РІШЕННЯ

Іменем України

17.06.2014 року Франківський районний
суд м.Львова у складі:

головуючої судді
Мартинишин М.О.

при секретарі
Кметь Г.М.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
м.Львові цивільну справу за позовом
ОСОБА_1

до ОСОБА_2, ОСОБА_3

про визнання осіб такими, що втратили
право на користування житловим
приміщенням та зняття з реєстрації

та позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4

до ОСОБА_1,

з участю третьої особи: служби у
справах дітей Франківської районної
адміністрації Львівської міської ради

про усунення перешкод та виселення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 з врахуванням
уточнень позовних вимог, про визнання
ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили
право на користування житловим
приміщенням та зняття їх реєстрації за
адресою: АДРЕСА_1

Відповідач ОСОБА_2, та яка діє і в
інтересах малолітнього ОСОБА_4
звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1
про зобов'язання ОСОБА_1 не чинити
ОСОБА_2, ОСОБА_4 перешкод у користуванні
будинком за адресою: АДРЕСА_1 та
вселення їх у вказаний будинок .

18.09.2013 року ухвалою Франківського
районного суду м. Львова справи за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання осіб такими, що втратили право
на користування житловим приміщенням
та ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_1,
з участю третьої особи: служби у
справах дітей Франківської районної
адміністрації Львівської міської ради
про усунення перешкод та виселення -
об'єднано в одне провадження та
присвоєно справі № 1326/5121/2012,
провадження №2/465/554/13.

Позивач, ОСОБА_1 свій позов
обґрунтовує тим, що вона є одноосібним
власником будинку АДРЕСА_1. На прохання
своєї невістки ОСОБА_5 вона прописала
ОСОБА_2, яка до 1993 року жила у даному
будинку разом із своїми батьками. У 1993
році помер її син ОСОБА_6- батько
відповідачки ОСОБА_2, а тому остання
разом із своєю матір'ю ОСОБА_5 почали
проживати за адресою: АДРЕСА_2. А
відповідач ОСОБА_3 прописаний як
тимчасовий мешканець з 1998 року за
адресою: АДРЕСА_1, однак більше року не
проживає за даною адресою, оскільки
проживає і працює в м.Києві. Оскільки
відповідачі більше встановлені
терміни в будинку не проживають,
особистих речей в будинку їх немає, не
несуть витрати на утримання житлового
приміщення, до них не приходить поштова
кореспонденція та перешкод ніхто їм не
чинив у користуванні будинком,
добровільно залишили будинок. Вважає,
що вказаними діями відповідачів
чиняться її перешкоди, позбавляє її
можливості повноправно здійснювати
свої права власника, на власний розсуд
володіти, користуватись і
розпоряджатись належним майном, а тому
звернулась до суду за захистом свого
права та інтересу

Просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2, та яка діє і в
інтересах малолітнього ОСОБА_4 в
обґрунтування своїх позовних вимог
посилається на те, що вона та її син
ОСОБА_4 зареєстровані у будинку,
власником якого є ОСОБА_1 - її бабця. З 1989
року вона проживала у будинку АДРЕСА_1
разом із матір'ю ОСОБА_5 та батьком
ОСОБА_6 Після смерті батька у 1993 році,
стосунки між позивачкою та ними
погіршились. ОСОБА_1 почала
заперечувати проти чого, щоб її мати
проживала у вказаному будинку. Після
чого вона разом із матір'ю почали
проживати за адресою: АДРЕСА_2 у родичів
матері. Через негативне ставлення
відповідачки до її матері, та
спричиненні цим постійні стреси, які
шкодили її здоров'ю та здоров'ю матері,
та викликану цим неможливість
забезпечити її належні умови догляду,
змушена її мати забрати її до родичів
її матері та проживати у їхньому
помешканні. У будинку ОСОБА_1
залишились їхні особисті речі, вони
періодично повертались жити. У 2007 році
захворіла її мати і через хворобу
потребувала її догляду, тому вона не
могла залишити хвору мати та
повернутись до будинку в ОСОБА_1. У 2009
році вона вийшла заміж та народила сина
ОСОБА_4 у 2010 році, який був
зареєстрований разом із нею у будинку
ОСОБА_1 Протягом всього часу вона
постійно відвідувала ОСОБА_1 у її
будинок та обговорювала із нею, що вона
повернеться разом із сином проживати
будинок АДРЕСА_1. У березні 2012 році вона
прийшла до ОСОБА_1 разом із сином
ОСОБА_4, та повідомила ОСОБА_1, що як
потепліє то вони хочуть переїхати до
будинку та проживати у ньому, оскільки
у такому кращі умови для дитини. Однак з
незрозумілих її причин ОСОБА_1
заперечила , щоб вона разом із сином
ОСОБА_4 проживали у будинку, та
перестала із нею спілкуватись. 28.05.2012
року вона приходила до будинку ОСОБА_1
щоб узгодити її проживання із сином у
будинку, однак ОСОБА_1 вчинила скандал,
ображала та погрожувала її , що пустить
на неї та на її дитину собак, якщо вона
ще раз приїде, з проводу чого вона
зверталась до правоохоронних органів.
Вважає, що ОСОБА_1 протиправно, не
зважаючи на їхнє право проживати у
будинку, виставили їхні речі у
загальному коридорі, перестали їх
впускати. Вважають відсутність їх по
місцю проживання не пов'язане з
бажанням проживати за іншою адресою, а
виключно в зв'язку з протиправними
діями ОСОБА_7, ОСОБА_1, яка не дає їм
проживати у АДРЕСА_1

Просить позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 та її представник
в судовому засіданні позов підтримали
повністю, надали пояснення аналогічні
викладеним у позові та просили суд
задоволити зазначений позов. Проти
позову ОСОБА_2, ОСОБА_4 .заперечили
повністю, просили відмовити в
задоволенні такого позову, за
безпідставністю позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2, та яка діє і в
інтересах малолітнього ОСОБА_4 проти
позову ОСОБА_1 заперечила повністю та
просила відмовити ОСОБА_1 в задоволенні
її позову. Свій позов підтримала
повністю, надала пояснення аналогічні
викладеним у позові та просила суд
задоволити такий позов.

Відповідач ОСОБА_3 у судове
засіданні не з'явився, однак з поданого
клопотання 15.02.2013р. видно, що він позов
ОСОБА_1 визнає в повному обсязі, а тому
суд вважає, що справу слід розглядати у
його відсутності, на підставі наявних у
справі доказів, проти чого не
заперечили інші учасники судового
процесу.

Представник третьої особи служби
у справах дітей Франківської районної
адміністрації Львівської міської ради
у судовому засіданні позов ОСОБА_1
заперечив повністю та просив відмовити
ОСОБА_1 в задоволенні її позову, а позов
ОСОБА_2, ОСОБА_4 в інтересах якої діє
ОСОБА_2 просив задоволити, оскільки
малолітній ОСОБА_4 має право проживати
у будинку АДРЕСА_1 разом із матір'ю
ОСОБА_2 та такий позов є з метою захисту
житлових права та інтересів
малолітнього.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини
справи, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд
приходить до висновку, що позов ОСОБА_1
слід задоволити, а в задоволенні позову
ОСОБА_2, та яка діє і в інтересах
малолітнього ОСОБА_4 слід відмовити з
наступних підстав.

Відповідно до ст.55 Конституції
України права і свободи людини
громадянина захищаються судом та
відповідно до вимог чинного цивільного
процесуального законодавства України
кожній особі гарантується право
звернення безпосередньо до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав.

Згідно зі ст.ст. 10-11 та 60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Суд розглядає цивільні
справи в межах заявлених вимог і на
підставі наданих сторонами доказів.

Судом встановлено, що позивач
ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом 17.01.1984 року(а.с.4).
Право власності ОСОБА_1 на будинок
АДРЕСА_1 було зареєстроване 25.01.1984р.
Львівським міжміським бюро технічної
інвентаризації(а.с.5)

З довідки з місця проживання про
склад сім'ї і прописки № 308 від 04.02.20113р.
вбачається, що в спірному будинку
зареєстровано 7 осіб: власник будинку -
ОСОБА_1; зять - ОСОБА_8; тимчасовий
мешканець - ОСОБА_3, внучка - ОСОБА_2; внук
- ОСОБА_9, правнук - ОСОБА_4 та дочка -
ОСОБА_10.

Як встановлено судом ОСОБА_2
проживає разом із своїм сином ОСОБА_4 в
квартирі №8 за адресою: АДРЕСА_2 без
реєстрації, що підтверджується
довідкою ЛКП «Південне» №1096 від 09.08.2012
року(а.с.39).

Як вбачається з актів ЛКП "Навколо
базару" від 25.04.2013р. ОСОБА_3 за адресою:

АДРЕСА_1 з липня 2012 року не проживає,
перебуває на заробітках в м.Києві.
Клопотанням від 15.02.2013 року ОСОБА_3
позов ОСОБА_1 визнає в повному обсязі
Оскільки вказані обставини визнані
відповідачем, а тому згідно ст.61 ЦПК
України не підлягають доказуванню і
вважаються такими, що фактично
відповідають обставинам справи.

Із акту обстеження умов
проживання від 23.07.2013 року Франківської
районної адміністрації Львівської
міської ради та фотографій долучених
до матеріалів справи вбачається, що не
створено умов для проживання дитини
ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1(а.с.77).

Згідно акту ЛКП «Навколо
Базару»від 19.06.2012 року видно, що на
момент обстеження будинку АДРЕСА_1
ОСОБА_2 та малолітній ОСОБА_4 були
відсутні.

З матеріалів справи вбачається,
що ОСОБА_2 з 1993 року, а малолітній ОСОБА_4
з дня народження -ІНФОРМАЦІЯ_1 не
проживають за адресою:АДРЕСА_1, однак
зареєстровані за даною адресою.

Окрім цього, мати ОСОБА_2 - ОСОБА_5 є
співвласником квартири за адресою
АДРЕСА_2 у м.Львові, в якій і на
сьогодніший день і проживає ОСОБА_2 та
чоловік ОСОБА_2 - ОСОБА_11 є
співвласником квартири за адресою
АДРЕСА_3, що вбачається із поданих
довідок за місцем проживання таких, а
тому суд приходить до висновку, що
ОСОБА_2 забезпечена житлом, має де
проживати разом і з малолітнім сином
ОСОБА_4.

Суд не приймає до уваги та не
вважає за належні докази звернення
ОСОБА_2 на дії до правоохоронного
органу Франківського РВ ЛМУ ГУМВС
України, з проводу чого була прийнята
постанова про відмову у порушенні
кримінальної справи від 29.05.2014 року,
оскільки з матеріалів справи
вбачається, що цивільний спір між
сторонами виник у 2012 році, під час
подання цивільних позовів сторін до
суду, що і не підтверджують поважних
причин не проживання ОСОБА_2 понад
встановлені терміни у будинку АДРЕСА_1.

При цьому, суд приходить до
висновку, що заперечення ОСОБА_2, про те,
що ОСОБА_1 чинила перешкоди у
користуванні будинком, в такому ще
знаходяться її особисті речі, та
добровільно не залишила будинок є
необґрунтовані, при цьому нею і не
надано належних, достатніх та
допустимих доказів на спростування
позову ОСОБА_1 та обгрунтування свого
позову, тому суд діє в такому випадку
відповідно до положень ст.ст. 10, 60 ЦПК
України.

Відповідно до ст.150 ЖК України
громадяни, які мають у приватній
власності будинок (частину будинку),
квартиру, користуються ним (нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатись цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди.

Ст.156 ЖК України передбачено, що
члени сім'ї власника жилого будинку
(квартири), які проживають разом з ним у
будинку (квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням.

Згідно з ч.4 ст.156 ЖК України до
членів сім'ї власника будинку
(квартири) належать особи, зазначені в
частині другій статті 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.64 ЖК України
до членів сім'ї наймача належать
дружина наймача, їх діти і батьки.
Членами сім'ї наймача може бути визнано
й інших осіб, якщо вони постійно
проживають разом з наймачем і ведуть з
ним спільне господарство.

Як встановлено судом ОСОБА_2, яка є
внучкою позивача ОСОБА_1, спільного
господарства з позивачкою не вела і не
веде, а тому не входить в перелік осіб,
яких відповідно ч.2 ст.64 ЖК України,
можна вважати членом сім'ї позивача.

З огляду на встановлені обставини
суд дійшов висновку, що у відповідача
ОСОБА_2, в тому числі і малолітній
ОСОБА_4, які не є членами сім'ї позивача
ОСОБА_1, відсутнє, передбачене ст.156 ЖК
України право користування будинком
позивача.

Також судом встановлено, що між
позивачем ОСОБА_1 і відповідачкою
ОСОБА_2 не укладались жодні угоди, які б
надавали відповідачу право
користуватись будинком АДРЕСА_1, що є
приватною власністю позивача ОСОБА_1.

Відповідно до ст.41 Конституції
України право приватної власності
набувається в порядку, визначеному
законом. Ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності. Право
приватної власності є непорушним.

Ч.1 ст.319 ЦК України передбачено, що
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 386 ЦК України передбачені
засади захисту права власності, а саме
держава забезпечує рівний захист прав
усіх суб'єктів права власності.
Власник, який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Відповідно до ст.391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

Відповідно до ст.405 ЦК України
член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Відповідно до ст.4 ЦПК України
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК
України суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Оскільки позивач ОСОБА_1, як
власник будинку АДРЕСА_1 не дає своєї
згоди на подальше проживання ОСОБА_2 та
малолітнього ОСОБА_4 в даному будинку, у
ОСОБА_2 відсутні правові підстави для
проживання в будинку позивача,
оскільки ОСОБА_2 не проживає без
поважних причин з 1993 року, однак
зареєстрована в даному будинку, витрат
по утриманню квартири не здійснює,
речей її у даному будинку немає,
перешкод ніхто її не чинив, добровільно
залишила будинок та іншої домовленості
між нею та ОСОБА_1 не було про її
проживання, а тому на підставі п.7 ч.2
ст.16 ЦК України суд приходить до
висновку про необхідність захистити
права ОСОБА_1 як власника будинку
шляхом визнання ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими,
що втратили право користування
житловим приміщенням за
адресою:АДРЕСА_1 та зняти з реєстрації
ОСОБА_2, ОСОБА_3 за адресою:АДРЕСА_1. За
таких обставин позов ОСОБА_2, ОСОБА_4 в
інтересах якого і діє ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
з участю третьої особи: служби у
справах дітей Франківської районної
адміністрації Львівської міської ради
про усунення перешкод та виселення є
безпідставний. При цьому ОСОБА_1, не
ставила вимоги до малолітнього ОСОБА_4,
а оскільки мати ОСОБА_2 проживає за
адресою АДРЕСА_2 у м.Львові разом із
малолітнім ОСОБА_4, а тому суд вважає, що
житлові права малолітнього не будуть
порушенні.

Враховуючи вищезазначене та
беручи до уваги встановлені судом
обставини, позов ОСОБА_1 підлягає
задоволенню, а в задоволенні позову
ОСОБА_2, ОСОБА_4 в інтересах якого і діє
ОСОБА_2 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.4, 10, 11, 15, 30, 57-60, 209,
212-215, 218 ЦПК України ст. 41 Конституції
України, ст.ст. 15,16, 316, 319, 321, 386, 391, 405 ЦК
України, ст. ст.64, 150, 156 ЖК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3

про визнання осіб такими, що втратили
право на користування житловим
приміщенням та зняття з реєстрації -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Зняти з реєстрації ОСОБА_2, ОСОБА_3
за адресою: АДРЕСА_1.

У задоволенні позову ОСОБА_2,
ОСОБА_4 до ОСОБА_1, з участю третьої
особи: служби у справах дітей
Франківської районної адміністрації
Львівської міської ради про усунення
перешкод та виселення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя

Мартинишин М.О.