.

Враховуючи ліміт відшкодування та
розмір франшизи, страхова сума в даному
випадку складає 49000 грн.

Витрати, які позивач здійснив за
проведення авто товарознавчого
дослідження в сумі 600 грн. та
повідомлення ОСОБА_2 про проведення
дослідження в сумі 42,12 грн., не є сумою
страхового відшкодування у розумінні
ст. 9, 12, 29 Закону, тому вказані кошти
стягненню зі страхової не підлягають.

Решта спричиненої в наслідок ДТП
шкоди, в сумі 3445,76 грн. у відповідності
до ст. 1194 ЦК України підлягає стягненню
з ОСОБА_2, як винної особи.

Стосовно стягнення зі страхової
компанії пені, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону
страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня
узгодження ним розміру страхового
відшкодування з особою, яка має
право на отримання відшкодування, за
наявності документів, зазначених у

статті 35 цього Закону, повідомлення
про дорожньо-транспортну пригоду, але
не пізніш як через 90 днів з дня
отримання заяви про страхове
відшкодування зобов'язаний:
відшкодування моральної шкоди , суд
зазначає наступне.

За кожен день прострочення виплати
страхового відшкодування
(регламентної виплати) з вини
страховика (МТСБУ) особі, яка має
право на отримання такого
відшкодування, сплачується пеня з
розрахунку подвійної облікової
ставки Національного банку України,
яка діє протягом періоду, за який
нараховується пеня. (п.36.5).

Позивач просить стягнути зі страхової
компанії пеню в сумі 528,08 грн. за 28 днів
прострочки виплати страхового
відшкодування.

Відповідно до ст. 217 ЦПК України суд,
який ухвалив рішення, може визначити
порядок його виконання, надати
відстрочку або розстрочити виконання,
вжити заходів для забезпечення його
виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідач - ОСОБА_2 просить суд
розстрочити виконання рішення.

Між тим, заява відповідача не
обґрунтована, не надані докази в
підтвердження необхідності розстрочки
та можливість сплачувати розстрочену
суму, тому підстави для розстрочки
виконання рішення суду відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України
Стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Розмір судового збору при зверненні
позивача з даним позовом повинен був
скласти - 536,16 грн. (сплачено 540 грн.)

Враховуючи часткове задоволення
позовних вимог та пропорційність їх
задоволення, суд стягує зі страхової на
користь позивача 490,73 грн. судового
збору, з ОСОБА_2 на користь позивача - 33,73
грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.3, 4, 10, 60, 61, 79, 81, 88, 212-215, ЦПК України,
суд ,-

вирішив:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ПАТ «Українська транспортна
страхова компанія» на користь ОСОБА_1
страхове відшкодування матеріальної
шкоди в сумі 49000 грн. та 490 грн. 73 коп.
судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
страхове відшкодування матеріальної
шкоди в сумі 3445 грн. 76 коп. та 33 грн. 73
коп. судового збору.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом

десяти днів з дня його проголошення,
через суд першої інстанції. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Відповідач має право подати до
Київського районного суду м. Харкова
письмову заяву про перегляд заочного
рішення протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Суддя
Бородіна Н.М.