Справа № 433/922/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2014 року, Троїцький районний суд
Луганської області у складі:

головуючого судді Суського О.І.,

при секретарі Яковлєвій В.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Троїцьке цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, інтереси якої
представляє ОСОБА_2, до ОСОБА_3, третя
особа, що не заявляє самостійних вимог
на предмет позову Троїцька державна
нотаріальна контора Луганської
області, про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов вищезазначений позов,
в якому в обґрунтування позовних вимог
зазначено, що ОСОБА_3 на праві приватної
власності належав житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами,
що розташований в АДРЕСА_1, а також
відповідна присадибна земельна
ділянка розміром 0,1500 га. Вказане
нерухоме майно було зареєстровано у
встановленому законом порядку.
Позивачкою було досягнуто
домовленості з ОСОБА_3 щодо
купівлі-продажу вказаного нерухомого
майна, у зв'язку з чим позивачка
передала відповідачці домовлену суму
за придбання даного домоволодіння, а та
у свою чергу віддала позивачці усі
правовстановлюючі документи. На
підставі зазначеного правочину
сторонами було вчинено відповідну
розписку від 02 липня 2014 року. Однак, на
даний момент оформити нотаріально
укладений між сторонами правочин не
представляється можливим, оскільки
оригінал відповідного
правовстановлюючого документу на
присадибну земельну ділянку відсутній,
залишилася тільки його копія.
Зазначені обставини позбавляють
позивачку можливості узаконити
укладений між нею та відповідачкою
правочин. Позивачка просить суд
визнати право власності на зазначене
вище нерухоме майно.

Позивачка та її представник до суду не
з'явилися, надали аналогічні заяви,
згідно яких на позовних вимогах
наполягають у повному обсязі, просять
позов задовольнити, справу просять
розглянути без їх участі.

Відповідачка у судове засідання не
з'явилася, надала до суду заяву, згідно
якої проти задоволення позовних вимог
не заперечує, просить дану справу
розглянути без її участі.

Троїцька державна нотаріальна контора
Луганської області свого представника
у судове засідання не направила,
заперечень на позовні вимоги до суду не
надходило.

Суд, вивчивши та проаналізувавши
надані докази, встановив наступні
факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму
Верховного суду України № 5 від 12.06.2009
року «Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства, що
регулюють провадження у справі до
судового розгляду» у разі визнання
відповідачем (або його представником
за відсутності у дорученні відповідних
обмежень) позову можливе лише
ухвалення рішення про задоволення
позову, а не про задоволення позову
частково чи про відмову в його
задоволенні.

Ухвалюючи рішення по суті спору чи
постановляючи ухвали в попередньому
судовому засіданні, суд у
мотивувальній частині судового
рішення зазначає лише про дії сторін
щодо розпорядження своїми
процесуальними і матеріальними
правами та здійснені судом заходи з
перевірки таких дій.

Згідно рішення Троїцького районного
суду Луганської області № 2-937/10 від 24
грудня 2010 року за ОСОБА_3 визнано право
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами,
що розташований в АДРЕСА_1. Вказане
нерухоме майно було зареєстровано у
встановленому законом порядку.

Позивачкою було досягнуто
домовленості з ОСОБА_3 щодо
купівлі-продажу житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами,
що розташований в АДРЕСА_1, у зв'язку з
чим позивачка передала відповідачці
домовлену суму за придбання вказаного
нерухомого майна. На підставі
зазначеного правочину нами було
вчинено відповідну розписку від 02
липня 2014 року.

Згідно технічної документації вказане
нерухоме майно складається: житловий
будинок - А, а, а1, ґ, площею 70, 8 м.кв.;
літня кухня - Б, б, площею 35,1 м.кв.; сарай -
В, площею 15,7 м.кв.; сарай - Г ,площею 21,7
м.кв.; сарай - Д, площею 9,1 м.кв.; сарай - З,
площею 14 м.кв.; гараж - Ж, площею 19 м.кв.;
погріб - ПГ, площею 14 м.кв.; убиральня - Є,
площею 1,8 м.кв.; огорожа - 1,2.

Згідно державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯМ
№ 573319 ОСОБА_3 належить земельна ділянка
площею 0,1500 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), що розташована за
адресою в АДРЕСА_1 (кадастровий номер
:06:001:0555).

Однак, на даний момент оформити
нотаріально укладений між сторонами
правочин не представляється можливим,
оскільки оригінал відповідного
правовстановлюючого документу на
присадибну земельну ділянку відсутній.
Зазначені обставини позбавляють
позивачку можливості узаконити
укладений між нею та відповідачем
правочин.

Так, відповідно до ст.328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.

Згідно зі статтею 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу, одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Згідно зі ст.334 ЦК України, право
власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передання
майна, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст.638 ЦК України, договір
є укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України у
разі набуття права власності на
житловий будинок, будівлю або споруду,
що перебувають у власності,
користуванні іншої особи, припиняється
право власності, право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані ці об'єкти. До особи, яка
набула право власності на житловий
будинок, будівлю або споруду,
розміщенні на земельній ділянці, що
перебуває у власності іншої особи,
переходить право власності на земельну
ділянку або її частину, на якій вони
розміщені, без зміни її цільового
призначення.

З огляду на вищезазначене, позивачка з
відповідачкою домовилися щодо усіх
істотних умов укладеного між ними
правочину купівлі-продажу
вищевказаного нерухомого майна, що
підтверджується відповідними
доказами, і фактично відбулося повне
виконання правочину. Даний правочин
відповідає дійсній волі сторін, що
підтверджується вищевикладеними
обставинами, однак підстави для
нотаріального посвідчення вказаного
правочину відсутні з незалежних від
позивачки зазначених вище обставин.
Вказаний правочин на даний час не
потребує державної реєстрації, а тому
порушене право позивачки може бути
предметом захисту у судовому порядку.

Вказана правова позиція висловлена у
аналізі Верховного суду України за 2013
рік про застосування судами
законодавства про право власності при
розгляді цивільних справ, згідно якого
з 01 січня 2013 року державна реєстрація
правочинів щодо нерухомості скасована,
тому у разі недодержання сторонами
вимог закону про нотаріальне
посвідчення, якщо сторони домовилися
щодо усіх істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і
відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилася
від його нотаріального посвідчення,
суд може визнати такий правочин
дійсним, наслідком чого є визнання
права власності на відповідне нерухоме
майно.

У даному випадку між сторонами мають
місце саме зазначені вище
правовідносини, позивачка звернулася
до суду за захистом свого порушеного
майнового права, так як вона набула у
власність зазначене домоволодіння,
однак у неї відсутні підстави для
нотаріального посвідчення
відповідного правочину. Крім цього,
набуваючи право власності на житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами, позивачка також набуває
право власності на відповідну земельну
ділянку, на якій розташоване
домоволодіння. Таким чином, суд вважає
за необхідне задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі.

На підставі ст.ст. 328, 203, 204, 331, 334, 638, 655,
ЦК України, 120 ЗК України, керуючись
ст.ст.10,11,60, 174, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у
повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами, що
розташований в АДРЕСА_1, що складається:
житловий будинок - А, а, а1, ґ, площею 70, 8
м.кв.; літня кухня - Б, б, площею 35,1 м.кв.;
сарай - В, площею 15,7 м.кв.; сарай - Г
,площею 21,7 м.кв.; сарай - Д, площею 9,1 м.кв.;
сарай - З, площею 14 м.кв.; гараж - Ж, площею
19 м.кв.; погріб - ПГ, площею 14 м.кв.;
убиральня - Є, площею 1,8 м.кв.; огорожа -
1,2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
земельну ділянку для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд
(присадибна ділянка) площею 0,1500 га
(кадастровий :06:001:0555), що
розташована в АДРЕСА_1 3, право
власності на яку посвідчено державним
актом на право власності на земельну
ділянку серії ЯМ № 573319.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя