Справа № 145/1262/14-ц
Провадження №2/145/523/2014
Рішення

іменем України

12.09.2014 р. Тиврівський районний суд
Вінницької області в складі:

головуючого Ратушняка І. О.

за участю секретаря Тихої О.Н.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
Селищенської сільської ради про
надання додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини,
-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в
якій вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
померла її родичка ОСОБА_3, яка до дня
смерті проживала та була зареєстрована
в АДРЕСА_1.

Після її смерті відкрилася
спадщина на земельну ділянку
кад.номер :01:001:0322, площею 0.3655 га,
призначену для ведення особистого
селянського господарства та земельну
ділянку з кад. номером :01:002:0065
площею 2.6492 га., призначену для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, розташовану на території
Селищенської сільської ради. Право
власності ОСОБА_3 на земельні ділянки
посвідчується державними актами на
право власності серії ЯБ № 667628 та серії
ЯЖ №787493.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт,
яким усе своє майно, яке належить їй,
заповіла їй. Заповіт ОСОБА_3 склала
04.09.1998р. На день відкриття спадщини
даний заповіт не змінений і не
відмінений.

В установлений законом шестимісячний
термін вона заяви про прийняття
спадщини до нотаріуса не подала. Строк
для прийняття спадщини витік 26 червня
2014 р.

Осіб, які б мали право на обов'язкову
частку в спадковому майні немає,
спадщини за законом ніхто не приймав.

Заяву про прийняття спадщини за
заповітом після смерті ОСОБА_3 вона не
подавала, оскільки їй не було відомо
про наявність заповіту на її користь.
Заповіт був складений у 1998 році, на той
час їй було три роки. Ні її мати, ні її
баба, яка є рідною сестрою спадкодавиці
не знали про наявність заповіту.
Спадкоємців першої черги з законом
немає, а спадкоємицею другої черги і
найближчою родичкою є її баба ОСОБА_4 -
рідна сестра померлої.

Про наявність заповіту їй стало відомо
випадково. Її баба ОСОБА_4 розбирала
речі своєї сестри ОСОБА_3 і в її
документах виявила заповіт на її
користь. Коли з даним заповітом вона
звернулася в державну нотаріальну
контору Тиврівського району, нотаріус
повідомив їй, що вона пропустила строк
для подачі заяви про прийняття
спадщини і порадив звернутися до суду з
даною заявою.

Оскільки про останню волю спадкодавиці
ОСОБА_3 їй не було відомо і про
наявність даного документу вона
дізналася вже після закінчення строку,
передбаченого ст. 1270 ЦК України, вважає,
що пропустила строк для подачі заяви
про прийняття спадщини з поважних
причин.

Вважає, що пропустила передбачений
ст.1270 ЦК України строк для подання
заяви з поважних причин і претендує на
визначення їй додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини
за заповітом.

Вважає, що їй достатньо буде
двохмісячного строку для подання заяви
про прийняття спадщини.

Просить визначити їй, ОСОБА_1,
додатковий двомісячний строк для
подання заяви про прийняття спадщини
за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала, просить
позов задоволити з підстав, наведених в
заяві.

Представник відповідача Селищенської
сільської ради в судове засідання не
з'явився. Селищенська сільська рада
подала суду заяву, в якій просить позов
розглянути у відсутності її
представника, позов визнає.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позов
підлягає до задоволення з слідуючих
підстав.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України
у разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України суд за
позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини може визначити йому
додатковий строк достатній для подання
ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з роз'ясненнями Пленуму
Верховного Суду України, викладеними у
п.24 Постанови "Про судову практику у
справах про спадкування" від 30.05.2008 р.
особа, яка не прийняла спадщину в
установлений законом строк може
звернутися до суду з позовною заявою
про визначення додаткового строку для
прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.
1272 ЦК України. Вирішуючи питання про
визначення особі додаткового строку,
суд досліджує поважність причини
пропуску строку для прийняття
спадщини. При цьому необхідно виходити
із того, що поважними є причини,
пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

В судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_3 (а.с.3),
яка до дня смерті проживала та була
зареєстрована в АДРЕСА_1.

Після її смерті відкрилася
спадщина на земельну ділянку
кадастровий номер :01:001:0322, площею
0.3655 га, призначену для ведення
особистого селянського господарства
та земельну ділянку з кадастровим
номером :01:002:0065 площею 2.6492 га.,
призначену для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташовану на території Селищенської
сільської ради. Право власності ОСОБА_3
на земельні ділянки посвідчується
державними актами на право власності
серії ЯБ № 667628 та серії ЯЖ №787493 (а.с.4, 5).

Позивачка - спадкоємиця в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_3 (а.с.6), від спадщини не
відмовлялася, в установлені законом
строки не подала заяву про прийняття
спадщини до нотаріальної контори,
оскільки їй не було відомо про
наявність заповіту на її користь.
Заповіт був складений у 1998 році, на той
час позивачці було три роки.
Спадкоємців першої черги за законом
немає, а спадкоємицею другої черги і
найближчою родичкою є баба позивачки -
рідна сестра померлої ОСОБА_4, яка
розбираючи речі своєї покійної сестри
ОСОБА_3, в її документах випадково
виявила заповіт на користь ОСОБА_1

Сукупність досліджених доказів
свідчить про можливість визнання
пропущеного позивачем строку на
подання заяви про прийняття спадщини з
поважних причин, оскільки зазначені
позивачкою докази не спростовуються
матеріалами справи, що є підставою для
визначення їй, як спадкоємиці за
заповітом, додаткового строку на
звернення до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 р.

Спадкоємець після визначення
позивачу додаткового строку для
прийняття спадщини має право прийняти
спадщину в порядку, встановленому
статтею 1269 ЦК України, звернувшись в
нотаріальну контору, після чого
вважається таким, що прийняв спадщину.

Враховуючи викладене, суд вважає за
можливе надати позивачу додатковий
строк для подання заяви про прийняття
спадщини, визначивши його в два місяці.
Суд вважає, що такий строк буде
достатнім для реалізації позивачем
свого права на подачу заяви про
прийняття спадщини у відповідності з
нормами ст.1272 ЦК України.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 61, 174, 212,
213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст.1268, 1270, 1272 ЦК
України, Постанова Пленуму Верховного
Суду України "Про судову практику у
справах про спадкування" від 30.05.2008 р.
№7, -

вирішив :

Позов задоволити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий
двомісячний строк для подання заяви
про прийняття спадщини за заповітом
після смерті ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с.Урожайне
Тиврівського району Вінницької
області. Початок строку перебігу
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини починається з
дня набрання рішенням суду законної
сили.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Вінницької області через Тиврівський
районний суд протягом десяти днів з
дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засідання під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Ратушняк І. О.