Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №286/2268/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

09 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого - судді Павицької
Т.М.

суддів Трояновської Г.С.,
Микитюк О.Ю.

при секретарі Ковальській Я.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Овруцького районного
суду Житомирської області від 09 липня
2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з даним позовом, в якому зазначив,
що 06 лютого 2014 ОСОБА_2 умисно заподіяв
йому легкі тілесні ушкодження без
короткочасного розладу здоров'я.
Ухвалою Овруцького районного суду
Житомирської області від 05 травня 2014
року відповідача звільнено від
кримінальної відповідальності.
Внаслідок злочинних дій відповідача
він змушений був проходити курси
лікування та витрачати на це кошти.
Завдані йому матеріальні збитки
становлять 210 грн. 13 коп. Окрім того,
позивачеві була завдана моральна
шкода, яку він оцінює в розмірі 10 000 грн.
Враховуючи вищезазначене, ОСОБА_1
просив стягнути з відповідача
зазначені кошти.

Рішенням Овруцького районного суду
Житомирської області від 09 липня 2014
року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 210
грн. 13 коп. матеріальної шкоди та 3 000
грн. моральної шкоди. В решті позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове, яким закрити
провадження у справі в частині
стягнення з нього 191 грн. 20 коп.
матеріальної шкоди, в решті позову -
відмовити.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Відповідно до ст. 1166 ЦПК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

З роз'яснень, викладених у п. 18
постанови Пленуму Верховного Суду
України № 3 від 31.03.1989 року "Про практику
застосування судами України
законодавства про відшкодування
матеріальної шкоди, заподіяної
злочином, і стягнення безпідставно
нажитого майна"(з послідуючими змінами)
вбачається, що при розгляді в порядку
цивільного судочинства позову, який
випливає з кримінальної справи, суд
визначає суми, що підлягають
стягненню на відшкодування шкоди,
з урахуванням доказів, наявних у
кримінальній справі та додатково
представлених сторонами під час
розгляду цивільної справи. За
правилами ч.1 ст.1166 ЦК України шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особі чи майну
фізичної або юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її завдала. Обов'язок відшкодувати
спричинену особою шкоду виникає за
умови, що дії останньої були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи.

Поряд із загальними підставами
відшкодування шкоди цивільне
законодавство містить спеціальні
норми. Зокрема, ч.1 ст. 1195 ЦК України на
фізичну або юридичну особу, яка завдала
шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я, покладений обов'язок
відшкодувати витрати, пов'язані з
придбанням ліків.

За правилами ч.1 ст.23 ЦК України
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, за винятком
випадків, встановлених частиною другою
цієї статті.

Як встановив суд та вбачається з
матеріалів справи, 06 лютого 2014 року,
близько 16 години, на перехресті вулиць
Бігунській та Механізації в с. Бігунь,
Овруцького району, між позивачем та
відповідачем на ґрунті неприязних
відносин виник конфлікт, в ході якого
відповідач, навмисно, з метою
заподіяння тілесних ушкоджень, кулаком
руки наніс позивачу удар в область
обличчя, після чого наніс йому декілька
ударів кулаками рук в область грудей
спереду, а також металевою ручкою від
повозки наніс три удари по спині, тим
самим заподіяв позивачу легкі тілесні
ушкодження без короткочасного розладу
здоров'я.

Ухвалою Овруцького районного суду
Житомирської області від 05 травня 2014
року ОСОБА_3 звільнено від кримінальної
відповідальності, передбаченої ст. 125 ч.
1 КК України на підставі ст.ст. 1 п. «е», 6
Закону України « Про амністію у 2014
році» від 08.04.2014 року. Кримінальне
провадження закрито.

Таким чином, суд першої інстанції
прийшов до обґрунтованого висновку про
те, що відповідач зобов'язаний
відшкодувати ОСОБА_1 спричинену
внаслідок злочину матеріальну та
моральну шкоду.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
на підставі наданих позивачем чеків на
придбання ліків дійшов правильного
висновку про те, що розмір матеріальної
шкоди, становить 210 грн. 13 коп.

Однак, визначаючи розмір моральної
шкоди та покладаючи на відповідача
обов'язки по її відшкодуванню в сумі 3000
грн., суд недостатньо врахував
роз'яснення, що містяться в п.9
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31 березня 1995 року №4 «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної /немайнової/
шкоди», згідно з якими розмір
відшкодування зазначеної шкоди суд
визначає в межах заявлених вимог
залежно від характеру й обсягу
страждань, яких зазнав позивач,
моральних і фізичних страждань, з
урахуванням інших обставин; при цьому
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

З матеріалів справи видно, що
відповідач є інвалідом з дитинства, на
утриманні має двоє малолітніх дітей 2002
та 2005 року народження.

Враховуючи характер й обсяг моральних
страждань, яких зазнав ОСОБА_1 у зв'язку
із заподіянням легких тілесних
ушкоджень без короткочасного розладу
здоров'я, матеріальний стан
відповідача, колегія суддів дійшла
висновку про задоволення вимог
позивача про відшкодування моральної
шкоди у розмірі 1 000 грн., оскільки, на
думку суду, цей розмір моральної шкоди
відповідає ступеню моральних
страждань завданих ОСОБА_1

За таких обставин рішення суду першої
інстанції в частині визначення
моральної шкоди підлягає зміні з
підстав, передбачених ст. 309 ЦПК
України.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Овруцького районного суду
Житомирської області від 09 липня 2014
року в частині відшкодування
моральної шкоди змінити, зменшити
розмір моральної шкоди з 3 000 грн. до 1 000
грн.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді