Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.09.2014 року
м. Бар

Барський районний суд Вінницької
області

в складі: головуючого, судді Хитрука
В.М.

при секретарі Грабчак І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Бар Вінницької області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ТОВ «Матеріальні ресурси» про визнання
нікчемного правочину договору
купівлі-продажу нерухомого майна
дійсним, визнання права власності на
нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

В заяві до суду позивачка
вказала, що в серпні 2014 року між нею та
ТОВ «Матеріальні ресурси» було
укладено договір купівлі-продажу
нерухомого майна - нежитлових
приміщень: будівель контори заводу,
контори АТЦ, гаража АТЦ,
санітарно-побутового приміщення,
опалювальної котельні, будівлі АТЦ,
тракту очищення буряків, огорожі АТЦ,
що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, яке
належить відповідачу на підставі
свідоцтва про право власності від
05.09.2011 року за ціну 300000 гривень, що
підтверджується рахунком-фактурою.
Одразу після укладення договору
відбулась передача грошей продавцю та
відповідно позивачці було передано
належні документи - технічний паспорт,
також даному приміщенню було надано
окрему юридичну адресу на підставі
рішення виконкому Барської міської
ради Вінницької області. Однак, даний
договір повинен бути посвідчений в
нотаріальній конторі.
Товариство-відповідач зобов'язалося
посвідчити даний договір в
нотаріальній конторі. Після укладення
договору позивачка неодноразово
зверталася до відповідача про належне
оформлення придбаного майна, але її
стали уникати. Зареєструвати договір
купівлі-продажу в реєстраційній службі
без нотаріального посвідчення
неможливо. Фактично договір купівлі -
продажу майна між позивачкою та
відповідачем відбувся, але не
оформлено в нотаріальному порядку. Як
наслідок позивачка не може провести
державну реєстрацію нерухомого майна
та стати його власницею. А тому вона
змушена звертатися до суду з позовом та
просила постановити рішення, яким
визнати нікчемний правочин
купівлі-продажу вказаного нерухомого
майна, укладений між нею та
відповідачем дійсним, визнати за нею
право приватної власності на вказане
нерухоме майно.

Позивачка ОСОБА_1 в судове
засідання не з'явилася, надала суду
письмову заяву, в якій зазначила, що
свої позовні вимоги підтримує повністю
та наполягає на їх задоволенні, просила
справу розглянути без її участі.

Представник відповідача по
справі - директор ТОВ «Матеріальні
ресурси» м. Київ Пазюра В.І. позов
визнав повністю, не заперечував проти
його задоволення, просив справу
розглядати без представника
товариства, про що зазначив в
адресованій письмовій заяві до суду
вих.. № 05/09 від 05.09.2014 року.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося,
оскільки сторони не з'явилися у судове
засідання.

Суд, дослідивши та оцінивши
матеріали справи, прийнявши визнання
позову відповідачами, оскільки це не
буде суперечити закону і не
порушуватиме прав сторін та свобод чи
інтересів інших осіб, вважає, що позов
доведений та обґрунтований і його
необхідно задовольнити в повному
обсязі. До такого висновку суд дійшов з
наступного.

Так, згідно свідоцтва про право
власності на нерухоме майно № 339,
виданого Барською міською радою
Вінницької області 05.09.2011 року
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Матеріальні
ресурси» м. Київ є власником майнового
комплексу, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1, на праві колективної
власності. Майновий комплекс набуто у
власність взамін договору обміну №
0508/03БР бартеру (товарного обміну) від
05.09.2003 року та акту прийому-передачі
товарно-матеріальних цінностей від
11.08.2003 року за договором бартеру
(товарного обміну) № 0508/03БР від 05.082003
року.

Наявність майнового комплексу
підтверджується витягом про державну
реєстрацію прав № 31190754, сформованим КП
«Барське районне бюро технічної
інвентаризації» м. Бар Вінницької
області 06.09.2011 року.

Згідно рішення виконавчого комітету
Барської міської ради Вінницької
області № 136 від 29.05.2014 року за
результатами розгляду звернення ТОВ
«Матеріальні ресурси» м. Київ окремим
будівлям вказаного майнового
комплексу було надано окрему юридичну
адресу: будівлі контори заводу (літера
«Н», загальною площею 606,3 кв.м.), адресу:
АДРЕСА_2; будівлі контори АТЦ (літера
«С», загальною площею 237,0 кв.м.), гаражу
АТЦ (літера «Т1», загальною площею 1073,9
кв.м.), санітарно-побутовому приміщенню
(літера «У», загальною площею 234,5 кв.м.),
опалювальній котельні (літера «Р»,
загальною площею 328,8 кв.м.), будівлі АТЦ
(літера «Щ», загальною площею 10,4 кв.м.),
тракту очищення буряків (літера «Ф»
загальною площею 296,5 кв.м.), огорожі АТЦ
(літера « 18») - адресу: АДРЕСА_1.
Виключено вказані будівлі та споруди з
переліку об'єктів майнового комплексу,
що належать ТОВ «Матеріальні ресурси».

Наявність та вартість нерухомого майна
підтверджується висновками про
технічний стан нежитлових приміщень №
258, № 259 від 14.08.2014 року, виданими КП
«Барське районне бюро технічної
інвентаризації» м. Бар Вінницької
області, а також довідкою про наявність
балансової та залишкової вартості
основних засобів ТОВ «Матеріальні
ресурси» № 18/08 від 18.06.2014 року.

В серпні 2014 року між нею та ТОВ
«Матеріальні ресурси» м. Київ було
укладено договір купівлі-продажу
нерухомого майна - нежитлових
приміщень: будівель контори заводу,
контори АТЦ, гаража АТЦ,
санітарно-побутового приміщення,
опалювальної котельні, будівлі АТЦ,
тракту очищення буряків, огорожі АТЦ,
що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, за
ціну 300000 гривень, що підтверджується
рахунком-фактурою. Після купівлі
відбулась передача грошей продавцю та
відповідно позивачці було передано
належні документи - технічний паспорт,
також даному приміщенню було надано
окрему юридичну адресу на підставі
рішення виконкому Барської міської
ради Вінницької області.

Сторонами у справі вказані
обставини не заперечуються і вони
підтверджуються належними та
допустимими доказами, що є у матеріалах
справи. Крім того, відповідач визнав
позов і таке визнання не суперечить
вимогам закону та не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за
договором купівлі - продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно у
власність другої сторони (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно і сплатити за нього
певну грошову суму.

Однак, відповідачем не виконано умов
договору, отримавши гроші товариство
ухиляється від оформлення договору
купівлі - продажу в нотаріальній
конторі. За таких обставин юридично
оформити договір купівлі - продажу
позивачка не має можливості. Як
наслідок, вона позбавлена можливості
вільно володіти, розпоряджатися та
користуватися придбаним майном.

Згідно зі ст. 657 ЦК України договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
єдиного майнового комплексу, житлового
будинку або іншого нерухомого майна
укладається у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Враховуючи те, що придбані позивачкою
об'єкти є нерухомим майном, до нього
застосовуються положення ст. 657 ЦК
України щодо форми договору купівлі -
продажу, тобто при укладанні даного
договору не може бути застосована
проста письмова форма, а обов'язкове
нотаріальне посвідчення.

Статтею 662 ЦК України передбачено, що
продавець зобов'язаний передати
покупцеві товар, визначений договором
купівлі-продажу. Продавець повинен
одночасно з товаром передати покупцеві
його приналежності та документи
(технічний паспорт, сертифікат якості
тощо), що стосуються товару та
підлягають переданню разом із товаром
відповідно до договору або актів
цивільного законодавства.

Правова норма, а саме частина 3 статті 640
ЦК України, на час розгляду справи та на
час звернення позивача до суду була
змінена і положення щодо моменту
укладення договору який підлягає
нотаріальному посвідченню і державній
реєстрації - з моменту державної
реєстрації, втратило силу з 1 січня 2012
року, згідно із Законом від 11 лютого 2010
року №1878- VІ, а в силу змін внесених
Законом від 9 грудня 2011 року - з 1 січня
2013 року.

Після внесених змін до частини 3 статті
640 ЦК України її положенням
встановлено, що договір, що підлягає
нотаріальному посвідченню, є
укладеним з дня такого посвідчення, а
тому позов про визнання дійсним
договору купівлі-продажу за правилами
частини 2 статті 220 ЦК України не
суперечить цій нормі.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою. Відповідно до ст. 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог ЦК України.

Відповідно до ст.220 ЦК України у разі
недодержання сторонами вимог закону
про нотаріальне посвідчення договору,
такий договір є нікчемним. Якщо сторони
домовилися щодо усіх істотних умов
договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося
повне або часткове виконання договору,
але одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагається.

В силу ст.215 ч.2 ЦПК України у разі, якщо
недійсність правочину встановлена
законом, такий правочин є нікчемним,
однак нікчемний правочин може бути
визнаний судом дійсним.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму
Верховного Суду України 06.11.2009 № 9 «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними» у зв'язку з недодержанням
вимог закону про нотаріальне
посвідчення правочину договір може
бути визнано дійсним лише з підстав,
встановлених статтями 218 та 220 ЦК
України.

Відповідно до ч.2 ст. 218 ЦК України якщо
правочин, для якого законом
встановлена його недійсність у разі
недодержання вимоги щодо письмової
форми, укладений усно і одна із сторін
вчинила дію, а друга сторона
підтвердила її вчинення, зокрема
шляхом прийняття виконання, такий
правочин у разі спору може бути
визнаний судом дійсним.

Судом встановлено, що
волевиявлення учасників правочину
було вільним і відповідало їх
внутрішній волі. Правочин був
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним,
як вимагає ст. 203 п. 3 ЦК України.
Відповідно до ст. 204 ЦК України
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним. Позивачкою виконано всі,
передбачені законом, умови договору.

За таких обставин суд, керуючись
ст.ст. 130, 174 ЦПК України, ст. 655, 657, 662, 629,
392, 203, 204, 215, 218,220, 331 ЦК України,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України 06.11.2009 № 9 «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними».

В И Р I Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати нікчемний правочин
купівлі-продажу нерухомого майна -
нежитлових приміщень: будівлі контори
заводу (літера «Н», загальною площею 606,3
кв.м.), що розташована за адресою:
АДРЕСА_2; будівлю контори АТЦ (літера
«С», загальною площею 237,0 кв.м.), гаражі
АТЦ (літера «Т1», загальною площею 1073,9
кв.м.), санітарно-побутового приміщення
(літера «У», загальною площею 234,5 кв.м.),
опалювальної котельні (літера «Р»,
загальною площею 328,8 кв.м.), будівлі АТЦ
(літера «Щ», загальною площею 10,4 кв.м.),
тракті очищення буряків (літера «Ф»
загальною площею 296,5 кв.м.), огорожі АТЦ
(літера « 18»), що розташовані за адресою:
АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ
«Матеріальні ресурси» м. Київ дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної
власності на нерухоме майно - нежитлові
приміщення: будівлю контори заводу
(літера «Н», загальною площею 606,3 кв.м.),
що розташована за адресою: АДРЕСА_2;
будівлю контори АТЦ (літера «С»,
загальною площею 237,0 кв.м.), гараж АТЦ
(літера «Т1», загальною площею 1073,9 кв.м.),
санітарно-побутове приміщення (літера
«У», загальною площею 234,5 кв.м.),
опалювальну котельню (літера «Р»,
загальною площею 328,8 кв.м.), будівлю АТЦ
(літера «Щ», загальною площею 10,4 кв.м.),
тракт очищення буряків (літера «Ф»
загальною площею 296,5 кв.м.), огорожу АТЦ
(літера « 18»), що розташовані за адресою:
АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку протягом десяти
днів з дня його проголошення, а
неприсутніми особами в той же строк з
дня отримання копії рішення, шляхом
подачі апеляційної скарги в
Апеляційний суд Вінницької області
через Барський районний суд
Вінницької області.

Суддя: