Крижопільський районний суд
Справа № 134/2292/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 вересня 2014 року Крижопільський
районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого-судді:
Зарічанський В. Г.

з участю секретаря:Балух О.
В.

позивача:
ОСОБА_2

представника позивача:
ОСОБА_3

представника відповідача:
Єфременко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Крижопіль
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Територіального центру соціального
обслуговування Крижопільського району
Вінницької області, Територіального
управління Держгірпромнагляду України
у Вінницькій області, третя особа:
Виконавча дирекція фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у Крижопільському районі
про визнання травми пов'язаної з
роботою,

В С Т А Н О В И В :

Своїм позовом до суду ОСОБА_2 просила
винести рішення, яким відмінити Акт
проведення розслідування нещасного
випадку, що стався 02.10.2012 року з ОСОБА_2
від 26 грудня 2012 року затверджений
директором Територіального центру
соціального обслуговування (надання
соціальних послуг) Крижопільського
району 26 грудня 2012 року про нещасний
випадок не пов'язаний з виробництвом та
зобов'язати Територіальний центр
соціального обслуговування (надання
соціальних послуг) Крижопільського
району по факту нещасного випадку, що
стався 02.10.2012 року з ОСОБА_2 протягом
строку, який встановлено Порядком
проведення розслідування та ведення
обліку нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 30 листопада 2011 р.
N 1232 «Деякі питання розслідування та
обліку нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві», а
також стягнути з відповідача понесені
нею судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог посилалася
на те, що працює соціальним робітником
Територіального центру соціального
обслуговування (надання соціальних
послуг) Крижопільського району
Вінницької області.

02.10.2012 року, під час виконання своїх
трудових обов'язків, вона була
викликана на збори працівників
Крижопільського Територіального
центру, що знаходиться в смт. Крижополі
по вул. К.Маркса, 84 організованих
відповідачем. Після зборів, десь об 11
год. 20 хв. вона зайшла в Крижопільське
відділення «Ощадбанку» № 2924, що
знаходиться за адресою: смт. Крижопіль,
вул. Леніна, 13-а, дізнатися чи є кошти на
паливо одиноким пристарілим, за якими
вона здійснює догляд.

Після чого, десь близько 12 год. дня вона
при виході з Крижопільського
відділення «Ощадбанку» на доріжці біля
входу в приміщення відділення
«Ощадбанку» де поставлена тротуарна
плитка, посковзнулась та впала. Далі
відчула різку біль в нозі. Підвестись
сама не могла, допомогли перехожі.
Після чого вона викликала швидку
допомогу. Потім повідомила про це
відповідача.

Відповідно до довідки від 11.01.2013 року №
67 виданої Крижопільською центральною
районною лікарнею в результаті
отриманої травми ОСОБА_2 отримала
тілесні ушкодження у вигляді закритого
перелому лівого колінного суглобу.

В даний час їй визначена 3 група
інвалідності.

Не зважаючи на те, що травма нею була
отримана 02.10.2012 р. і відповідач був
своєчасно повідомлений про це, наказ
про створення комісія для проведення
розслідування нещасного випадку був
виданий відповідачем тільки 04.12.2012 р., а
саме розслідування було проведено
тільки 28.12.2012 р.

Відповідно до Акту проведення
розслідування нещасного випадку, що
стався 02.10.2012 року комісія дійшла
висновку про те, що нещасний випадок
стався не при виконанні нею посадових
обов'язків і тому вважається не
пов'язаним з виробництвом.

З таким висновком комісії ОСОБА_2 не
погоджується.

За клопотанням позивача ухвалою суду
від 17.03.2014 року в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору до участі в справі було
залучено Територіальне управління
Держгірпромнагляду України у
Вінницькій області. Згодом представник
позивача звернувся до суду з
клопотанням про залучення до участі у
справі Територіальне управління
Держгірпромнагляду України у
Вінницькій області в якості
співвідповідача, дане клопотання було
задоволено ухвалою суду від 01.04.2014 року.

При розгляді справи позивачем та її
представником було змінено позовні
вимоги, про що подали відповідну заяву.
В уточненій заяві просили суд
скасувати Акт проведення
розслідування нещасного випадку, що
стався з ОСОБА_2 02.10.2012 р. від 26.12.2012 р.
затверджений директором
Територіального центру соціального
обслуговування (надання соціальних
послуг) Крижопільського району 26.12.2012 р.
про нещасний випадок не пов'язаний з
виробництвом, як такий, що не
відповідає вимогам чинного
законодавства, зобов'язати
Територіальне управління
Держгірпромнагляду у Вінницькій
області провести додаткове спеціальне
розслідування нещасного випадку, що
стався з ОСОБА_2 02 жовтня 2012 року
протягом строку, який встановлено
Порядком проведення розслідування та
ведения обліку нещасних випадків,
професійних захворювань і аварій на
виробництві, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України "Деякі
питання розслідування та обліку
нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві"
від 30 листопада 2011 р. № 1232. Стягнути з
відповідача на користь позивача
понесені нею судові витрати, в тому
числі з наданням правової допомоги в
сумі 1200 грн. Проте відмовилися від
таких позовних вимог: зобов'язання
відповідача нарахувати та провести
виплати по лікарняних листах позивача;
витребування у відповідача розрахунку
оплати лікарняних листів позивача.

Уточнену заяву позивач мотивує тим, що
Акт проведення розслідування
нещасного випадку, що стався з
позивачем 02.10.2012 р. форми Н-5, який
затверджено керівником відповідача
26.12.2012 р. підлягає визнанню недійсним та
скасуванню, оскільки у ньому та в акті
№ 1 розслідування обставин нещасних
випадків невиробничого характеру
форми HT, який складено 03.01.2013 р. та
затверджено керівником відповідача є
розбіжність у часі щодо настання
нещасного випадку. Так в акті
проведення розслідування нещасного
випадку, що стався з позивачем 02.10.2012 р.
форми Н-5, який затверджено керівником
відповідача 26.12.2012 р. визначено, що
нещасний випадок стався об 11 гол. 00 хв.,
тоді як в акті №1 розслідування
обставин нещасних випадків
невиробничого характеру форми HT, який
складено 03.01.2013 р. та затверджено
керівником відповідача вказано, що
нещасний випадок стався об 11 год. 30 хв.

В акті проведення розслідування
нещасного випадку, що стався з
позивачем 02.10.2012 р. форми Н-5, що
затверджений керівником відповідача
26.12.2012 р. не вказано яким лікувальним
закладом встановлено діагноз позивача.

Між актом проведення розслідування
нещасного випадку, що стався з
позивачем 02.10.2012 р. форми Н-5, який
затверджено керівником відповідача
26.12.2012 р. та актом №1 розслідування
обставин нещасних випадків
невиробничого характеру форми НT, який
складено 03.01.2013 р. та затверджено
керівником відповідача є розбіжність у
частині діагнозу позивача. Так у
першому акті, що затверджений 26.12.2012 p.
встановлено діагноз потерпілої:
«пошкодження медіального меніску
колінного суглобу», годі як у другому
акті (затверджений 03.01.2013 р.) вказано
такий діагноз потерпілої як «забій
колінного суглобу».

Оскільки в Акті проведення
розслідування нещасного випадку, що
стався з позивачем 02.10.2012 р. форми Н-5,
який затверджено керівником
відповідача 26.12.2012 р. багато пунктів
суперечать реальним обставинам
нещасного випадку та чинному
законодавству, тому вважає, що
розслідування нещасного випадку було
неповним, не об'єктивним та упередженим
до особи потерпілої, а вказаний акт
необхідно визнати недійсним та
скасувати.

В судовому засіданні позивач та її
представник позовні вимоги підтримали,
просили позов задовольнити в повному
обсязі.

Представник відповідача,
Територіального центру соціального
обслуговування, Єфременко А.Ю. позов не
визнала, заперечувала проти
задоволення позову на користь позивача
з тих підстав, що відповідно до п. 8
Порядку проведення розслідування та
ведення обліку нещасних випадків,
професійних захворювань і аварій на
виробництві затверджених Постановою
КМУ від 30.11.2011 року № 1232, про кожний
нещасний випадок потерпілий або
працівник , який його виявив, чи інша
особа - свідок нещасного випадку
повинні негайно повідомити керівника
робіт, який безпосередньо здійснює
контроль за станом охорони праці на
робочому місці чи іншу уповноважену
особу підприємства і вжити заходів до
надання необхідної допомоги
потерпілому.

Так відповідно до заяви від 21.11.2012 року
ОСОБА_2 звернулася із заявою про
оформлення нещасного випадку до
роботодавця 04.12.2012 року, яка була
зареєстрована за вхідним номером № 28,
до 04.12.2012 року роботодавцю була відома
тільки інформація, що ОСОБА_2 впала.

Згідно наказу № 84 від 20.10.95 року ОСОБА_2
працювала соціальним робітником в
територіальному центрі соціального
обслуговування (надання соціальних
послуг, ознайомлена з правилами
внутрішнього розпорядку та посадовою
інструкцією.

02.10.12 року ОСОБА_2 була присутня на
зборах трудового колективу до 10 години,
після зборів зобов'язана повернутися
на робоче місце, щоб надавати послуги
підопічним згідно графіку.

Соціальний робітник не може без
доручень підопічних отримувати
інформацію, а також кошти в Ощадбанку
та інших банківських установах, про що
вказано в договорі про соціальне
обслуговування та посадовій
інструкції соціального робітника, а
також в листі керуючого Ощадбанку, тому
вважає, що при виконанні своїх
обов'язків ОСОБА_2 перевищила обсяг
покладених на неї функцій щодо
обслуговування осіб, яким надається
соціальна допомога, оскільки окремих
доручень на перевірку рахунків в банку
їй не надавали, а відповідні договори
на соціальне обслуговування не
передбачали обов'язків перевіряти чи
здійснювати зняття коштів в
банківських установах. Всю інформацію
про соціальні виплати підопічним
соціальний робітник повинен отримати
по телефону в УСЗН, що звільняє
соціальних робітників від ходанини по
установах банків, про що неодноразово
було наголошено соціальним робітникам
територіального центру на колективних
зборах.

Згідно запису в реєстраційному журналі
„Швидкої допомоги" виклик до позивачки
здійснювався в с. Красне о 12 год. 05 хв., а
не до Ощадбанку, а також згідно листа
керуючого Ощадбанку ніякого нещасного
випадку в приміщенні та на прилеглій
території 02 жовтня 2012 року не
зафіксовано.

ОСОБА_2 з 03.10.2012 року знаходилась на
лікарняному, в листі була вказана
побутова травма.

Дізнавшись по телефону про нещасний
випадок, 04.10.2012 року, директор особисто
з членами колективу провідали ОСОБА_2
вдома, та запропонували написати
пояснювальну. При спілкуванні ОСОБА_2
повідомила, що травма в неї побутова і
пояснювальну вона привезе особисто
12.10.2012 року , коли приїде в лікарню на
перевірку.

04.12.2012 року від позивачки надійшла
поштою заява, яка суперечила її
попереднім показанням, а також вона з
невідомих нам причин змінила свої
вимоги . Тому в оперативному порядку
04.12.12 року була створена комісія по
розслідуванню нещасного випадку (наказ
№ 47 від 04.12.12 року). На контакт з
комісією позивачка не йшла , про це
свідчать акти, що додаються до справи.
Всі лікарняні листи ОСОБА_2 оплачено
вчасно. Комісією проведено
розслідування, взято пояснення, Акт
проведення розслідування нещасного
випадку, який трапився з ОСОБА_2
надіслано позивачці 03.01.2013 року.

Згідно поданих ОСОБА_2 лікарняних та
підтверджуючих документів, комісія
прийшла до висновку, що травма ОСОБА_2
невиробничого характеру. Позивачка має
право в разі незгоди з результатами
розслідування звертатися до органів
Держгірпромнагляду із заявою про
додаткове розсліду вання.

15.04.2014 року від вищевказаного
представника відповідача надійшло
заперечення на заяву ОСОБА_2 про
уточнення позовних вимог, в якій також
заперечував проти позову. Вказав, що до
04 грудня 2012 року керівнику не була
відома інформація щодо нещасного
випадку пов'язаного з ОСОБА_2 на
виробництві.

В амбулаторному лікарняному листі
серія АВЯ № 060243 виданому з 03.10.2012 року
по 24.10.2012 року, який надала до оплати
ОСОБА_2, вказано причину
непрацездатності: невиробнича травма -
5(код), також визначений первинний
діагноз: забій лівого колінного
суглобу та діагноз заключний:
пошкодження медіального меніску
лівого колінного суглобу.

04 грудня 2012 року на адресу
Крижопільського Територіального
центру листом надійшла заява ОСОБА_2
яка зареєстрована під № 28 від 04.12.2012
року в журналі реєстрації вхідної
кореспонденції, в якій вона просить
здійснити оформлення нещасного
випадку та провести розрахунки
відповідно до вимог чинного
законодавства, та пояснення щодо подій
02 жовтня 2012 року, яка також
зареєстрована № 27 від 04.12.2012 року.

04 грудня 2012 року одразу після отримання
заяви ОСОБА_2 коли роботодавцю стала
відома інформація щодо нещасного
випадку з ОСОБА_2, як ОСОБА_2 пояснювала
при виконанні її посадових обов'язків,
змінивши попередні пояснення щодо
падіння вдома, було створено наказом
Крижопільського Територіального
центру від 04.12.2012 року № 47 комісію для
розслідування.

Сама ОСОБА_2 відмовилась від надання
будь-яких пояснень, відмовилась від
спілкування та співпрацею з комісію,
відмовилась зустрітись з членами
комісії, про що складено відповідний
Акт від 25.12.2012 року.

Час настання нещасного випадку з
ОСОБА_2 встановлювався з пояснень, які
члени комісії змогли отримати та
інформації Крижопільської ЦРЛ. Згідно
з пояснення позивача датованого 21.11.2012
року та зареєстрованим за вхідним № 27
від 04.12.2012 року ОСОБА_2 повідомила, після
настання нещасного випадку вона
добралась додому с. Красне, де їй стало
погано і вона викликала швидку
допомогу.

Згідно довідки Крижопільської ЦРЛ від
11.01.2013 року №67 ОСОБА_2 звернулась за
медичною допомогою о 12:05 і була
доставлена до приймального відділення
ЦРЛ о 13:05. 03.10.2012 року звернулась за
відкриттям лікарняного листа.

Водночас із позовної заяви та
пояснення позивача вбачається
розбіжність, а саме: в позовній заяві
стверджується, що швидка була
викликана відразу, тобто з місця події,
а з пояснень вбачається, що виклик
швидкої був здійснений з дому, тобто із
с. Красне.

Відповідно поданого запиту до
Крижопільської ЦРЛ щодо важкості
травми ОСОБА_2, було надано відповідь
рішення ЛКК від 05.12.2012 року №10, що
ступінь важкості травми отриманої
ОСОБА_2 відноситься до легких травм,
відповідно не може привести до
наслідків пов'язаних з встановленням
групи інвалідності.

Комісією встановлено, що ОСОБА_2 якщо і
знаходилась в Ощадбанку, не мала жодних
окремих доручень на перевірку рахунків
в банку, так як відповідні договори на
соціальне обслуговування не
передбачали обов'язків перевіряти чи
здійснювати зняття коштів в
банківських установах.

Навіть якщо, ОСОБА_2 впала не вдома і не
в лікарні, а в Ощадкасі, вона там
знаходилась не при виконанні службових
обов'язків, а з власних інтересів, тому
нещасний випадок вважається не
пов'язаний з виробництвом. З цих
підстав представник відповідача
просила в задоволенні позову
відмовити.

Представник відповідача -
Територіального управління
Держгірпромнагляду України у
Вінницькій області в судове засідання
не з'явився, однак надіслав письмове
заперечення, в якому позов також не
визнав, заперечував проти позову з
таких підстав.

Повідомлення про нещасний випадок із
ОСОБА_2 до територіального управління
не надходило.

Пунктами 34, 35 Порядку передбачено, що в
разі відмови роботодавця скласти або
затвердити акт за формою Н-5 або Н-1 чи
незгоди потерпілого або уповноваженої
ним особи, яка представляє його
інтереси, із змістом зазначеного акта,
надходження скарги або незгоди з
висновками про обставини і причини
настання нещасного випадку чи
приховування факту настання нещасного
випадку, посадова особа
Держгірпромнагляду має право видавати
обов'язкові для виконання роботодавцем
приписи за формою Н-9 згідно з додатком
10 щодо необхідності проведення
розслідування (повторного
розслідування) нещасного випадку,
затвердження чи перегляду
затвердженого акта за формою Н-5 або Н-1,
визнання чи невизнання нещасного
випадку таким, що пов'язаний з
виробництвом, складення акта за формою
Н-5 або Н-1.

Роботодавець зобов'язаний у
п'ятиденний строк після одержання
припису за формою Н-9 видати наказ про
вжиття зазначених у приписі заходів, а
також притягти до відповідальності
працівників, які допустили порушення
вимог законодавства про охорону праці.
Про виконання заходів роботодавець
письмово повідомляє орган
Держгірпромнагляду в установлений ним
строк.

Зазначеним правом позивач не
скористалася і до територіального
управління не зверталася.

Спеціальне розслідування нещасних
випадків, що спричинили тяжкі наслідки,
у тому числі з можливою інвалідністю
потерпілого, проводиться за рішенням
Держгірпромнагляду або його
територіальних органів залежно від
характеру і ступеня тяжкості травми.

В зв'язку з тим, що територіальне
управління не брало участі в
розслідування вказаного нещасного
випадку, та відповідно до Порядку,
відсутні норми, які його прямо
зобов'язують утворити комісію з
проведення спеціального
розслідування, територіальне
управління Держгірпромнагляду у
Вінницькій області не може бути
відповідачем або третьою особою в цій
справі. Тому просив в задоволенні
позову відмовити.

Представник третьої особи Відділення
ВД ФССНВ Котюжанська Л.Ю. заперечила
проти задоволення позову. Надала
пояснення: Відповідно до п. 8 Порядку
проведення розслідування та ведення
обліку нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві
затверджених Постановою КМУ від 30
листопада 2011 р. N 1232 (надалі -Порядок) про
кожний нещасний випадок потерпілий або
працівник, який його виявив, чи інша
особа - свідок нещасного випадку
повинні негайно повідомити керівника
робіт, який безпосереднього здійснює
контроль за станом охорони праці на
робочому місці (далі - безпосередній
керівник робіт), чи іншу уповноважену
особу підприємства і вжити заходів до
надання необхідної допомоги
потерпілому. Відповідно до заяви від
21.11.2012 року ОСОБА_2 звернулась із заявою
про оформлення нещасного випадку до
роботодавця 04.12.2013 року, яка була
зареєстрована за вхідним номером №28.
Згідно з пояснення позивача датованого
21.11.2012 року та зареєстрованим за
вхідним № 27 від 04.12.2012 року ОСОБА_2
повідомила, що після настання
нещасного випадку вона добралась
додому с.Красне, де їй стало погано і
вона викликала швидку допомогу. Згідно
довідки Крижопільської ЦРЛ від 11.01.2013
року №67 ОСОБА_2 звернулась за медичною
допомогою о 12:05 і була доставлена до
приймального відділення ЦРЛ о 13:05.
Водночас із позовної заяви та
пояснення позивача вбачається
розбіжність, а саме в позовній заяві
стверджується, що швидка була
викликана відразу тобто з місця події,
а з пояснень вбачається, що виклик
швидкої був здійснений з дому тобто із
с. Красне. Враховуючи додані до
позовної заяви документи не вбачається
доказів, що випадок дійсно мав місце на
території відділення «Ощадбанку». Крім
того, враховуючи вищевказані письмові
пояснення від 21.11.2012 року потерпіла
мала можливість відразу повідомити
відповідача про нещасний випадок.
Згідно п. 15 Порядку обставинами, за яких
нещасний випадок визнається таким, що
пов'язаний з виробництвом, і
складається акт за формою Н-1, в тому
числі є: 1) виконання потерпілим
трудових (посадових) обов'язків за
режимом роботи підприємства, у тому
числі у відрядженні; 2) перебування на
робочому місці, на території
підприємства або в іншому місці для
виконанням потерпілим трудових
(посадових) обов'язків чи завдань
роботодавця з моменту прибуття
потерпілого на підприємство до його
відбуття, що фіксується відповідно до
правил внутрішнього трудового
розпорядку підприємства, в тому числі
протягом робочого та надурочного часу;
11) прямування потерпілого до об'єкта
(між об'єктами) обслуговування за
затвердженим маршрутом або до
будь-якого об'єкта за дорученням
роботодавця; 17) одержання потерпілим
травми або інших ушкоджень внаслідок
погіршення стану його здоров'я, яке
сталося під впливом небезпечного
виробничого фактора чи середовища у
процесі виконання ним трудових
(посадових) обов'язків, що підтверджено
медичним висновком. Водночас утвореною
комісією з розслідування нещасного
випадку, не встановлено жодної із
вищезазначених обставин. Крім того,
вбачається, що при виконанні своїх
обов'язків ОСОБА_2 перевищила обсяг
покладених на неї функцій щодо
обслуговування осіб, яким відповідачем
надається соціальна допомога, оскільки
окремих доручень на перевірку рахунків
в банку їй не надавали, а відповідні
договори на соціальне обслуговування
не передбачали обов'язків перевіряти
чи здійснювати зняття коштів в
банківських установах. Виходячи з
викладеного Відділення ВД ФССНВ та ПЗ у
Крижопільському районі вважає, що
відповідачем вжито всі передбачені
законодавством дії щодо встановлення
обставин даного нещасного випадку.
Крім того, відповідно до ст. 22 Закону
України "Про охорону праці"
роботодавець зобов'язаний
організовувати розслідування нещасних
випадків, професійних захворювань і
аварій відповідно до положення, що
затверджується Кабінетом Міністрів
України за погодженням із
всеукраїнськими об'єднаннями
профспілок, що було зроблено
роботодавцем. У разі відмови
роботодавця скласти акт про нещасний
випадок чи незгоди потерпілого з його
змістом питання вирішуються посадовою
особою органу державного нагляду за
охороною праці (дод.2,3), рішення якої є
обов'язковим для роботодавця. Рішення
посадової особи органу державного
нагляду за охороною праці може бути
оскаржене у судовому порядку.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши сторони та враховуючи
викладене, суд вважає, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК.

Судом встановлено, що 02.10.2012 року між 11
та 12 год. позивач при виході з
Крижопільського відділення
«Ощадбанку» на доріжці біля входу в
приміщення відділення «Ощадбанку»
впала та отримала травму.

Позивач звернулась на пункт швидкої
допомоги за допомогою по телефону о 12
год. 5 хв. О 13 год. 5 хв. її було доставлено
з дому с.Красне в лікарню та надано
медичну допомогу. Лікар ОСОБА_7 пояснив
суду, що при зверненні за допомогою
ОСОБА_2 вказувала на побутовий характер
травми, що ним і було записано в
медичних документах.

Відповідно до довідки від 11.01.2013 року №
67 виданої Крижопільською центральною
районною лікарнею в результаті
отриманої травми ОСОБА_2 отримала
тілесні ушкодження у вигляді закритого
перелому лівого колінного суглобу.

В даний час позивачу визначена 3 група
інвалідності.

04.12.2012 р. відповідачем було видано наказ
про створення комісія для проведення
розслідування нещасного випадку .

Відповідно до Акту проведення
розслідування нещасного випадку, що
стався 02.10.2012 року комісія дійшла
висновку про те, що нещасний випадок
стався не при виконанні ОСОБА_2
посадових обов'язків і тому вважається
не пов'язаним з виробництвом.

Відповідно до ст. 22 Закону України
"Про охорону праці" роботодавець
зобов'язаний організовувати
розслідування нещасних випадків,
професійних захворювань і аварій
відповідно до положення, що
затверджується Кабінетом Міністрів
України за погодженням із
всеукраїнськими об'єднаннями
профспілок. Пунктом 10 Порядку
проведення розслідування та ведення
обліку нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 30 листопада 2011
року № 1232, передбачено, що встановлення
та дослідження обставин пов'язаних з
нещасним випадком на виробництві
віднесено до компетенції утвореної
роботодавцем комісії з розслідування
нещасного випадку. У судовому порядку
факт нещасного випадку встановлюється
лише у разі ліквідації
підприємства-роботодавця (ч. 2 п. 23
Порядку). Крім того, відповідно до ч. ч.
З, 4 ст. 22 зазначеного Закону, у разі
відмови роботодавця скласти акт про
нещасний випадок чи незгоди
потерпілого з його змістом питання
вирішуються посадовою особою органу
державного нагляду за охороною праці,
рішення якої є обов'язковим для
роботодавця, рішення посадової особи
органу державного нагляду за охороною
Праці може бути оскаржене у судовому
порядку.

Однак, ОСОБА_2 не зверталась до
відповідного органу зі скаргою про
незгоду з висновками розслідування
обставин та причин нещасного випадку.
Пропозицію суду та представника
управління Держгірпромнагляду у
Вінницькій області звернутись з такою
скаргою до зазначеного органу ОСОБА_2
не підтримала та відмовилась від неї, а
тому її звернення до суду з вказаним
позовом є передчасним.

Крім того, позивач не вказала, яке
її право порушено та буде захищено у
випадку задоволення її вимог.

Також суд вважає, що управління
Держгірпромнагляду у Вінницькій
області не може відповідати за
вимогами ОСОБА_2, оскільки між ними не
виникало ніяких цивільно-правових
відносин, так як вона попередньо до
нього не зверталась.

Також суд приходить до висновку,
що відповідачем при розслідуванні та
винесенні Акту проведення
розслідування нещасного випадку, що
стався 02.10.2012 року, в основному
дотримано вимоги Закону України "Про
охорону праці" та Порядку проведення
розслідування та ведення обліку
нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 30 листопада 2011
року № 1232

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.
10, 60, 84, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до
Територіального центру соціального
обслуговування Крижопільського району
Вінницької області, Територіального
управління Держгірпромнагляду України
у Вінницькій області, третя особа:
Виконавча дирекція фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у Крижопільському районі
про визнання травми пов'язаної з
роботою відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана до апеляційного суду Вінницької
області протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя: