Провадження № 2/741/401/14
Єдиний унікальний номер 741/1138/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 року
м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської
області в складі:

головуючого - судді Головка В.М.,

за участю секретаря Пасіки О.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «НИВА
2008» про розірвання договорів оренди
земельних ділянок

ВСТАНОВИВ:

В позовній заяві до суду позивач ОСОБА_1
просила розірвати договір оренди
землі, укладений між ОСОБА_2 і ЗАТ «НИВА
2008» правонаступником якого є ТОВ «НИВА
2008» та зареєстрований 06 грудня 2010 року
Носівським відділенням Чернігівської
регіональної філії ДЗК за № 33,
договір оренди землі, укладений між
ОСОБА_2 і ЗАТ «НИВА 2008»
правонаступником якого є ТОВ «НИВА 2008»
та зареєстрований 06 грудня 2010 року
Носівським відділенням Чернігівської
регіональної філії ДЗК за № 34,
договір оренди землі, укладений між
ОСОБА_2 і ЗАТ «НИВА 2008»
правонаступником якого є ТОВ «НИВА 2008»
та зареєстрований 06 грудня 2010 року
Носівським відділенням Чернігівської
регіональної філії ДЗК за № 28,
договір оренди землі, укладений між
ОСОБА_2 і ЗАТ «НИВА 2008»
правонаступником якого є ТОВ «НИВА 2008»
та зареєстрований 06 грудня 2010 року
Носівським відділенням Чернігівської
регіональної філії ДЗК за № 29, та
зобов'язати відповідача негайно
передати позивачу земельні ділянки
площею 4,36 га., 4,3585 га., 0,10 га., та 0,10 га., в
стані придатному для цільового
використання. Посилалась на те, що
згідно вищевказаних договорів
відповідач зобов'язався протягом
строку дії договору за кожен рік
користування земельною ділянкою
сплачувати 3% від нормативної грошової
оцінки даної земельної ділянки,
визначеної відповідно до
законодавства вартості земельної
ділянки, з 01 січня по 31 грудня кожного
року. Однак відповідач порушив свої
зобов'язання щодо своєчасності
розрахунку за користування земельною
ділянкою в 2012-2013 роках та станом на
липень 2014 року відповідачем не було
погашено заборгованості за
користування в 2012-2013 роках належними
позивачу земельними ділянками, та не
сплатив жодних грошових коштів та не
надав ніяких послуг в рахунок орендної
плати, в зв'язку з чим позивачка була
позбавлена можливості отримати
матеріальні блага, на які
розраховувала при укладенні договору
оренди землі.

На підтвердження обставин, викладених
в позовній заяві, позивач приклала до
позовної заяви докази, а саме, копію:
свідоцтва про право на спадщину за
законом на земельну ділянку площею 4,3581
га, кадастровий номер № :02:002:0163, з
цільовим призначенням для ведення
особистого селянського господарства
та копію витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності на цю
земельну ділянку, копію свідоцтва про
право на спадщину за законом на
земельну ділянку площею 4,3600 га,
кадастровий номер № :02:002:0161, з
цільовим призначенням для ведення
особистого селянського господарства
та копію витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності на цю
земельну ділянку, копії договорів
оренди земельних ділянок укладених
01.06.2009 року між ОСОБА_2 та ЗАТ «НИВА 2008»,
які були зареєстровані 06 грудня 2010 року
Носівським відділенням Чернігівської
регіональної філії ДЗК.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позов підтримала та пояснила, що
погоджувалась з умовами договорів
оренди землі до того часу поки не
звернулась в жовтні 2012 року до
господарства з проханням про виплату
орендної плати та наштовхнулась на
нелюдське відношення до неї з боку
керівництва господарства, орендну
плату за 2012-2013 рік за користування
належними їй земельними ділянками від
ТОВ «НИВА 2008» вона отримала в
натуральній формі в кінці 2012 року, а
потім товариство викупило в неї зерно
та цукор які вона отримала, відповідно
вона отримала кошти, пізніше
повернула ці кошти до бухгалтерії
господарства так як її змусили це
зробити. В серпні 2014 року від
товариства вона також отримала орендну
плату за користування землею, пояснила,
що була змушена забрати цю орендну
плату так як їй погрожували.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав просив його
задовольнити в повному обсязі, вважав,
що відповідачем були порушені істотні
умови договорів оренди землі.

Представники відповідача в
судовому засіданні позов не визнали
вважають, що орендну плату
господарство сплачує вчасно всім
орендодавцям земельних ділянок,
заборгованостей не виникало,
позивачка отримувала орендну плату за
користування земельними ділянками за
2012 рік та авансом за 2013 рік в 2012 році
спочатку в натуральній формі, а потім
грішми, з невідомих підстав гроші
отримані в рахунок орендної плати в
грудні 2012 року повернула до каси
господарства. На даний момент
заборгованість з орендної плати
відсутня.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов"язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 11 ч.1 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Проаналізувавши доводи позивача та
відповідача, дослідивши письмові
докази надані сторонами , суд приходить
до наступного.

01.06.2009 року між ОСОБА_2 та ЗАТ «НИВА 2008»
строком на 10 років було укладено
договори оренди земельних ділянок,
площею 4,36 га., зареєстрований 06 грудня
2010 року Носівським відділенням
Чернігівської регіональної філії ДЗК
за № 33, площею 4,36 га.
зареєстрований 06 грудня 2010 року
Носівським відділенням Чернігівської
регіональної філії ДЗК за № 34,
площею 0,10 га. зареєстрований 06 грудня
2010 року Носівським відділенням
Чернігівської регіональної філії ДЗК
за № 28, та площею 0,10 га.
зареєстрований 06 грудня 2010 року
Носівським відділенням Чернігівської
регіональної філії ДЗК за № 29. (
а.с. 10-23).

28 березня 2012 року ОСОБА_2 помер,
спадкоємцем його майна є його дочка
ОСОБА_1 про, що державним нотаріусом
Носівської районної державної
нотаріальної контори Чернігівської
області, 08 липня 2013 року було видано
свідоцтва на право на спадщину за
номером ВТ №531232 та ВТ № 531234. (а.с. 6,8)

Відповідно до п. п. 9, 11, 12 вказаних
договорів орендна плата вноситься
орендарем у грошовій або натуральній
формі продукцією рослинництва та
продуктами її переробки по пільгових
цінах. У грошовій формі у розмірі 3 % від
грошової оцінки земельної ділянки, з 01
січня по 31 грудня кожного року.
Передача продукції та надання послуг в
рахунок орендної плати оформляється
відповідними актами.

Згідно п. п. 38, 41 вказаних договорів, їх
дія припиняється шляхом розірвання за
рішенням суду на вимогу однієї із
сторін внаслідок невиконання другою
стороною обов'язків, передбачених
договорами. За невиконання або
неналежне виконання договорів сторони
несуть відповідальність відповідно до
закону та цього договору.

Судом встановлено, що орендна плата за
користування вказаними земельними
ділянками за 2012 - 2013 роки відповідачем
була сплачена позивачці по її заяві від
28.09.2012 року в натуральній формі зерном
та цукром (а.с.37, 38,40), яке в подальшому
було викуплене відповідачем у
позивачки за 9200 грн.(а.с.39,35,42), які
позивачка отримала, а потім повернула
відповідачу 25.12.2012 року (41), що
підтверджується копіями заяв,
накладних, прибуткових касових ордерів
які є в матеріалах справи та їх
оригінали були оглянуті в судовому
засіданні, а також не заперечувалось
самою позивачкою в судовому засіданні
та свідчить про вчасне виконання
відповідачем своїх обов'язків та
небажання відповідачки отримувати
орендну плату. (а.с.35-42).

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено,
що рішення повинно бути законним і
обгрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Згідно ст.19 Закону України «Про оренду
землі» договір оренди землі - це
договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Відповідно до ст. ст. 627, 629 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості. Договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Ч.2 ст. 651 ЦК України визначено, що
договір може бути розірвано за
рішенням суду на вимогу однієї із
сторін у разі істотного порушення
договору другою стороною та в інших
випадках, встановлених договором або
законом. Істотним є таке порушення
стороною договору, коли внаслідок
завданої цим шкоди друга сторона
значною мірою позбавляється того, на що
розраховувала при укладенні договору.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 31 ЗУ «Про оренду
землі» договір оренди землі може бути
розірваний за згодою сторін. На вимогу
однієї із сторін договір оренди може
бути достроково розірваний за рішенням
суду в порядку, встановленому законом.
Розірвання договору оренди землі в
односторонньому порядку не
допускається, якщо інше не передбачено
законом або цим договором.

Відповідно до ч.1 ст. 32 ЗУ «Про оренду
землі» на вимогу однієї із сторін
договір оренди землі може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в разі невиконання сторонами
обов'язків, передбачених статтями 24 і 25
цього Закону та умовами договору, в
разі випадкового знищення чи
пошкодження об'єкта оренди, яке істотно
перешкоджає передбаченому договором
використанню земельної ділянки, а
також на підставах визначених ЗК
України та іншими законами України.

Частиною 4 статті 32 Закону України «Про
оренду землі» встановлено, що перехід
права власності на орендовану земельну
ділянку до іншої особи, а також
реорганізація юридичної особи -
орендаря не є підставою для зміни умов
або розірвання договору, якщо інше не
передбачено договором оренди землі.

Пунктом 40 вищевказаних договорів
сторони визначили, що перехід права
власності на орендовану земельну
ділянку до другої особи , а також
реорганізація юридичної особи
орендаря не є підставою для зміни умов
або розірвання договору.

Згідно ст. 90 ЗК України та ст.ст. 16 та 21
Закону України «Про оренду землі»,
власники земельних ділянок мають право
передавати за відповідну плату дані
ділянки в оренду, а змістом ч. 3 ст. 409 та
ст. 1218 ЦК України обумовлено заборону
власнику земельної ділянки
перешкоджати орендарю в здійсненні
своїх прав та визначено, що до складу
спадщини входять не тільки всі права, а
й обов'язки, що належали спадкодавцеві
і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 21 Закону орендна
плата за землю - це платіж, який орендар
вносить орендодавцеві за користування
земельною ділянкою. Розмір, форма і
строки внесення орендної плати за
землю встановлюються за згодою сторін
у договорі оренди). Обчислення розміру
орендної плати за землю здійснюється з
урахуванням індексів інфляції, якщо
інше не передбачено договором оренди.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог ЦК
України.

Стаття 629 ЦК України вказує на те, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Статтею 22 Закону України "Про оренду
землі" передбачено, що орендна плата
може справлятися у грошовій,
натуральній та відробітковій (надання
послуг орендодавцю) формах.

У відповідності до ст. 32 вказаного
Закону на вимогу однієї із сторін
договір оренди землі може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в разі невиконання сторонами
обов'язків, передбачених ст. ст. 24, 25
цього Закону та умов договору, а також
на підставах, визначених Земельним
кодексом України та іншими законами
України.

Отже, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 не
надала суду належних та допустимих
доказів для підтвердження вказаних
вище позовних вимог. Натомість
відповідачем були надані докази про
виконання договірних зобов'язань по
сплаті орендної плати. Тому суд вважає
не доведеним факт невиплати орендної
плати відповідачем в установлений
договорами строк, право позивача не
порушено, а відповідно вимога про
дострокове розірвання договорів
оренди земельних ділянок не підлягає
до задоволення.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. ст. 526, 629, ЦК України, ст.
ст. 21,22, 24, 25, 32 Закону України "Про оренду
землі", ст. ст. 158, ч. 3 ст. 209, ст.ст. 212-215 ЦПК
України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ
«НИВА 2008» про розірвання договорів
оренди земельних ділянок - відмовити.

Рішення може бути оскарженим до
апеляційного суду Чернігівської
області шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя
В.М. Головко