РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

643/6532/14-ц

2/643/3002/14

27.08.2014 року Московський районний суд м.
Харкова в складі:

головуючого суді Сиротникова Р.Є.

при секретарі Накеурі І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до територіальної громади в
особі Харківської міської ради про
надання додаткового строку для
прийняття спадщини, - суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із позовною
заявою, в якій зазначила, що вона,
ОСОБА_2, є донькою ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, про що видано
Свідоцтво про смерть НОМЕР_3, виданого
бюро ЗАГС-2 громади Гросроссельн
(Німеччина) 25.08.2011 року. Окрім того,
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір Позивача
ОСОБА_4, що підтверджується Свідоцтвом
про смерть НОМЕР_1, виданого бюро ЗАГС-1
міста Саарбрюккен (Німеччина) 19.08.2011
року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер брат Позивача -
ОСОБА_5, що підтверджується Свідоцтвом
про смерть НОМЕР_2, виданого бюро ЗАГС
громади Нофельден, 3 (Німеччина) 23.07.2013
року.

Після смерті спадкодавця залишилося
спадкове майно, яке складається з
квартири АДРЕСА_1.

15 грудня 2011 року постійно проживаючи в
Німеччині за вказаною адресою, позивач
звернулася до консула Генерального
консульства України у
Франкфурті-на-Майні із заявою про
прийняття спадщини, яка залишилася
після смерті мого батька, ОСОБА_3. Заява
консулом була завірена. В подальшому ця
заява до державного нотаріусу за
місцем знаходження спадкового майна
(основної його частини) позивачем не
передавалась у зв'язку з тим, що консул
запевнив її, що оскільки спадкодавець
на момент смерті і спадкоємець
постійно проживали у Німеччині, то й
спадщина може бути оформлена у
консульстві України.

Після вчасної подачі заяви про
прийняття спадщини у шестимісячний
строк, як це передбачено
законодавством України, позивач не
поспішала з подальшим оформленням
спадщини та займалася власними
справами, а коли все ж таки виявила
бажання оформити спадщину, то
з'ясувалося, що її треба оформляти за
місцем знаходження спадкового
нерухомого майна (основної його
частини), тобто в Україні, місті
Харкові, а для цього треба було
направити у шестимісячний строк заяву
про прийняття спадщини до державної
нотаріальної контори за місцем
знаходження спадкового майна
(Московський район міста Харкова).

Вважала, що за таких обставин вона
пропустила строк для прийняття
спадщини з поважних причин.

Згідно Витягу із спадкового реєстру
№37347858 від 13.05.2014 року спадкова справа
щодо майна померлого ОСОБА_3 не
заводилась.

Позивач стверджує, що вона є єдиними
спадкоємцями першої черги та її рідний
брат ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3,
оскільки на момент смерті Спадкодавця
вони проживали разом зі Спадкодавцем
та утримували спадкове майно.

Позивач та її брат не зверталися до
нотаріальної контори, оскільки не
знали про таку необхідність та
пропустили встановлений Законом строк.
Проте фактично Позивач є такою, що
прийняла спадщину. Про утримання
спадкового майна свідчать квитанції
про сплату комунальних послуг, наданих
за адресою: АДРЕСА_1, після смерті
власника квартири - спадкодавця.

В зв'язку із чим просила суд позов
задовольнити, надавши їй додатковий
строк тривалістю в три місяці для
подання заяви про прийняття спадщини.

У судове засідання представник
позивача ОСОБА_8, який діє на підставі
довіреності, на судовому засіданні
позовні вимоги підтримав та,
посилаючись на факти, викладені в
позові, просив їх задовольнити у
повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_9, який
діє на підставі довіреності, у судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечував, та посилаючись на свої
письмові заперечення проти позову,
просив суд у задоволенні позову
відмовити.

Суд, вислухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, встановив такі факти
та відповідні ним правовідносини:

Судом встановлено, що згідно свідоцтва
про право власності № 28720 від 08.12.1999
року, копія якого є в матеріалах справи,
власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_3.

Згідно копії свідоцтва про народження
серії НОМЕР_4, виданого Ленінським
відділом реєстрації актів
громадянського стану м. Харкова, копія
якого є в матеріалах справи, ОСОБА_2
народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 і її матір'ю є
ОСОБА_4, а батьком є ОСОБА_3.

Згідно копії офіційного перекладу
свідоцтва про смерть, яка є в
матеріалах справи, ОСОБА_3 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Гросроссельн,
Німеччина.

Згідно копії офіційного перекладу
свідоцтва про смерть, яка є в
матеріалах справи, ОСОБА_4 померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Саарбюккен, Німеччина.

Згідно копії офіційного перекладу
свідоцтва про смерть, яка є в
матеріалах справи, ОСОБА_5 помер
ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Нофельден, Німеччина.

В матеріалах справи міститься копія
заяви ОСОБА_2, засвідченої консулом
Генерального консульства України у
Франкфурті-на-Майні, яку адресовано до
Державної нотаріальної контори про
прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_3. Зазначена заява датована 15
грудня 2011 року.

Згідно копії Витягу з Спадкового
реєстру (спадкові справи та видані на
їх підставі свідоцтва про право на
спадщину) від 13.05.2014 року, копія якого є
в матеріалах справи, інформація щодо
наявності спадкових справ заведених
після смерті ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутня, спадкова справа
не заводилась, свідоцтво про право на
спадщину не видавалось.

Частиною першою ст. 1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлено строк у
шість місяців, який починається з часу
відкриття спадщини.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу
право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця, у тому числі зачаті
за життя спадкодавця та народжені
після його смерті, той з подружжя, який
його пережив, та батьки.

Згідно вимог ч.3 ст.1272 ЦК України за
позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Відповідно до ч.4 п.24 Постанови Пленуму
Верховного суду України «Про судову
практику у справах про спадкування»
від 30.05.2008 року №7, вирішуючи питання
про визначення особі додаткового
строку, суд досліджує поважність
причини пропущення строку для
прийняття спадщини. при цьому
необхідно виходити з того, що поважними
є причини, пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до ч.3 п. 24 вищезгаданої
Постанови Пленуму Верховного Суду
України, При розгляді справ про надання
додаткового строку для прийняття
спадщини, слід перевіряти наявність
або відсутність спадкової справи
стосовно спадкодавця у державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини, наявність у
матеріалах справи обґрунтованої
постанови про відмову нотаріуса у
вчиненні нотаріальної дії, зокрема
відмови у видачі свідоцтва про право на
спадщину.

Згідно ч.1 ст. 1220 ЦК України, спадщина
відкривається внаслідок смерті особи
чи оголошення її померлою. Часом
відкриття спадщини є день смерті
спадкодавця.

Таким чином, суд вважає, що саме факт
проживання позивача на території іншої
країни та необізнаність в особливостях
національного спадкового
законодавства, призвели до пропуску
нею строку для прийняття спадщини, в
зв'язку з чим вважає зазначені причини
пропущення строку поважними,
пов'язаними з об'єктивними та істотними
труднощами для спадкоємця.

На підставі викладеного, суд
задовольняє позов та визначає ОСОБА_2
додатковий строк для подання нею заяви
про прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212-215,224-226 ЦПК
України, ст.ст. 1261, 1270, 1272 ЦК України,
суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_2 додатковий строк
терміном три місяці, після набрання
рішенням суду законної сили, для
подання заяви про прийняття спадщини в
порядку спадкування за законом після
смерті її батька, ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Харківської області
через Московський районний суд м.
Харкова протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення. Особи,
які не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення рішення
мають право подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з моменту
отримання його копії.

Суддя
Сиротников Р.Є.