Справа № 743/398/14-ц
Провадження № 2/743/130/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2014 року Ріпкинський
районний суд Чернігівської області

у складі: головуючого - судді Жовток Є.А.

при секретарі Коваль Т.С.

з участю прокурора Софієнка В.В.,
Дмитренко В.В.

відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за позовом
заступника прокурора Чернігівської
області до Губицької сільської ради
Ріпкинського району Чернігівської
області та ОСОБА_1, в інтересах ОСОБА_2 -
про визнання недійсним рішення та
державного акту на право власності на
земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор звернувся до суду з позовом в
інтересах ОСОБА_2, до Губицької
сільської ради Ріпкинського району
Чернігівської області та ОСОБА_1 - про
визнання недійсними рішень про надання
дозволу на виготовлення технічної
документації, передачу у власність
земельної ділянки та визнання
недійсним державного акту на право
власності на земельну ділянку.

В обґрунтування заявлених вимог
прокурор посилався на незаконність
рішень Губицької сільської ради від
20.06.2008 року та 30.09.2008 року про надання
ОСОБА_1 дозволу на виготовлення
технічної документації, її
затвердження та передачу
відповідачеві земельної ділянки,
оскільки на ній розташовано житловий
будинок, який підопічна Любецького
психоневрологічного інтернату ОСОБА_2,
успадкувала після смерті матері.

Під час судового розгляду до участі у
справі в якості третьої особи, котра не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, залучено відділ Держземагенства
у Ріпкинському районі.

В судовому засіданні прокурор
підтримав заявлені вимоги, посилаючись
на обставини, викладені в позовній
заяві.

Представник відповідача - Губицької
сільської ради, надіслав до суду заяву
про визнання позову.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому
засіданні позов не визнав, пояснивши,
що земельну ділянку йому передано з
дотриманням вимог законодавства.

Представник відділу Держземагенства в
судовому засіданні вказала на
обгрунтованість вимог прокурора.

Законний представник ОСОБА_2 - директор
Любецького психоневрологічного
інтернату, надіслав до суду заяву про
розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення з"явившихся
учасників судового розгляду,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню.

У відповідності до ч.2 ст.158 ЗК України,
виключно судами вирішуються спори з
приводу володіння, користування і
розпорядження земельними ділянками, що
перебувають у власності громадян і
юридичних осіб.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідачеві ОСОБА_1, згідно
Державного акту серії ЯЗ № 032980,
виданого 18.06.2009 року відділом
Держкомзему у Ріпкинському районі,
належить земельна ділянка площею 0,25
га., призначена для будівницва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд по
АДРЕСА_1, з кадастровим № :01:001:0014.

В
правовстановлюючому документі
підставою передачі ОСОБА_1 земельної
ділянки, зазначено рішення 13 сесії 5
скликання Губицької сільської ради
Ріпкинського району від 30.09.2008 року.

Частиною 1 ст.116 ЗК України визначено, що
громадяни набувають право власності
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування, прийнятими в
межах повноважень останніх.

Статтею 19 Закону України "Про
землеустрій", до повноважень сільських
рад віднесено організацію і здійснення
землеустрою; контроль за впровадженням
заходів, передбачених документацією із
землеустрою; контроль за використанням
і охороною земель комунальної
власності, а також вирішення інших
питань у сфері землеустрою.

Згідно ст.30 вказаного вище Закону,
погодження і затвердження
документації із землеустрою,
проводиться в порядку, встановленому
Земельним кодексом України.

Пунктом 12 Перехідних положень ЗК
України, котрий був чинним на момент
виникнення спірних правовідносин,
передбачалось, що розпорядження
землями в межах населених пунктів
здійснюють відповідні сільські,
селищні, міські ради.

У відповідності до ст.121 ЗК України,
громадяни мають право на безоплатну
передачу їм у власність земельних
ділянок із земель комунальної
власності в селах, для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
площею до 0,25 га.

Передача земельних ділянок у
відповідності до вимог ст.ст.118, 123 ЗК
України, в редакції чинній на момент
виникнення спірних правовідносин,
могла бути здійснена на підставі
звернення фізичної особи, після
виготовлення проекту відвенення та
його затвердження.

В той же час, з матеріалів справи
вбачається, що Губицькою сільською
радою за зверненнями ОСОБА_1 рішення
приймалися тричі, а саме: 14.04.2008 року -
про виділення спірної земельної
ділянки під забудову; 20.06.2008 року - про
надання дозволу на виготовлення
технічної документації по видачі
державного акту про право власності на
земельну ділянку; 30.09.2009 року - про
затвердження технічної документації і
передачу у власність земельної
ділянки.

З акту перевірки дотримання вимог
земельного законодавства № 017 від
27.09.2013 року, проведеної головним
спеціалістом відділу оперативного
контролю за дотриманням вимог
земельного законодавства Державної
інспекції сільського господарства в
Чернігівській області, вбачається, що
на спірній земельній ділянці
розташований житолвий будинок, якій
згідно погосподарських книг значиться
за ОСОБА_2

Наявність на земельній ділянці будинку
підтверджується записами у
погосподарських книгах сільської ради
за 1996-2011 роки, згідно яких житловий
будинок АДРЕСА_1, з присадибною
земельною ділянкою, почергово
рахувався за ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а після
смерті останніх - за ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідачем ОСОБА_1 вказані обставини
в судовому засіданні не оспорювались.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_2 доводиться, відповідно, онукою
та донькою померлим ОСОБА_3 і ОСОБА_4

З довідки МСЕК серії МСЕ № 204646 від
10.02.1995 року вбачається, що ОСОБА_2, в
інтересах якої заявлено позов, є
інвалідом ІІ групи з дитинства.

Матеріалами справи підтверджується, що
ОСОБА_2 є підопічною Любецького
психоневрологічного інтернату та
перебуває на повному державному
утриманні.

В той же час, ОСОБА_2 є спадкоємцем за
законом після померлих баби і матері.

Ця спадщина у встановленому законом
порядку не визнавалась відумерлою і не
передавалась у власність
територіальної громади.

Згоду на вилучення земельної ділянки
ОСОБА_2 або її законні представники, не
надавали.

Цивільно-правові договори про
відчуження жилого будинку та спірної
земельної ділянки, не укладались.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що органом місцевого самоврядування
оспорювані рішення прийняті з
порушенням передбаченого порядку,
внаслідок чого ОСОБА_2 позбавлена права
володіти земельною ділянкою та
розташованим на ній жилим будинком.

Частиною 1 ст.155 ЗК України передбачено,
що у разі видання органом виконавчої
влади або органом місцевого
самоврядування акта, яким порушуються
права особи щодо володіння,
користування чи розпорядження
належною їй земельною ділянкою, такий
акт визнається недійсним.

Керуючись ст.ст.10, 57, 209, 212, 215, 218 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати недійсним рішення
Губицької сільської ради Ріпкинського
району Чернігівської області від 20.06.2008
року, яким ОСОБА_1 надано дозвіл на
виготовлення технічної документації
по видачі державного акту на право
власності на земельну ділянку,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1 для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель та
споруд.

Визнати недійсним рішення Губицької
сільської ради Ріпкинського району від
30.09.2008 року, яким затверджено
техдокументацію та передано у
власність ОСОБА_1 земельну ділянку
(кадастровий номер :01:001:0014) площею
0,2500 га. по АДРЕСА_1 для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд.

Визнати недійсним Державний акт на
право власності на земельну ділянку
площею 0,2500 га. по АДРЕСА_1 для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель та
споруд серії ЯЗ №032980, виданий на ім'я
ОСОБА_1, який зареєстровано в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за №21.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку.

Апеляція на рішення може бути подана до
апеляційного суду Чернігівської
області, через Ріпкинський районний
суд, упродовж 10 днів, з дня його
проголошення, а особою, яка не була
присутня під час проголошення рішення -
у цей же строк, з дня отримання його
копії.

Повний текст рішення складено 22.05.2014
року.

Суддя
Є.А.
Жовток