УХВАЛА

05 вересня 2014 року Бориспільський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого
Кабанячого Ю.В.

при секретарі судового засідання
Тоцькій К.О.

розглянувши в приміщенні суду у
відкритому судовому засіданні заяву
Бориспільської об'єднаної Державної
податкової інспекції про виправлення
описки у судовому наказі,-

ВСТАНОВИВ:

28.08.2014 року заступник начальника
Бориспільської ОДПІ Новоженіна Н.Є.
звернулась до суду з вказаною заявою,
посилаючись на те, що 23 грудня 2013 року
Бориспільським міськрайонним судом
Київської області винесено судовий
наказ № 359/12043/13-ц, за яким з ОСОБА_2 на
користь Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації «Київоблгаз» в особі
Бориспільської філії стягнуто суму
боргу в розмірі 202 грн. 40 коп. за надання
за спожитий природний газ та судових
витрат на користь держави в розмірі 114,70
грн. Однак при його винесенні було
допущено описку, а саме не вказано
ідентифікаційного номеру боржника, що
стало причиною для відмови у відкритті
виконавчого провадження. Тому просить
суд виправити виявлену описку та
привести у відповідність з вимогами
ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження».

В судове засідання сторони не з
явилися, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином, їх
неявка не перешкоджає розгляду даної
заяви.

Суд оглянувши матеріали справи,
прийшов до висновку, що у задоволенні
заяви слід відмовити виходячи з
наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 23
грудня 2013 року Бориспільським
міськрайонним судом Київської області
винесено судовий наказ 359/12043/13-ц, за
яким з ОСОБА_2 на користь Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Київоблгаз» в особі Бориспільської
філії стягнуто суму боргу в розмірі 202
грн. 40 коп. за надання за спожитий
природний газ та судових витрат на
користь держави в розмірі 114,70 грн.

Зазначене рішення набрало законної
сили 13 лютого 2014 року.

За нормами Цивільно-процесуального
кодексу України, судовий наказ є
виконавчим документом.

У відповідності до ч. 2 ст. 369 ЦПК
України, суд, який видав виконавчий
лист, може за заявою стягувача або
боржника виправити помилку, допущену
при його оформленні або видачі.

Відповідно ч. 3 ст. 369 ЦПК України, суд
розглядає заяву в десятиденний строк у
судовому засіданні з повідомленням
стягувача та боржника і постановляє
ухвалу. Неявка стягувача та боржника не
є перешкодою для розгляду заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України,
виконавчий лист має відповідати
вимогам до виконавчого документа,
встановленого ЗУ «Про виконавче
провадження».

Разом з цим, статтею 18 Закону України
"Про виконавче провадження" від 21
квітня 1999 року N 606-XIV визначені вимоги
до виконавчого документа. При цьому
пунктами 1, 2, 4, 5, 6 частини першої та
частиною другою вказаної статті
визначені обов'язкові вимоги до
виконавчого документа. Пунктом 3
частини 1 статті 18 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено, що
у виконавчому документі повинні
міститися дані, які ідентифікують
особу боржника та стягувача, зокрема,
повне найменування (для юридичних осіб)
або ім'я (прізвище, власне ім'я та по
батькові) (для фізичних осіб) стягувача
і боржника, їх місцезнаходження (для
юридичних осіб) або місце проживання чи
перебування (для фізичних осіб),
ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника (для юридичних осіб),
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника (для фізичних
осіб - платників податків) або номер і
серія паспорта стягувача та боржника
для фізичних осіб - громадян України,
які через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України, а також
інші дані, якщо вони відомі суду чи
іншому органу, що видав виконавчий
документ, які ідентифікують стягувача
та боржника чи можуть сприяти
примусовому виконанню, зокрема, дата
народження боржника та його місце
роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо.

Так, в ході розгляду заяви про видачу
судового наказу, судом було направлено
електронний запит до міністерства
доходів і зборів на предмет
встановлення ідентифікаційного коду
боржника, однак згідно даних відповіді
Міністрества доходів і зборів від
11.12.2013 року - фізична особа ОСОБА_2 в
реєстрі платників податків не
зареєстрована.

Таким чином при винесенні судового
наказу у справі від 23.12.2013 року суду не
були відомі дані щодо індивідуального
ідентифікаційного номеру боржника. А
тому суд, приймаючи постанову, не має
законодавчо встановленого обов'язку
зазначати такий номер у судовому
наказі.

Крім того, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 17
Закону України "Про виконавче
провадження" примусове виконання
рішень здійснюється державною
виконавчою службою на підставі
виконавчих документів, визначених цим
Законом. Відповідно до цього Закону
підлягають виконанню державною
виконавчою службою зокрема і постанови
органів (посадових осіб), уповноважених
розглядати справи про адміністративні
правопорушення у випадках,
передбачених законом.

Відповідно до статей 18, 19 Закону
державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
статті 17 цього Закону, за заявою
стягувача або його представника про
примусове виконання рішення. У
виконавчому документі зазначається,
зокрема, індивідуальний
ідентифікаційний номер боржника за
наявності.

Відповідно до частини 1 статті 25 Закону
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Згідно з частиною 2 статті 19 Закону
України "Про виконавче провадження" у
заяві про відкриття виконавчого
провадження стягувач вправі зазначити
відомості, що ідентифікують боржника
чи можуть сприяти примусовому
виконанню рішення, а також шляхи
отримання ним коштів, стягнутих з
боржника. Тобто даною статтею
встановлено саме право стягувача
зазначати ідентифікаційний номер
боржника, але не обов'язок.

Таким чином, виконавчий документ,
пред'явлений на виконання, відповідає
встановленим вимогам ЗУ «Про виконавче
провадження».

Крім того, відповідно до ч.2 ст.4 ЗУ «Про
виконавче провадження», під час
виконання рішень державний виконавець
має право на безпосередній доступ до
баз даних і реєстрів, у тому числі
електронних, що містять інформацію про
боржників, їхнє майно та кошти. Порядок
доступу до таких реєстрів
встановлюється Міністерством юстиції
України спільно з відповідними
центральними органами виконавчої
влади, які забезпечують їх ведення

З огляду на у задоволенні заяви слід
відмовити.

Керуючись ст. ст. 369, 371 ЦПК України, -

УХВАЛИВ

У задоволенні заяви Бориспільської
об'єднаної Державної податкової
інспекції про виправлення описки у
судовому наказі № 359/12043/13-ц - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Бориспільського

міськрайонного суду
Ю.В.Кабанячий