АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/791/2484/14
Головуючий в суді 1
інстанції: Соловйов В.В.
Доповідач: Склярська І.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року вересня місяця 02 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі :

Головуючого: Склярської І.В.

Суддів: Цуканової І.В.

Вейтас І.В.

При секретарі: Благовещенській
О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в
Великолепетиському районі Херсонської
області на рішення Великолепетиського
районного суду Херсонської області від
16 липня 2014 року у справі за заявою
ОСОБА_3, заінтересована особа -
Управління Пенсійного фонду України в
Великолепетиському районі про
встановлення факту, що має юридичне
значення, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з вказаною заявою посилаючись на
те, що з 25.07.1975 року і по даний час він
працює у Великолепетиському РЕС. З 1975
року назва підприємства та
підпорядкування кілька разів
змінювалися. Після звернення заявника
з заявою та відповідними документами
до управління Пенсійного фонду України
у Великолепетиському районі, було
проведено перевірку, якою встановлено,
що у 1994 та у 1996 роках звіти
підприємством до УПФУ у
Великолепетиському районі не
подавались, внески не сплачувались.
Враховуючи те, що ОСОБА_3 було
відмовлено у розрахунку пенсії за
віком згідно довідки про заробітну
плату з 01.01.1994 року по 31.12.1998 рік в
зв'язку з відсутністю в особових
рахунках по заробітній платі записів
щодо нарахування внесків на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування за період роботи у
Великолепетиському РЕЗ і ЕМ ПАТ
«Енергопостачальна компанія
«Херсонобленерго» з 01.01.1994 року по
31.12.1998 року та зважаючи на те, що
встановлення факту іншим шляхом
неможливо через численні зміни назви
підприємства та місця його
підпорядкування, просив:

1) встановити факт, що
Великолепетиським РЕЗ і ЕМ ПАТ
«Енергопостачальна компанія
«Херсонобленерго» у період з 01.01.1994
року по 31.12.1998 року до Пенсійного фонду
України сплачувалися за ОСОБА_3
страхові внески.

Рішенням Великолепетиського районного
суду Херсонської області від 16 липня 2014
року заяву задоволено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі Управління
Пенсійного фонду України в
Великолепетиському районі посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким в задоволені заяви відмовити
в повному обсязі.

В письмових запереченнях ОСОБА_3 доводи
апеляційної скарги не визнає рішення
суду вважає законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідача, осіб, які
з'явилися в судове засідання,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст.303 ЦПК України, колегія
суддів прийшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, з таких підстав.

Задовольняючи заяву про встановлення
факту, що має юридичне значення, суд
першої інстанції виходив з того, що в
судовому засіданні на підставі
показань свідка, а також часткового
підтвердження за актами перевірки
наявності сплати страхових внесків, що
визнається представником
заінтересованої особи , та можливості
застосування аналогії згідно з
нарахуванням внесків в Пенсійній фонд
з заробітної плати свідка ОСОБА_4
доведено факт сплати за ОСОБА_3
страхових внесків у період з 01.01.1994року
по 31.12.1998 року.

Проте до такого висновку, суд прийшов ,
допустивши порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Так, судом встановлено, що заявник з
25.07.1975 року по даний час працює у
Великолепетиському РЕЗ (а.с.7). Згідно
довідки про заробітну плату для
обчислення пенсії заявник у 1994-1998 роках
працював у Великолепетиському РЕЗ і ЕМ
та отримував заробітну плату на яку
були нараховані страхові внески до
Пенсійного фонду України ( а.с.6). Судом
також встановлено, що нарахування
страхових внесків до Пенсійного фонду
України підтверджується особовими
рахунками заявника ( а.с.18-22) та
розрахунковими листами свідка ОСОБА_4
(а.с.11-17).

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» для обчислення пенсії
враховується заробітна плата (дохід) за
весь період страхового стажу починаючи
з 1 липня 2000 року. За бажанням
пенсіонера та за умови підтвердження
довідки про заробітну плату первинними
документами у період до 1 січня 2016 року
або в разі, якщо страховий стаж
починаючи з 1 липня 2000 року становить
менше 60 місяців, для обчислення пенсії
також враховується заробітна плата
(дохід) за будь-які 60 календарних
місяців страхового стажу підряд до 1
липня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить
менший період, ніж передбачено абзацом
першим цієї частини, враховується
заробітна плата (дохід) за фактичний
страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за
призначенням пенсії, з періоду, за який
враховується заробітна плата (дохід)
для обчислення пенсії, виключаються
періоди до 60 календарних місяців
страхового стажу, з урахуванням
будь-яких періодів незалежно від
перерв, що включаються до страхового
стажу згідно з абзацом третім частини
першої статті 24 цього Закону, та
будь-якого періоду страхового стажу
підряд за умови, що зазначені періоди в
сумі складають не більш як 10 відсотків
тривалості страхового стажу,
врахованого в одинарному розмірі.
Додатково за бажанням особи можуть
бути виключені періоди строкової
військової служби, навчання, догляду за
інвалідом І групи або
дитиною-інвалідом віком до 16 років, за
пенсіонером, який за висновком
медичного закладу потребує постійного
стороннього догляду, догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, за період з 1 липня 2000 року до 1
січня 2005 року, а також періоди, коли
особа підлягала загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню
відповідно до пунктів 8, 13 і 14 статті 11
цього Закону. У всіх випадках, крім
випадку, передбаченого абзацом другим
цієї частини, період, за який
враховується заробітна плата, не може
бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Згідно п.2 ст.41 названого Закону до
заробітної плати (доходу) для
обчислення пенсії враховуються: суми
виплат (доходу), отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування, а за періоди до
запровадження обмеження максимального
розміру заробітної плати (доходу), з
якої сплачувалися зазначені внески
(збір), - у межах сум, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
включалися до заробітної плати, з якої
обчислювалася пенсія відповідно до
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", і не перевищують 5,6
розміру середньої заробітної плати в
Україні на ден

Відповідно до положень ЦПК України в
порядку окремого провадження
розглядаються справи про встановлення
фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти
породжують юридичні наслідки, тобто
від них залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
громадян;

- чинним законодавством не
передбачено іншого порядку їх
встановлення;

- заявник не має іншої можливості
одержати або відновити загублений чи
знищений документ, який посвідчує факт,
що має юридичне значення;

- встановлення факту не
пов'язується з наступним вирішенням
спору про право.

Порядок сплати і обліку страхових та
інших внесків підприємств, установ,
організацій і громадян до Пенсійного
фонду України у період з 01.01.1994 року по
31.12.1998 рік регулювався Інструкціями
від 26.03.1992 року №2-1, від 10.06.1994 року №5-5,
від 06.09.1996 року №11-1.

Вказаними Інструкціями
встановлювалося щомісячне обчислення
внесків до Пенсійного фонду
підприємствами всіх форм власності
(платниками) відповідно до тарифів.

З матеріалів справи вбачається та
представником заінтересованої особи
визнається, що сплата страхових
внесків підтверджена за 34 місяці, а
саме: з березня по грудень 1995року, за
1997 рік, за 1998 рік (а.с.29).

Крім того, з урахуванням запиту
начальника управління ПФ України в
Великолепетиському районі (а.с.82) та
отриманої відповіді (а.с.81)
підприємство за період з 01.01.1992 по 31.12.1996
року подавало до управління Фонду
щоквартальні звіти про нарахування
страхових внесків та витрачання коштів
Пенсійного фонду. Страхові внески за
вказаний період сплачено в повному
обсязі.

Враховуючи, що на виконання вимог
ст. 40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» перевірка достовірності
даних зазначених у довідці про
заробітну плату, яка підтверджується
первинними документами, покладена на
управління Пенсійного Фонду України,
така перевірки виходить за межі
повноважень суду.

Представником Управління
Пенсійного Фонду в судовому засіданні
суду апеляційної інстанції не
заперечене не проведення такої
перевірки в повному обсязі за
наявності повноважень ПФ.

Враховуючи, що сплата страхових
внесків підприємств відноситься до
фінансових операцій, які
підтверджуються бухгалтерськими
документами, колегія суддів приходить
до висновку, що встановлення факту
сплати страхових внесків за період з
01.01.1994 року по 31.12.1998 року за наявності
встановлення заінтересованою особою
сплати страхових внесків з березня по
грудень 1995 року, за 1997 рік, за 1998 рік,
отриманої на свій запит від управління
Пенсійного фонду України в м. Нова
Каховка відповіді про повну сплату
страхових внесків у період з 01.01.1992 року
по 31.12.1996 року, та не виконання своїх
повноважень в повному обсязі щодо
перевірки достовірності даних ,
зазначених у довідці про заробітну
плату, є безпідставним.

Крім того, як зазначила представник
заінтересованої особи, начальник
відділу пенсійного забезпечення,
ОСОБА_5, встановлення факту сплати
страхових внесків без визначення
конкретних сум не має юридичного
значення.

Таким чином, юридичний факт, який
просить встановити заявник не породжує
юридичні наслідки, тобто від нього не
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
заявника.

Також сплата страхових внесків з
заробітної плати заявника за 34 місяці
підтверджена заінтересованою особою,
за інші періоди, з урахуванням
повноважень Пенсійного Фонду,
підтвердження сплати страхових
внесків заінтересованою особою не
втрачено.

Враховуючи викладене, колегія
суддів приходить до висновку, що доводи
апеляційної скарги є обґрунтованими.

Таким чином, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду,
як необґрунтоване підлягає скасуванню
з ухваленням нового рішення про
відмову у задоволенні заяви про
встановлення факту, що має юридичне
значення із наведених вище підстав.

На підставі викладеного, ст.ст.40,41
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», керуючись ст. 303,307,309, 316
ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Великолепетиському районі Херсонської
області задовольнити.

Рішення Великолепетиського районного
суду Херсонської області від 16 липня 2014
року скасувати, ухвалити нове.

В задоволенні заяви про встановлення
факту, що має юридичне значення ОСОБА_3
відмовити.

Рішення набирає законної сили з дня
його проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом 20-ти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: