АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22ц/796/7925/14
Головуючий у 1 інстанції - Парамонов М.Л.
Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2014 року
м.Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
м.Києва у складі:

головуючого -
Панченка М.М.

cуддів -
Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.

при секретарі -
Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві справу
за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на рішення Дарницького
районного суду м.Києва від 17 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_3, яка
діє у своїх інтересах та інтересах
малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, 3-я особа Орган опіки та
піклування Дарницької районної у
м.Києві державної адміністрації про
вселення та зобов»язання не чинити
перешкоди в користуванні квартирою,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року ОСОБА_3 яка діє у
своїх інтересах та інтересах
малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та просила винести рішення,
яким вселити її та її малолітнього сина
ОСОБА_4 у квартиру АДРЕСА_1 та усунути
перешкоди в користуванні спірною
квартирою.

Послалась на те, що вона разом з
сином зареєстровані на указаній
житлоплощі і були вселені в указану
квартиру на правах члені сім»ї
власника квартири ОСОБА_2.

Оскільки відповідачі ОСОБА_2 -
чоловік позивачки, з яким позивачка
перебувала у шлюбі з 11.11.2006 року по
23.12.2013 року, та його мати - відповідачка
ОСОБА_1, чинять перешкоди позивачці з
сином користуватись спірної квартирою,
позивачка вимушена звернулась з даним
позовом до суду.

Рішенням Дарницького районного
суду м.Києва від 17 грудня 2013 року позов
задоволено.

Судовим рішенням вселено ОСОБА_3 та її
малолітнього сина ОСОБА_4 у квартиру
АДРЕСА_1, а також зобов»язано
відповідачів не чинити перешкоди
позивачці та її малолітньому сину в
користуванні квартирою.

В поданій апеляційній скарзі
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просять
скасувати рішення Дарницького
районного суду м.Києва від 17 грудня 2013
року та ухвалити нове рішення, яким
відмовити у позові /а.с.64-66/.

Заслухавши доповідь по справі,
пояснення учасників процесу, вивчивши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу належить
відхилити, а рішення залишити без змін
з таких підств.

Як вбачається із матеріалів справи,
однокімнатна квартира АДРЕСА_1
перебуває у власності відповідача
ОСОБА_2.

З 11.11.2006 року позивачка ОСОБА_3 та
відповідач ОСОБА_2 перебували у шлюбі,
від спільного проживання у якому, мають
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановлено, що рішенням Дарницького
районного суду м.Києва від 23.12.2013 року
шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано з
ініціативи відповідача.

Встановлено, що з часу укладення шлюбу,
позивачка ОСОБА_3 постійно проживала у
спірній квартирі, як дружина власника
квартири, на правах члена його сім»ї. А
9.01.2007 року за згодою власника квартири
була зареєстрована на указаній
житлоплощі.

Малолітній син сторін ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований батьками
на указаній житлоплощі 27.08.2013 року
/а.с.27/.

В результаті конфліктних відносин з
відповідачами ОСОБА_2 та його матір»ю
ОСОБА_1, в результаті їх перешкоджання
проживати позивачці в указаній
квартирі, позивачка ОСОБА_3 вимушена
була 11.09.2013 року залишити спірну
квартиру та разом з малолітнім сином
проживати у своїх знайомих, оскільки
іншого житла крім спірної квартири,
вона не має.

Встановлено, що того ж дня, 11.09.2013 року
позивачка звернулась до органів
внутрішніх справ з приводу
перешкоджання їй відповідачем
користуватись житлом /а.с.4,5/.

В ході перевірки працівниками міліції
указаного звернення позивачки
встановлено, що відповідач ОСОБА_2
підтвердив факт того, що між сторонами
виникають конфліктні ситуації з
приводу користування квартирою.

Дійшовши висновку про задоволення
позову, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції обґрунтовано
керувався ст. 156 ЖК України, згідно якої,
члени сім"ї власника жилого будинку
/квартири/, які проживають разом з ним у
будинку /квартирі/, що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку /квартири/,
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням.

Судом на повно з»ясованих обставинах
встановлено, що позивачка та її
малолітній син були вселені на
постійне проживання в спірну квартиру,
як члени сім»ї власника з його згоди і
вели з ним спільне господарство.

Указана квартира для них була
постійним місцем проживання, оскільки
іншого житла вони не мають.

Певного порядку користування цим
житловим приміщенням угодою не
обумовлювалось.

Суд першої інстанції дійшов
обгрунтованого висновку, що
відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
починаючи з 11.09.2013 року створили
штучну перешкоду користування спірною
квартирою позивачці та її малолітньому
сину, у зв»язку з чим суд першої
інстанції обгрунтовано задовольнив
позов та вселив позивачку з малолітнім
сином у квартиру АДРЕСА_1.

Колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції рішення
винесене на повно з»ясованих
обставинах з дотриманням вимог
матеріального та процесуального права,
а доводи, викладені в апеляційній
скарзі не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2
відхилити, а рішення Дарницького
районного суду м.Києва від 17 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів з
моменту проголошення шляхом подання
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий

Судді