Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/3211/14р.
Головуючий у 1-й інстанції
Суддя-доповідач Спас О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Запорізької області у складі:

головуючого Спас О.В.,

суддів Полякова
О.З.,

Бабак А.М.,

при секретарі Мельнику
З.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою приватного
підприємця ОСОБА_3

на рішення Вільнянського районного
суду Запорізької області від 20 травня
2014 року

у справі за позовом приватного
підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія Фенікс 2009»
про визнання договору оренди землі
недійсним

та зустрічним позовом ОСОБА_4 до
приватного підприємця ОСОБА_3 про
розірвання договору оренди землі,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2013 року ПП ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_4, ТОВ «Компанія
Фенікс 2009» про визнання договору
оренди землі недійсним.

В позові зазначав, що 07 серпня 2004 року
між ним та ОСОБА_4 укладено договір
оренди земельної ділянки
сільськогосподарського призначення №
1. ОСОБА_4 передав, а ПП ОСОБА_3 прийняв в
строкове платне користування земельну
ділянку сільськогосподарського
призначення, яка є власністю
орендодавця, що знаходиться на
території Тернівської сільської ради
Вільнянського району Запорізької
області. В оренду передана земельна
ділянка загальною площею 4,9810га (рілля).
Договір оренди земельної ділянки
укладено на десять років - до 07 серпня
2014 року. Договір є діючим, у
встановленому законом порядку його дію
не припинено.

В березні 2013 року ПП ОСОБА_3 стало
відомо про те, що Відділом Держкомзему
у Вільнянському районі Запорізької
області зареєстровано договір оренди
землі від 25 травня 2010 року, укладений
між ОСОБА_4 та ТОВ «Компанія Фенікс 2009».
Предметом договору є земельна ділянка,
яка знаходиться в орендному
користуванні ПП ОСОБА_3 відповідно до
договору оренди земельної ділянки № 1
від 07 серпня 2004 року.

З 07 серпня 2004 року по теперішній час
зазначена земельна ділянка не вибувала
з орендного користування ПП ОСОБА_3 На
теперішній час вона засіяна ПП ОСОБА_3
озимою пшеницею та рапсом. Акт про
передачу та прийом земельної ділянки
згідно умов договору земельної ділянки
від 25 травня 2010 року підписаний ОСОБА_4
та ТОВ «Компанія Фенікс 2009» є
фіктивним, фактично земельна ділянка
другому ТОВ «Компанія Фенікс 2009» не
передавалась, оскільки знаходиться в
орендному користуванні ПП ОСОБА_3

Посилаючись на викладені обставини
просив суд визнати недійсним з моменту
укладання договір оренди землі від 25
травня 2010 року, укладений між ОСОБА_4 та
ТОВ «Компанія Фенікс 2009» щодо передачі
в оренду земельної ділянки загальною
площею 2,8428га, кадастровий номер
:01:001:0011, яка знаходиться на
території Тернівської сільської ради
Вільнянського району Запорізької
області. Судові витрати покласти на
відповідачів.

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з зустрічним позовом до ПП ОСОБА_3
про розірвання договору оренди землі.

В зустрічному позові зазначав, що
фактично ОСОБА_3 не користується його
земельною ділянкою з 2007 року, не
сплачував орендну плату. У 2010 році
ОСОБА_3 передав його земельну ділянку
без будь-яких договорів та його згоди
іншому фермеру, чим порушив умови
спірного договору.

Просив суд розірвати договору оренди
земельної ділянки № 1 від 07 серпня 2004
року, укладений між ним та ПП ОСОБА_3

Ухвалою Вільянського районного суду
Запорізької області від 06.03.2014 року
зустрічна позовна заява ОСОБА_4
об'єднана в одне провадження з
первісним позовом ПП ОСОБА_5

Рішенням Вільнянського районного суду
Запорізької області від 20 травня 2014
року позов ПП ОСОБА_3 задоволено.
Визнано недійсним з моменту укладення
договір оренди землі від 25 травня 2010
року, укладений між ОСОБА_4 та ТОВ
«Компанія Фенікс 2009».

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПП ОСОБА_3
понесені судові витрати у вигляді
судового збору у сумі 57,35 грн.

Стягнуто з ТОВ «Компанія Фенікс 2009» на
користь ПП ОСОБА_3 понесені судові
витрати у вигляді судового збору у сумі
57,35 грн.

Зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено.
Розірвано договір оренди земельної
ділянки № 1 від 07 серпня 2004 року,
укладений між ОСОБА_4 та ПП ОСОБА_3

Зобов'язано ПП ОСОБА_3 повернути ОСОБА_4
земельні ділянки загальною площею
4,9810га, розташовані на території
Тернівської сільської ради
Вільнянського району Запорізької
області.

Стягнуто з ПП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ПП
ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на незаконність, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просить рішення змінити, яким
відмовити в повному обсязі в
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4,
судові витрати покласти на
відповідачів. В іншій частині рішення
залишити без змін.

В засідання апеляційного суду сторони,
будучи належно та своєчасно
повідомленими про час та місце
судового засідання, що підтверджується
наявними в справі рекомендованими
поштовим повідомленням про вручення
повістки позивачу, не з'явилися. З
клопотаннями про відкладення судового
засідання з повідомленням про
поважність причин неявки до
апеляційного суду не звернулися.
Судова колегія ухвалила про можливість
розглядати справу за відсутності
вказаних осіб.

В частині задоволення судом першої
інстанції позовних вимог ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія Фенікс 2009»
про визнання договору оренди землі
недійсним рішення суду першої
інстанції в апеляційному порядку не
оскаржене, а тому у відповідності до ч. 1
ст. 303 ЦПК України та роз'яснень п. 15
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 12 від 24 жовтня 2008 року „Про
судову практику розгляду цивільних
справ в апеляційному порядку"
апеляційним судом не перевіряється.

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Відповідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

З матеріалів справи вбачається, що суд
правильно встановив правовідносини,
які склалися між усіма учасниками
справи, дав їм належну правову оцінку, а
також дослідив надані сторонами докази
і відповідно їх оцінив. Суд першої
інстанції застосував вірно норми
матеріального та процесуального права
та прийняв рішення, яким спір знайшов
своє належне вирішення.

Суд першої інстанції правильно
послався на ст. 15 Закону України «Про
оренду землі», зазначивши про
відсутність хоча б однієї із істотних
умов як на підставу визнання договору
оренди землі недійсним та вказавши на
порушення ч. 2 цієї норми права,
оскільки акт прийому-передачи
земельної ділянки ОСОБА_4 та ТОВ
«Компанія Фенікс 2009», який є
невід'ємною частиною договору
складений без фактичної передачі
земельної ділянки, яка знаходилася у
користуванні за договором оренди
земельної ділянки у ПП ОСОБА_3 за
договором від 07.08.2004р.

Вирішуючи позовні вимоги про визнання
недійсним договору оренди землі від 25
травня 2010 року, укладеного між ОСОБА_4
та ТОВ «Компанія Фенікс 2009» суд першої
інстанції правильно послався на ст.ст.
203, 215 ЦК України.

Відповідно до положень статті 203 ЦК
України зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам. Особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності.
Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі. Правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом. Правочин має бути спрямований
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним.

Згідно частин 1, 3 статті 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону
України "Про оренду землі" істотними
умовами договору оренди землі є: об'єкт
оренди (місце розташування та розмір
земельної ділянки); строк дії договору
оренди; орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату; умови використання та
цільове призначення земельної ділянки,
яка передається в оренду; умови
збереження стану об'єкта оренди; умови
і строки передачі земельної ділянки
орендарю; умови повернення земельної
ділянки орендодавцеві; існуючі
обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки;
визначення сторони, яка несе ризик
випадкового пошкодження або знищення
об'єкта оренди чи його частини;
відповідальність сторін; умови
передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки.

Суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що оскільки
договір оренди землі не містить
належних документів, які є невід'ємною
частиною договорів оренди землі
відповідно до закону, а саме: акт
приймання-передачі об'єкта оренди, яке
в натурі не відбулося, що порушує права
позивача, наявні правові підстави для
визнання вказаного договору недійсним.

В частині вирішення позовних вимог
ОСОБА_4 до ПП ОСОБА_3 суд першої
інстанції правильно застосував ст.ст.
24,25, 32 Закону України «Про оренду
землі», оскільки відповідач протягом
2010-2013рр не виконував обов'язки зі
сплати орендної плати, а також фактично
припинив господарську діяльність з
безпосереднього цільового
використання земельної ділянки,
передавши її третій особі, що є
передбаченою вказаними нормами цього
Закону підставою для розірвання
договору.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що
орендодавець не вимагав сплати
орендної плати не спростовують
висновки рішення суду, оскільки
вказана обставина не доводить, що
орендар цю орендну плату сплачував.
Навпаки, судом беззаперечно
встановлено, що орендар свого обов'язку
зі сплати орендної плати не виконував
декілька років (2010-2013рр), що визнав
безпосередньо орендар ПП ОСОБА_3

Доводи апеляційної скарги з посиланням
на рішення Вільнянського районного
суду Запорізької області від 30.01.2014р. не
спростовують висновки оскарженого
рішення, оскільки зі справи видно, що
рішення, на яке посилається апелянт не
вирішувало питання наявності підстав
для розірвання договору оренди землі,
тобто, цим рішенням встановлені інші
обставини, ніж ті що мають значення для
вирішення спору у цій справі за позовом
ОСОБА_4 про розірвання вказаного
договору оренди землі.

Крім того, апеляційний суд звертає
увагу на ту обставину, що вказаний
договір оренди землі (а.с.6-7) за своїм
строком діє до 25 вересня 2014р., що в силу
ст. 31 Закону України «Про оренду землі»
припиняє правовідносини сторін за цим
договором.

Інших доводів апеляційна скарга не
містить.

Таким чином, при розгляді справи
апеляційним судом встановлено, що
рішення суду першої інстанції
постановлено з додержанням вимог
матеріального і процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не
спростовують його висновків.

Немає передбачених законом підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції та для постановляння нового
рішення по справі

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313 - 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу приватного
підприємця ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Вільнянського районного суду
Запорізької області від 20 травня 2014
року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: