Провадження № 2/0202/1836/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 квітня 2014 року
Індустріальний районний суд м.
Дніпропетровська

у складі: головуючої судді
Слюсар Л.П.

при секретарі Фісун
К.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПРИВАТБАНК» до Публічного
акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК»,
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач у січні 2013 року звернувся до
суду з вищезазначеним позовом, в якому
просив стягнути з ОСОБА_1
заборгованість на свою користь за
кредитним договором № DN81AR03110046 від
09.11.2007 року у розмірі 47363,93 грн.; з ПАТ
«Акцент - банк», ОСОБА_1 солідарно на
свою користь заборгованість у розмірі
10 000,00 грн.; з ОСОБА_1 витрати на юридичну
допомогу у розмірі 3200,00 грн.; з ОСОБА_1 на
свою користь стягнути судовий збір.

Заочним рішенням Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
11 березня 2013 року позовна заява
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку "ПРИВАТБАНК" до
Публічного акціонерного товариства
"АКЦЕНТ-БАНК", ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості була задоволена
частково.

Ухвалою суду від 24 грудня 2013 року
заочне рішення Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
11.03.2013 року за позовною заявою
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку "ПРИВАТБАНК" до
Публічного акціонерного товариства
"АКЦЕНТ-БАНК", ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості скасовано.

В обґрунтування своїх вимог зазначив,
що відповідно до договору № DN81AR03110046
від 09.11.2007 року відповідач ОСОБА_1
отримав кредит у розмірі 76006,63 грн. зі
сплатою за користування ним відсотків
9,60% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 07.11.2014 року. Проте,
в порушення умов договору ОСОБА_1 свої
зобов'язання належним чином не виконав,
що стало підставою для звернення до
суду.

Вимоги до відповідача ОСОБА_1, що
випливають зі згаданого договору, були
забезпечені шляхом укладання з
відповідачами ПАТ "А-Банк" договору
поруки № 167 від 20.10.2010 року, у зв'язку з
чим вони є солідарними відповідачами
за пред'явленим до стягнення боргом.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовну заяву та
просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнав. Просив суд застосувати позовну
давність до позовних вимог позивача в
частині стягнення пені в сумі 13050,41 грн.,
за кредитним договором від 09 листопада
2007 року, яка нарахована станом на 25
грудня 2012 року.

Представник ПАТ "АКЦЕНТ-БАНК" в судове
засідання не з'явився. Про час і місце
слухання справи повідомлялись
належним чином. Про причину неявки суд
не повідомили.

Суд, заслухавши представника позивача,
представника відповідача, дослідивши
письмові докази по справі, вважає, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09 листопада 2007
року між ЗАТ КБ "ПриватБанк"
(правонаступник ПАТ КБ " ПриватБанк") та
ОСОБА_1 укладено договір № DN81AR03110046,
згідно з умовами якого банк надав
відповідачу споживчий кредит у
розмірі 76006,63 грн. зі сплатою за
користування ним відсотків у розмірі
09,60 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 07.11.2014 року. Період
оплати з 09 про 13 число кожного місяця.
Щомісячний платіж 1177,83 грн. Відповідно
до п.7.1 Банк зобов'язується надати
позичальникові кредитні кошти на
строк з 09.11.2007 року по 07.11.2014 р. включно, у
вигляді не поновлювальної лінії у
розмірі 76006,63 грн., на наступні цілі:
50313,00 грн. на купівлю автомобіля (
споживчі цілі), а також 34,00 грн. для
сплати за реєстрацію Предмету застави
в Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна шляхом перерахування відповідно
до п.1.2: на сплату страхових платежів за
договором страхування ТЗ № DN81AR03110046
від 09.11.2008 року , договором особистого
страхування № DN81LK03110046 від 09.11.2007 року
на строк до 08.11.2008 року у сумі 503,13 грн., а
також винагороди за надання
фінансового інструменту в розмірі 4025,04
грн. та у розмірі 21131,46 грн. на сплату
страхових платежів у випадках та
згідно порядку передбачених п.2.1.3, 2.2.7
даного Договору, зі сплатою за
користування кредитом у розмірі 0,80% на
місяць.

З метою забезпечення виконання
вказаного кредитного договору 20
жовтня 2010 року між ПАТ " Акцент Банк" та
ПАТ КБ " ПриватБанк" було укладено
договір поруки №167, за умовами якого
ПАТ " Акцент Банк" взяв на себе
зобов'язання у випадку неналежного
виконання боржником зобов'язань за
зазначеними кредитним договором
відповідати перед банком нарівні з
боржником як солідарні боржники ( п.4
договору поруки), з розміром
відповідальності поручителя перед
кредитором 10000 грн.

Згідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

Обґрунтовуючи підстави позову, ПАТ КБ
" ПриватБанк" посилається на те, що
ОСОБА_1 зобов'язання за кредитним
договором належним чином не виконував,
внаслідок чого станом на 25.12.2012 р.
виникла заборгованість в розмірі 57363,93
грн., яка складається з 24129,32 грн. -
заборгованість за кредитом; 12227,18 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 7957,02 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; 13050,41 грн. -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором.

За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.
Боржник вважається таким, що
прострочив виконання, якщо він не
виконав його у строк, передбачений
умовами договору або встановлений
законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України
строком договору є час, протягом якого
сторони можуть здійснити свої права і
виконати свої обов'язки відповідно до
договору. Закінчення строку договору
не звільняє сторони від
відповідальності за його порушення,
яке мало місце під час дії договору.

Згідно зі статтею 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитними договором банк або інша
фінансова установа ( кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти (
кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

В судовому засіданні встановлено, що в
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором у заставу був
наданий автомобіль марки CHERI AMULET A15, №
кузова/шасі:НОМЕР_1, реєстраційний
номер: НОМЕР_2, який належав на праві
власності ОСОБА_1 і який був ПАТ КБ "
ПриватБанк" в рахунок погашення
заборгованості реалізований 30.10.2010
року та отримано Банком кошти в
розмірі 34500,00 грн., які зараховані в
рахунок погашення заборгованості .

Відповідно до Листа СК ІНГОСТРАХ від
11.07.2011 року №11.07./02-08 ( а.с. 92) За строк дії
договору страхування наземного
транспорту LVH9AK00095628 на рахунок СК
ІНГОСТРАХ надійшли страхові платежі в
розмірі 2404,96 грн.

Так як в 2008 році страховий платіж за
Договором страхування № DN81AR03110046 не
надходили, то Договір страхування в
період 09.11.2008 року по 07.11.2009 року не
діяв.

В судовому засіданні представник
позивача не надав суду належних
доказів щодо оплати страхових
платежів за договором страхування №
DN81AR03110046. Так відповідно до
меморіальних ордерів Банком здійснено
оплату по чотирьом меморіальним
договором за договором особистого
страхування на загальну суму 2012,44 грн.
і за одним меморіальним договором за
договором страхування наземного
транспорту в розмірі 2404,96 грн., а всього
сплачено 4417,40 грн. ( а.с. 55-59,97-100), а як
вбачається із розрахунку
заборгованість тіло кредиту було
збільшено на суму страхових платежів в
розмірі 21131,46 грн. .

Відповідно до вимог ч.3 ст.10 , ч.1 ст.60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень.

Відповідно до ст.57 ЦПК України
визначено, що докази це будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін, та інших обставин,
які мають значення для вирішення
справи.

Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Виходячи із вищевикладеного, та
оцінюючи докази в їх сукупності,
оскільки позивачем не надано належних
доказів щодо розрахунку
заборгованості , тому суд не вбачає
законних підстав для задоволення
позовних вимог позивача в повному
обсязі, та вимушений в позові
відмовити.

Відповідно до ст.88 ЦПК України,
оскільки позивачу відмовлено в позові
то судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст.258,267, 525, 526, 530, 554,559,610, 625,
1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 3, 7, 11, 15, 27, 30, 60,
61, 88, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до
Публічного акціонерного товариства
«АКЦЕНТ-БАНК», ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі протягом
десяти днів з дня винесення рішення
апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
Л.П.Слюсар