АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7997/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Багрова А. Г. Доповідач - Прозорова
М.Л. Категорія 59
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2014 року

08 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Каратаєвої Л.О.,
Козлова С.П.,

при секретарі: Панченко Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 29 липня 2014 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
лікаря-хірурга Шостака Леоніда
Володимировича, комунального закладу
охорони здоров'я "Міська лікарня №4" про
визнання листка непрацездатності
частково недійсним, -

В С Т А Н О
В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення Нікопольського міськрайонного
суду Дніпропетровської області від 29
липня 2014 року та постановити нове
рішення по суті позовних вимог (а.с.56-60).

Рішенням Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 29 липня 2014 року відмовлено
у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
лікаря-хірурга Шостака Л.В., КЗОЗ
"Міська лікарня №4" про визнання листка
непрацездатності частково недійсним
(а.с.49-50).

Як на підстави апеляційної скарги,
ОСОБА_2 посилається на те, що судом
порушені норми матеріального та
процесуального права, а також неповно
з'ясовані обставини, що мають значення
для справи (а.с.56-60).

Перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду
залишенню без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 перебував на денному стаціонарі
КЗ "Нікопольська міська лікарня №4" з
27.02.104 року по 12.03.2014 року (а.с.28).

Згідно відомостей з листка
непрацездатності та пояснень сторін,
судом встановлено, що 07.03.2014 року ОСОБА_2
згідно рішення ЛКК звільнено від
роботи на час перебування в денному
стаціонарі до 12.03.2014 року (а.с.28).

Оскільки ОСОБА_2 з особистих причин не
з'явився до лікаря за листком
непрацездатності, 12.03.2014 року лікар
листок закрив та вказав, що стати до
роботи 13.03.2014 року і такі дії
відповідають чинному законодавству та
інструкції про порядок заповнення
листка непрацездатності.

В суді апеляційній інстанції Шостак
Л.В. пояснив, що підстав для продовження
лікарняного листка не було, крім того,
позивач поясняв йому, що 13.03.2014 року у
нього був вихідний день.

За таких обставин, в силу діючого
законодавства, суд першої інстанції
прийшов до обґрунтованого висновку про
відмову позивачу у задоволенні
позовних вимог.

Доводи ОСОБА_2 про те, що лікар не мав
права вказувати в листку
непрацездатності, що йому необхідно
стати до роботи 13.03.2014 року, оскільки в
цей день він був на прийомі у лікаря, є
необґрунтованими. З матеріалів справи
вбачається, що позивач перебував на
денному стаціонарі з 17.02.2014 року.
Рішенням ЛКК 07.03.2014 року ОСОБА_2 було
повідомлено, що листок
непрацездатності продовжено до 12.03.2014
року. Позивач відпрошувався до м.
Дніпропетровськ на обстеження і знав,
що повинен був з'явитись до лікаря
12.03.2014, але з'явився до нього на прийом
тільки 13.03.2014 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 дійсно
приходив на прийом до лікаря 13.03.2014 року
(а.с.7), однак ця обставина не є підставою
для продовження звільнення від роботи
згідно листка непрацездатності та
визнання його недійсним.

Вирішуючи спір, який виник між
сторонами, суд першої інстанції в
достатньо повному обсязі з'ясував
права та обов'язки сторін, обставини
справи, перевірив доводи сторін та дав
їм належну правову оцінку, постановив
рішення, яке відповідає вимогам закону.
Висновки суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами та
поясненнями самих сторін.

Наведені в апеляційній скарзі інші
доводи не спростовують висновків
місцевого суду, зводяться до
переоцінки доказів і незгоди із
висновками суду щодо обставин справи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України,
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

Судом апеляційної інстанції не
встановлено порушень матеріального
або процесуального закону, які могли б
потягти за собою скасування рішення
суду першої інстанції в оскарженій
частині.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
є необґрунтованими, а рішення суду
відповідає вимогам закону та
матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,315,319 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л
И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Нікопольського міськрайонного
суду Дніпропетровської області від 29
липня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та протягом двадцяти днів
може бути оскаржена у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий:
М.Л. Прозорова

Судді:
С.П. Козлов

Л.О. Каратаєва