Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/3099/14
Головуючий у 1 інстанції Яроша С.О.
Суддя-доповідач Дзярук М.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Осоцького І.І.,

Суддів: Дзярука М.П.,

Трофимової Д.А.,

При секретарі Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Гуляйпільського районного
суду Запорізької області від 27 травня
2014 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3,
третя особа: ОСОБА_5, про стягнення
аліментів на утримання повнолітньої
дитини, що продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа:
ОСОБА_5 про стягнення аліментів на
утримання повнолітньої дитини, що
продовжує навчання.

В позові зазначала, що від шлюбу з
ОСОБА_3 вона має повнолітню доньку
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка навчається в
Запорізькому музичному училищі до
25.05.2016 року, та знаходиться на її
утриманні. Вона не працює, виховує
неповнолітню доньку, 2012 року
народження, вважає, що відповідач
зобов'язаний утримувати свою дитину до
досягнення нею 23 років,.

Просила суд стягувати з ОСОБА_3 на її
користь аліменти на утримання
повнолітньої доньки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини усіх
видів заробітку відповідача щомісяця,
починаючи з моменту пред'явлення
позову до закінчення дитиною навчання -
до 2016 року, допустити негайне виконання
рішення суду за один місяць.

Рішенням Гуляйпільського районного
суду Запорізької області від 27 травня
2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто щомісячно з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_4 аліменти на утримання
повнолітньої доньки ОСОБА_5 в розмірі ?
частини доходів ОСОБА_3 починаючи з
14.03.2014 року до 30.06.2016 року.

Допущено негайне виконання рішення
суду в межах платежу за один місяць.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на незаконність, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просить рішення скасувати та ухвалити
нове рішення, яким позовні вимоги
задовольнити частково, стягнувши з
нього аліменти на утримання
повнолітньої доньки ОСОБА_5 у розмірі
1/6 частини з усіх видів заробітку
(доходу) починаючи від дня пред'явлення
позову і до закінчення донькою
навчання, але не більше як до
досягнення нею 23 років.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції керувався тим, що
оскільки ОСОБА_5 після закінчення школи
продовжує навчатися на денній формі
навчання в Запорізькому музичному
училищі, отримує стипендію у розмірі 550
грн., не працює, а також матеріальний
стан сторін, тому з відповідача слід
стягувати по ? частин всіх видів
заробітку.

Колегія суддів погоджується з
таким висновком суду, оскільки він
відповідає вимогам закону та
обставинам справи.

Відповідно до ч.1 ст. 200 СК
України, при визначенні розміру
аліментів на повнолітніх дочку, сина,
які продовжують навчання, суд враховує
обставини, зазначені у ст. 182 СК України,
а саме: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших неповнолітніх дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки сина, інші обставини, що
мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 200 СК
України, при визначенні розміру
аліментів з одного з батьків суд бере
до уваги можливість надання утримання
другим з батьків, своїми дружиною,
чоловіком та повнолітніми дочкою,
сином.

Матеріалами справи встановлено, що
сторони перебували у шлюбі. Від шлюбу
народилася донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3
На теперішній час ОСОБА_5 є студенткою
другого курсу відділу Хорового
диригування денної форми навчання в
Запорізькому музичному училищі. Згідно
довідки КЗ «Запорізьке музичне училище
імені П.І. Майбороди» період навчання
складає 2013-2016р.р. ОСОБА_5 навчається на
денній формі навчання, отримує
стипендію у розмірі 550 грн. на місяць, не
працює, проживає в гуртожитку та у
вільний від навчання час з матір»ю
ОСОБА_4, знаходиться на її утриманні.
Остання на утриманні має ще двох дітей,
не працює, знаходиться у відпустці по
догляду за дитиною.

Як вбачається з матеріалів
справи, відповідач працює водієм в
Успенівській ЗОШ II-III ст.. та отримує
стабільну заробітну плату. Доказів
перебування на його утриманні інших
осіб суду не надано.

Статтею 199 СК України передбачено, якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Відповідно до постанови
Пленуму Верховного Суду України від
15.05.2006р. № 3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»,
обов'язок батьків утримувати
повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття (незалежно від
форми навчання), виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років; продовження ними
навчання; потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу.

Таким чином, встановивши, що повнолітня
ОСОБА_5 продовжує навчання, знаходиться
на утриманні матері, потребує
матеріальної допомоги, відповідач
ОСОБА_3 проживає окремо, є працездатним,
за станом здоров'я може надавати
матеріальну допомогу повнолітній
дитині, тому суд першої інстанції
обґрунтовано поклав на нього обов»язок
по сплаті аліментів на період навчання
ОСОБА_5

Доводи апеляційної скарги
про те, що судом першої інстанції не
враховано, що на його утриманні також
перебуває непрацездатна мати є
неспроможними, оскільки
спростовуються матеріалами справи,
яким суд дав належну оцінку.

Інші доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів
вважає, що рішення суду постановлено з
додержанням вимог закону та відповідає
матеріалам справи і підстав для його
скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313, 314, 315,317,319 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Гуляйпільського районного
суду Запорізької області від 27 травня
2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: