Справа №587/534/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Моісеєнко О. М.Номер
провадження 22-ц/788/1605/14 Суддя-доповідач -
Гагін М. В. Категорія - 27
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Гагіна М. В.,

суддів - Ільченко О. Ю. , Рибалки В. Г.

за участю секретаря - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства
«ПроКредитБанк»

на рішення Сумського районного суду
Сумської області від 21 липня 2014 року

у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства
«ПроКредитБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про стягнення заборгованості та
звернення стягнення на предмет
іпотеки, -

в с т а
н о в и л а:

У березні 2014 року ПАТ «ПроКредитБанк»
звернулося до суду з вказаним позовом,
мотивуючи вимоги тим, що 05 березня 2005
року між ПАТ «ПроКредитБанк» та
ОСОБА_3 укладена рамкова угода,
відповідно до якої позивач
зобов'язувався здійснювати
кредитування третьої особи в межах
лімітів кредитування 150000 дол. США на 180
місяців під максимальний розмір
процентів 40%.

На підставі та в межах рамкової угоди
сторони уклали договір про надання
траншу від 5 листопада 2010 року на 10050
грн. на 36 місяців з процентною ставкою
31%; договір про надання траншу від 11
вересня 2008 року на 50000 дол. США на 60
місяців з процентною ставкою 14%.

У забезпечення укладених договорів між
АТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_4
укладено договір поруки від 18 серпня 2008
року.

Крім того, в забезпечення виконання
зобов'язань укладено договір іпотеки
на житловий будинок з надвірними
будівлями та земельні ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, ведення особистого
селянського господарства, розташовані
в АДРЕСА_1, належних відповідачу ОСОБА_5

Виконання зобов'язань за укладеними
договорами належним чином не виконані
і у відповідача перед позивачем
виникла заборгованість, остаточно
уточнивши вимоги просив стягнути з
відповідачів у солідарному порядку за
договором від 11 вересня 2008 року - 312840,14
грн: капітал - 104781,65 грн; проценти по
графіку - 5642,73 грн; проценти за
простроченим капіталом - 0 грн; пеню -
202415,76 грн; за договором від 5 листопада
2010 року - 5809,59 грн: капітал - 1876,66 грн;
проценти по графіку - 66,65 грн; проценти
за простроченим капіталом - 337,66 грн;
пеню - 3528,60 грн; за договором від 5
листопада 2010 року - 14393,89 грн: капітал -
4599,97 грн; проценти по графіку - 101,35 грн;
проценти за простроченим капіталом -
673,55 грн; пеню - 9019,02 грн. Загальна сума
заборгованості за уточненими
позовними вимогами склала 333043,62 грн.

В рахунок погашення заборгованості
стягнення звернути на предмет іпотеки -
житловий будинок з надвірними
будівлями та земельні ділянки.

Листом від 18 липня 2014 року представник
позивача повідомив, що 18 червня 2014 року
ОСОБА_3 було погашено 6700 грн., а саме,
заборгованість за кредитним договором
№1201.41731 в розмірі 1947,76 грн (капітал - 1876,66
грн, проценти за графіком 66,65 грн,
штрафні проценти - 4,45 грн);
заборгованість за кредитним договором
№1201.41732 і розмірі 4734,85 грн (капітал - 4599,97
грн, проценти за графіком - 101,35 грн.,
штрафні проценти - 33,35 грн).

Рішенням Сумського районного суду
Сумської області від 21 липня 2014 року
позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в
солідарному порядку на користь ПАТ
«ПроКредит Банк» за кредитним
договором №1201.41731 від 5 листопада 2010
року дві тисячі шістсот дев'яносто
п'ять грн. .42 коп. пені.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в
солідарному порядку на користь ПАТ
«ПроКредит Банк» за кредитним
договором №1201.41732 від 5 листопада 2010
року шість тисяч сімсот двадцять шість
грн.93 коп. пені.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в
солідарному порядку на користь ПАТ
«ПроКредит Банк» за договором про
надання траншу №15.8603,1022-ДТ2 від 11
вересня 2008 року сто чотири тисячі
сімсот вісімдесят одну грн. 65 коп.
заборгованості за капіталом, п'ять
тисяч шістсот сорок дві грн. 73 коп.
заборгованості про процентам згідно
графіку, десять тисяч грн. пені.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з
кожного на користь ПАТ «ПроКредит
Банк» по чотириста шістдесят шість грн.
26 коп. судового збору.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ПАТ
«ПроКредитБанк», посилаючись на
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просить змінити
зазначене рішення суду.

При цьому доводить, що суд
безпідставно зменшив суму пені з 202415,76
грн. до 10000 грн. Вважає, обґрунтоване
зменшення пені до 50000 грн.

Вказує, що підстав для застосування
мораторію на звернення стягнення на
іпотечне майно, яке виступає
забезпеченням за споживчими кредитами,
виданими в іноземній валюті у суду
першої інстанції не було, тобто
застосування цього мораторію було
безпідставним. Вважає, що позовні
вимоги про звернення стягнення на
предмет іпотеки підлягають
задоволенню.

Сторони належним чином повідомлені
про час і місце судового засідання,
проте своїм процесуальним правом на
участь у ньому не скористалися, їх
неявка не є перешкодою для розгляду
справи.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
матеріали справи та обговоривши
підстави апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд
першої інстанції виходив з того, що
ОСОБА_3 належним чином не виконував
умови кредитного договору, а тому
вимога позивача про солідарну
відповідальність відповідачів
ґрунтується на положеннях ст.ст.526, 530,
1050 ЦК України та умовах договорів
кредиту та поруки.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до положень ст.ст.207, 1054, 1055
ЦК України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. Кредитний
договір укладається у письмовій формі.

Судом першої інстанції встановлено, що
05 березня 2005 року між ЗАТ «ПроКредит
Банк» та ОСОБА_3 укладена рамкова угода
про відкриття кредитної лінії для
задоволення особистих потреб терміном
на 24 місяці на суму, що не може
перевищувати 12600 дол. США.

Ставка відсотків за користування
кредитом встановлюється договорами
про надання траншів.

До рамкової угоди складались договори
про зміну умов: №1 від 28 листопада 2005
року, від 17 серпня 2006 року, від 20 жовтня
2006 року, від 20 вересня 2007 року.

18 серпня 2008 року укладено договір №5
про внесення змін та доповнень до
рамкової угоди, відповідно до якого
встановлений ліміт кредитування в
еквіваленті 150000 дол. США на 180 місяців з
максимальним розміром процентів в сумі
40% річних.

Пунктом 8.2 договору передбачене право
кредитора вимагати дострокового
погашення кредиту у випадках
прострочення виконання грошових
зобов'язань тривалістю більше, ніж 3
банківські дні.

Відповідно до розділу 10 даного
договору передбачена відповідальність
позичальника за порушення умов
договору у вигляді штрафної пені у
розмірі 0,5% від суми непогашеної
заборгованості, також за порушення
певних умов договору передбачено штраф
у розмірі 2% від суми загального залишку
кредиту за кредитними договорами за
кожен випадок порушення.

За умовами договорів про надання
траншів від 18 серпня та 11 вересня 2008
року №15.8603/1022-ДТ2 позивач надав ОСОБА_3
50000 доларів США зі сплатою 14% річних
терміном на 77 місяців.

05 листопада 2010 року в межах згаданої
вище рамкової угоди між ПАТ «ПроКредит
Банк» та ОСОБА_3 укладено договір про
надання траншу №1201.41731 на суму 10050 грн.
на строк 36 місяців зі сплатою 31% річних.

Погоджений між сторонами графік
повернення кредиту та сплати
процентів.

Дата повернення коштів - 8 листопада 2013
року.

В цей же день 05 листопада 2010 року в
межах рамкової угоди укладений договір
про надання траншу №№1201.41732 на суму 30000
грн на строк 36 місяців зі сплатою 24%
річних.

Погоджений між сторонами графік
повернення кредиту та сплати
процентів.

Дата повернення коштів - 8 листопада 2013
року.

На забезпечення виконання кредитних
зобов'язань 18 серпня 2008 року між ЗАТ
«ПроКредит Банк» та відповідачем
ОСОБА_4 укладено договір поруки,
відповідно до якого останній
зобов'язався нести солідарну
відповідальність з ОСОБА_3 за виконання
рамкової угоди від 05 березня 2005 року.

Аналогічний договір поруки укладений
між ПАТ «ПроКредит Банк» та
відповідачем ОСОБА_5 21 вересня 2011 року .

Крім того, на забезпечення виконання
умов рамкової угоди від 05 березня 2005
року між ЗАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_5
укладений договір іпотеки, предметом
якого є житловий будинок з надвірними
будівлями АДРЕСА_1 та земельні ділянки
площею 0,0565 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
площею 0,1670 га для ведення особистого
селянського господарства зі змінами та
доповненнями.

Позивачем на адресу поручителів
направлялись вимоги щодо виконання
зобов'язання за кредитними угодами.

Наявними у справі доказами, з
врахуванням здійснюваної ОСОБА_3 18
червня 2014 року оплати в сумі 6700 грн.,
заборгованість за договорами траншів
становить:

- за договором №15.8603/1022-ДТ2 від 11
вересня 2008 року 312840 грн. 14 коп., з яких
104781 грн. 65 коп. кредиту, 104781 грн. 65 коп.
процентів за користування кредитом,
202415 грн. 76 коп. пені;

- за договором №№1201.41731/FW1201.98 від 05
листопада 2010 року 3528 грн. 60 коп. пені;

- за договором №№1201.41732/FW1201.98 від 05
листопада 2010 року 9019 грн. 02 коп.

В той же час, суд першої інстанції,
зменшуючи належну до стягнення пеню з
урахуванням річного строку позовної
давності та положень ст.551 ЦК України,
не врахував, що відповідачі не
зверталися з заявами як про
застосування позовної давності, так і
зменшення пені.

Крім того, відповідно до пункту 12.3
рамкової угоди в редакції від 18 серпня
2008 року його сторони домовились про
збільшення позовної давності до 5-ти
років за всіма вимогами за цим
договором, що відповідає змісту ч.1 ст.259
ЦК України.

Також неможливо погодитись з висновком
суду першої інстанції про солідарне
стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5
заборгованості за договорами траншів.

Згідно із ч.1 ст.554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Особи, які спільно дали поруку,
відповідають перед кредитором
солідарно, якщо інше не встановлено
договором поруки (ч.3 ст.554 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що між
банком та поручителем ОСОБА_4 й ОСОБА_5
було укладено два окремі договори
поруки.

Задовольняючи частково та стягуючи з
поручителів в солідарному порядку
заборгованість за договорами суд не
звернув уваги, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 як
поручителі, з якими укладено окремі
договори поруки, не є солідарними
боржниками між собою. Кожен з них несе
солідарну відповідальність лише з
боржником.

Саме таким чином і визначено позивачем
свою вимогу в уточненому позові від 16
травня 2014 року (а.с.107-108).

Отже, з огляду на вищезазначені
фактичні обставини справи, зменшення
позивачем до 50000 грн. належної до
стягнення пені за договором про
надання траншу від 11 вересня 2008 року,
апеляційна скарга у цій частині
позовних вимог підлягає задоволенню, а
оскаржуване рішення суду, згідно п.п.3, 4
ч.1 ст.309 ЦПК України, зміні.

Помилковими є і висновки суду щодо
відмови позивачу у задоволенні позову
про звернення стягнення на предмет
іпотеки з посиланням на положення ЗУ
«Про мораторій на стягнення майна
громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті».

Так, матеріали справи не містять
належних і допустимих письмових
доказів, а відповідачами у порушення
ст.ст.10, 60 ЦПК України таких не надано,
що у боржника за кредитним договором
та майнового поручителя відсутнє інше
нерухоме майно; не спростовано
обґрунтовані заперечення позивача
щодо відсутності ознак споживчого у
наданому боржнику кредиту з огляду на
положення підпунктів 22, 23 ч.1 ст.1 ЗУ «Про
захист прав споживачів».

Отже, за встановлених фактичних
обставин та вимог закону оскаржуване
рішення суду у цій частині підлягає
скасуванню.

В той же час, вимога позивача про
звернення стягнення на предмет іпотеки
задоволенню не підлягає з огляду на
таке.

Положення ч.1 ст.11 ЗУ «Про іпотеку», яким
установлена відповідальність
майнового поручителя перед
іпотекодержателем за невиконання
боржником основного зобов'язання
виключно в межах вартості предмета
іпотеки, передбачає право кредитора
стягнути непокриту предметом іпотеки
суму боргу з боржника у разі, якщо
вартість іпотечного майна є меншою від
заборгованості за основним
зобов'язанням.

Тому, одночасне стягнення суми боргу з
боржника та звернення стягнення на
предмет іпотеки, що належить майновому
поручителю, у рахунок погашення
зазначеного боргу призводить до
стягнення на користь кредитора однієї
й тієї самої суми заборгованості
одночасно як боржника, так і з
майнового поручителя за рахунок
належного йому майна, відтак
відбувається фактичне подвоєння суми
заборгованості, яка належить до
виплати кредиторові й не відповідає
загальним засадам цивільного
законодавства, зокрема,
справедливості, добросовісності й
розумності (ст.3 ЦК України).

Враховуючи часткове задоволення
позову та апеляційної скарги та на
підставі ч.5 ст.88 ЦПК України позивачу
відшкодовуються понесені ним витрати
зі сплати судового збору у розмірі 1841
грн. 46 коп., тобто пропорційно до
задоволених вимог, зі стягненням по 613
грн. 82 коп. з кожного з відповідачів.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.п.2, 3 ч.1 ст.307,
п.п.3, 4 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.316, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів, -

в
и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«ПроКредитБанк» задовольнити
частково.

Рішення Сумського районного суду
Сумської області від 21 липня 2014 року у
даній справі у частині стягнення
заборгованості за договорами траншів з
боржника та поручителів змінити.

Стягнути на користь Публічного
акціонерного товариства
«ПроКредитБанк» солідарно з ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 3528
грн. 60 коп. пені за договором надання
траншу від 05 листопада 2010 року
№1201.41731/FW1201.98.

Стягнути на користь Публічного
акціонерного товариства
«ПроКредитБанк» солідарно з ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 9019
грн. 00 коп. пені за договором надання
траншу від 05 листопада 2010 року
№1201.41732/FW1201.98.

Стягнути на користь Публічного
акціонерного товариства
«ПроКредитБанк» солідарно з ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_5
104781 грн. 65 коп. заборгованості по
кредиту, 5642 грн. 73 коп. заборгованості
за процентами та 50000 грн. пені за
договором про надання траншу від 11
вересня 2008 року за №15.8603/1022-ДТ2.

Рішення суду у частині вирішення вимог
про звернення стягнення на предмет
іпотеки скасувати та відмовити
Публічному акціонерному товариству
«ПроКредитБанк» у задоволенні позову у
цій частині за необґрунтованістю
вимог.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на
користь Публічного акціонерного
товариства «ПроКредитБанк» по 613 грн. 82
коп. з кожного на відшкодування витрат
зі сплати судового збору.

Рішення набрало законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -