АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
_________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 вересня 2014 року. Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Усика Г.І.

суддів - Нежури В.А., Шахової О.В.

при секретарі - Меєчко Д.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
Відкритого акціонерного товариства
«Нафтопереробний комплекс - Галичина»
на рішення Солом'янського районного
суду м. Києва від 04 червня 2014 року у
справі за позовом Відкритого
акціонерного товариства
«Нафтопереробний комплекс - Галичина»
до Державної служби інтелектуальної
власності України, ОСОБА_1, третя особа:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Інвестиції і
консалтинг» про визнання недійсним
свідоцтва на знак для товарів і послуг,-

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ВАТ «Нафтопереробний
комплекс - Галичина» (надалі НПК
«Галичина») звернулося до суду з
позовом до Державної служби
інтелектуальної власності України,
ОСОБА_1, третя особа: ТОВ «Інвестиції і
консалтинг», в якому з урахуванням
уточнення, просило визнати недійсним
свідоцтво України НОМЕР_1 на знак для
товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1»,
зареєстрований в Державному реєстрі
свідоцтв України на знаки для товарів і
послуг 25.04.2008 р. на ім'я ОСОБА_1,
посилаючись на те, що воно видано
внаслідок порушення прав позивача, а
також просив зобов'язати Державну
службу інтелектуальної власності
України внести зміни до Державного
реєстру свідоцтв України на знаки для
товарів і послуг щодо визнання
недійсним зазначеного свідоцтва, та
здійснити про це відповідну публікацію
в офіційному бюлетені «Промислова
власність».

На обґрунтування своїх вимог зазначав,
що НПК «Галичина» є власником
пансіонату «ІНФОРМАЦІЯ_1», що
знаходиться в м. Трускавець, вул.
Шевченка, 38 Львівської області, який
він використовує понад 20 років, зокрема
ще до прийняття Закону України «Про
охорону прав на знаки для товарів і
послуг».

У серпні 2012 р. на адресу НПК «Галичина»
надійшов лист від ТОВ «Інвестиції і
консалтинг», яким третя особа
повідомила, що у 2012 р. вона завершила
будівництво житлово-готельного
комплексу з розвинутою
інфраструктурою «ІНФОРМАЦІЯ_1» у м.
Трускавець та просила перейменувати
пансіонат «ІНФОРМАЦІЯ_1» з огляду на те,
що знаходження в одному населеному
пункті двох об'єктів з тотожним
найменуванням та наданням подібних
послуг призведе до сплутування
споживачами таких послуг з особою яка
їх надає, та з метою уникнення судового
спору.

Справа № 760/8650/13-ц № апеляційного
провадження:22-ц/796/9439/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Зінченко
С.В.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Усик Г.І. Посилаючись на те,
що знак для товарів і послуг
«ІНФОРМАЦІЯ_1» є оманливим або таким, що
може ввести в оману щодо товару, послуг
або особи, яка виробляє товар або надає
послугу та, що реєстрація цього знаку
за відповідачем порушує права НПК
«Галичина», позивач просив визнати
його недійсним з підстав передбачених
ст.19 Закону України «Про охорону прав
на знаки для товарів і послуг».

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 04.06.2014 р. в задоволенні
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ВАТ
«НПК «Галичина» просив рішення
скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог в повному
обсязі, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи та неправильне
застосуванням норм матеріального
права і процесуального права.

В судовому засіданні представник ВАТ
«НПК «Галичина» просив задовольнити
апеляційну скаргу з наведених у ній
підстав.

Зазначав, що суд першої інстанції
дійшов помилкового висновку про те, що
НПК «Галичина» не надає послуг з
використанням позначення
«ІНФОРМАЦІЯ_1», а здійснює лише
діяльність з виробництва продуктів
нафтопереробки, електроенергії, оптову
торгівлю твердим, рідким, газоподібним
паливом і подібними продуктами, які є
основними видами діяльності, не
звернувши увагу на те, що відповідно до
статуту НПК «Галичина» предметом
діяльності товариства є також
діяльність з надання туристичних
послуг та здійснення будь-яких інших
видів діяльності, не заборонених
чинним законодавством України. При
цьому суд першої інстанції не звернув
увагу, що позивач з 1988 року
використовує пансіонат «ІНФОРМАЦІЯ_1»
за призначенням та сплачує туристичний
(готельний) збір.

Вказував також на помилковість
висновку суду в частині відсутності у
позивача підстав для звернення до суду
про порушення його прав, та щодо
пропуску НПК «Галичина» строку
позовної давності, оскільки про
порушення своїх прав позивач дізнався
з моменту надіслання листа ТОВ
«Інвестиції і консалтинг» від 02.08.2012 р.
з вимогою про перейменування
пансіонату «ІНФОРМАЦІЯ_1», та звернення
ОСОБА_1 з позовом до Трускавецького
міського суду Львівської області до
ОСОБА_5 (орендаря пансіонату
«ІНФОРМАЦІЯ_1»), треті особи: НПК
«Галичина», ТОВ «Інвестиції і
консалтинг» про припинення порушених
прав на зареєстрований знак для
товарів і послуг.

Також вважав, що суд неправильно
застосував строк позовної давності з
огляду на те, що відповідно до ст.268 ЦК
України позовна давність не
поширюється на вимогу, що випливає із
порушення особистих немайнових прав.

Представник Державної служби
інтелектуальної власності, а також
представники ОСОБА_1 та ТОВ «Інвестиції
і консалтинг» просили апеляційну
скаргу відхилити, посилаючись на те, що
її доводи не ґрунтуються на матеріалах
справи та вимогах закону.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які приймали участь в
судовому засіданні, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів виходить з
наступного.

З матеріалів справи убачається, що
позивач НПК «Галичина» є власником
пансіонату «ІНФОРМАЦІЯ_1»,
розташованого у м. Трускавець, який він
використовує за призначенням з 1988 року,
що підтверджується доданими до
матеріалів справи доказами.

25.04.2008 р. Державним департаментом
інтелектуальної власності України
ОСОБА_1 видано свідоцтво України НОМЕР_1
на знак для товарів і послуг
«ІНФОРМАЦІЯ_1» за заявкою №m 2006 18713,
поданою 27.11.2006 р. відносно заявлених
товарів 36 класу МКТП: фінансова
діяльність, кредитно-грошові операції,
операції з нерухомістю, житлове
керування, посередництво у
забезпеченні житлом, збирання наймової
плати, наймання (орендування) квартир,
наймання (орендування) контор
(нерухомого) майна, довгострокове
наймання (орендування) нерухомого
майна (лізингування), агентства
нерухомого майна, керування нерухомим
майном, посередництво (забезпечення
агентами-посередниками), наймання на
виплат (в кредит).

У серпні 2012 р. ТОВ «Інвестиції і
консалтинг», засновником якого є
відповідач ОСОБА_1, направило на адресу
НПК «Галичина» лист, яким повідомило
позивача про те, що у 2012 р. воно
завершило будівництво
житлово-готельного комплексу з
розвинутою інфраструктурою
«ІНФОРМАЦІЯ_1» у м. Трускавці, та
просило перейменувати належний
позивачеві пансіонат «ІНФОРМАЦІЯ_1» з
огляду на те, що знаходження в одному
населеному пункті двох об'єктів з
тотожним найменуванням та наданням
подібних послуг призведе до
сплутування споживачами таких послуг з
особою яка їх надає, та з метою
уникнення судового спору.

Відповідно до висновку експерта
від 30.10.2013 р. №49 знак для товарів і
послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» стосовно
наведених у свідоцтві України № 90636
послуг 36 класу МКТП: операції з
нерухомістю, житлове керування,
посередництво у забезпеченні житлом,
збирання наймової плати, наймання
(орендування) квартир, агентства
нерухомого майна, керування нерухомим
майном є таким, що може ввести в оману
щодо особи, яка надає послуги.

Відмовляючи в задоволенні
позовних НПК «Галичина», суд першої
інстанції виходив з недоведеності
порушених, невизнаних чи оспорених
прав позивача, пов'язаних з
використанням знаку для товарів і
послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1», а відтак
відсутності підстав для звернення
позивача з такими вимогами.

Крім того суд вважав, що позивач
пропустив строк позовної давності з
огляду на те, що оспорюване свідоцтво
було видано 25.04.2008 р., а з позовом про
визнання його недійсним позивач
звернувся 22.04.2013 р., та з урахуванням
поданої представником відповідача
заяви про застосування наслідків
спливу позовної давності і відсутності
поважних причин для поновлення цього
строку.

З таким висновком суду повністю
погодитись не можна виходячи з
наступного.

Відповідно до п.2 ст.6 Закону
України «Про охорону прав на знаки для
товарів і послуг» не можуть одержати
правову охорону позначення, які є
оманливими або такими, що можуть ввести
в оману щодо товару, послуги або особи,
яка виробляє товар або надає послугу.

За змістом ст.19 цього Закону у разі
невідповідності зареєстрованого знака
умовам надання правової охорони
свідоцтво може бути визнано у судовому
порядку недійсним повністю або
частково.

Відповідно до п. 2 ст.6 Закону України
«Про охорону прав на знаки для товарів
і послуг» не можуть бути зареєстровані
як знаки позначення які є оманливими
або такими, що можуть ввести в оману
щодо товару, послуги або особи, яка
виробляє товар або надає послугу.

Пунктом 4.3.1.9 Правил складання, подання
та розгляду заявки на видачу свідоцтва
України на знак для товарів і послуг»
передбачено, що до позначень, що є
оманливими або такими, що можуть ввести
в оману щодо товару, послуги або особи,
яка виробляє товар або надає послугу,
відносяться позначення, які породжують
у свідомості споживача асоціації,
пов'язані з певною якістю, географічним
походженням товарів або послуг або з
певним виробником, які насправді не
відповідають дійсності.

Позначення може бути визнане оманливим
або таким, що здатне вводити в оману,
коли є очевидним, що воно в процесі
використання як знака не виключає
небезпеку введення в оману споживача.

Позивач НПК «Галичина» не є власником
знаку для товарів і послуг
«ІНФОРМАЦІЯ_1». Позначення
«ІНФОРМАЦІЯ_1» міститься в назві
пансіонату, який входить до складу його
цілісного майнового комплексу, і не є
його комерційним (фірмовим)
найменуванням, та не є добре відомим
позначенням в Україні.

Зазначена у статуті НПК «Галичина»
діяльність з надання туристичних
послуг не відноситься до основного
предмету діяльності позивача.

Сам факт звернення ТОВ «Інвестиції і
консалтинг» до позивача з вимогою про
перейменування пансіонату
«ІНФОРМАЦІЯ_1» з огляду на те, що
знаходження в одному населеному пункті
двох об'єктів з тотожним найменуванням
та наданням подібних послуг призведе
до сплутування споживачами таких
послуг з особою яка їх надає, та
звернення ОСОБА_1 з позовом до
Трускавецького міського суду
Львівської області до ОСОБА_5 (орендаря
пансіонату «ІНФОРМАЦІЯ_1»), треті особи:
НПК «Галичина», ТОВ «Інвестиції і
консалтинг» про припинення порушених
прав на зареєстрований знак для
товарів і послуг, не є підтвердження
порушення прав позивача на позначення
«ІНФОРМАЦІЯ_1», що ним добросовісно
використовується з 1988 року, оскільки
відповідно до ч.1 ст.500 ЦК України
будь-яка особа, яка до дати подання
заявки на торговельну марку або, якщо
заявлено пріоритет, до дати пріоритету
заявки в інтересах своєї діяльності
добросовісно використовувала
торговельну марку в Україні, або
здійснила значу і серйозну підготовку
для такого використання, має право на
безоплатне продовження такого
використання або використання, яке
передбачалося зазначеною підготовкою
(право попереднього користувача).

Крім того, за змістом та п.6 ст.16
Закону України «Про охорону прав на
знаки для товарів і послуг» виключне
право власника свідоцтва забороняти
іншим особам використовувати без його
згоди зареєстрований знак не
поширюється на здійснення будь-якого
права, що виникло до дати подання
заявки або, якщо було заявлено
пріоритет, до дати пріоритету заявки.

З урахуванням наведеного, суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку про відсутність порушених
прав позивача.

Однак, суд першої інстанції
відмовив в задоволенні позовних вимог
НПК «Галичина» одночасно і за спливом
строку позовної давності, що
суперечить положенням діючого
цивільного процесуального
законодавства та роз'ясненням
Верховного Суду України, викладеним у
п.11 постанови Пленуму Верховного суду
України «Про судове рішення у
цивільний справі», відповідно до якого
встановивши, що строк для звернення з
позовом пропущений без поважної
причини, суд у рішенні зазначає про
відмову в позові з цих підстав, якщо про
застосування позовної давності
заявлено стороною у спорі, зробленою до
ухвалення ним рішення, крім випадків
коли позов не доведено, що є
самостійною підставою для цього.

Ураховуючи наведене, та що позивач
звернувся з позовом про усунення
порушення його немайнових прав які є
продовжуваними, і про порушення яких
він дізнався лише у серпні 2012 р., суд
безпідставно застосував зазначену
підставу для відмови в задоволенні
позовних вимог НПК «Галичина», а тому
вона підлягає виключенню з
мотивувальної частини рішення.

Зважаючи на викладене та керуючись ст.
ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія
суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника
Відкритого акціонерного товариства
«Нафтопереробний комплекс - Галичина»
задовольнити частково.

Рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 04 червня 2014 року змінити,
виключивши з мотивувальної частини
рішення посилання суду, як на одну з
підстав відмови у задоволенні позовних
вимог Відкритого акціонерного
товариства «Нафтопереробний комплекс -
Галичина» на ч.3 та ч.4 ст.267 ЦК України
(сплив строку позовної давності).

В іншій частині рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 04 червня 2014 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Судді: