АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/5597/14
Головуючий 1-ї інстанції
Доповідач - Колтунова
Категорія: право власності
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 18» вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого: Колтунової А.І.,

суддів: Гальянової І.Г., Піддубного Р.М.,

при секретарі: Поволяєвій О.В., Попій
Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
цивільну справу за апеляційними
скаргами представника реєстраційної
служби Харківського міського
управління юстиції, ОСОБА_1 на рішення
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 27 червня 2014 року за позовом
ОСОБА_2 до товариства з обмеженою
відповідальністю «Оргтехбуд»,
реєстраційної служби Харківського
міського управління юстиції, треті
особи: ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання
права власності та за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, товариства з обмеженою
відповідальністю «Оргтехбуд», третя
особа - ОСОБА_3 про визнання договору
недійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

08 липня 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Оргтехбуд» (далі - ТОВ «Оргтехбуд»),
реєстраційної служби Харківського
міського управління юстиції, треті
особи: ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання
права власності.

В обґрунтування позову зазначила, що 12
січня 2006 року між нею та ТОВ
«Оргтехбуд» було укладено договір №
12.011-1 на дольову участь у будівництві,
відповідно до умов якого вона
зобов'язалася приймати участь у
будівництві сімнадцятиповерхового
житлового будинку за адресою АДРЕСА_1, в
формі часткового фінансування
будівництва шляхом внесення дольових
коштів в розмірі та на умовах,
визначених угодою, а ТОВ «Оргтехбуд»
після завершення будівництва та
введення будинку до експлуатації
передати за актом приймання-передачі у
власність останньої однокімнатну
квартиру № 51, що розташована на
дев'ятому поверсі, житловою площею
згідно проекту 47,80 кв.м. (далі - договір).

ОСОБА_2 належним чином виконала
покладені на неї за договором
обов'язки, сплатила кошти за
будівництво в розмірі 170 717,71 грн., однак
відповідач після завершення
будівництва, прийняття будинку до
експлуатації та присвоєння йому
поштової адреси, належним чином
покладені на нього за договором
обов'язки щодо передачі за актом
прийому-передачі позивачу квартири № 51
не виконав. Зважаючи на що, ОСОБА_2 на
адресу ТОВ «Оргтехбуд» було направлено
письмову претензію з вимогою передати
у її власність квартиру № 51, однак
відповідач залишив зазначену
претензію без задоволення.

Крім того, 29 січня 2011 року між ТОВ
«Оргтехбуд», в особі керуючого
санацією ОСОБА_4, та ОСОБА_1 укладено
договір купівлі-продажу майнових прав,
відповідно до умов якого ТОВ
«Оргтехбуд», в особі керуючого
санацією ОСОБА_4, продає, а ОСОБА_1 купує
майнові права на вищезазначену
квартиру № 51, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1 (АДРЕСА_1).

Відповідно до свідоцтва про право
власності від 02 серпня 2013 року, номер
7484190, виданого реєстраційною службою
Харківського міського управління
юстиції Харківської області, право
власності на квартиру № 51, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
зареєстроване за ОСОБА_1

ОСОБА_2 зазначила, що на час укладення з
ОСОБА_1 договору купівлі-продажу
майнових прав ОСОБА_4 не був
призначений арбітражним керуючим
санацією боржника - ТОВ «Оргтехбуд»,
зважаючи на що, не мав відповідних
повноважень на укладення зазначеного
договору. Крім того, під час його
укладення від ОСОБА_1 було приховано
той факт, що майнові права на спірну
квартиру були відчужені у 2006 році
ОСОБА_2

Зважаючи на зазначене, ОСОБА_2, з
урахуванням уточнень, просила суд
визнати за нею право власності на
квартиру № 51, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1, визнати недійсним
договір купівлі-продажу майнових прав
№ 29/01 від 29 січня 2011 року, укладений між
ТОВ «Оргтехбуд», в особі керуючого
санацією ОСОБА_4, та ОСОБА_1, із
застосуванням наслідків недійсності,
визнати недійсним свідоцтво про право
власності від 02 серпня 2013 року, номер
7484190, видане реєстраційною службою
Харківського міського управління
юстиції Харківської області на ім'я
ОСОБА_1, скасувати державну реєстрацію
права власності ОСОБА_1 на квартиру № 51,
що розташована за адресою: АДРЕСА_1,
стягнути з ТОВ «Оргтехбуд» судові
витрати.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник
проти задоволення позову заперечували.

В квітні 2014 року ОСОБА_1 подала
зустрічний позов, в якому зазначила, що
доводи ОСОБА_2 є необґрунтованими,
оскільки на підставі укладеного між
ТОВ «Оргтехбуд» та ОСОБА_2 12 січня 2006
року договору на дольову участь у
будівництві № 12.011-1 у останньої виникло
право вимоги переходу права власності
на об'єкт будівництва лише після
завершення будівництва житлового
будинку та вводу його в експлуатацію. 08
вересня 2010 року господарським судом
Харківської області було відкрито
провадження у справі про банкрутство
ТОВ «Оргтехбуд», на той час
вищезазначений сімнадцятиповерховий
будинок був об'єктом незакінченого
будівництва, зважаючи на що, у ОСОБА_2
було відсутнє право вимоги переходу
права власності на об'єкт будівництва -
квартиру № 51. У зв'язку з чим, ОСОБА_2
повинна була перевести майнові вимоги
у грошові та звернутися із грошовими
вимогами до ТОВ «Оргтехбуд» в рамках
процедури банкрутства, як конкурсний
кредитор. До господарського суду
ОСОБА_2 не зверталася з заявою як
конкурсний кредитор. Крім того,
зазначений договір на дольову участь у
будівництві є незаконним, оскільки
укладений з порушенням вимог ч.3 ст. 4
Закону України «Про інвестиційну
діяльність». Зважаючи на зазначене,
просила суд визнати договір 12.011-1 на
дольову участь у будівництві від 12
січня 2006 року, укладений між ОСОБА_2 та
ТОВ «Оргтехбуд», недійсним.

Рішенням Дзержинського районного суду
м. Харкова від 27 червня 2014 року позов
ОСОБА_2 до ТОВ «Оргтехбуд»,
реєстраційної служби Харківського
міського управління юстиції, третя
особа - ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання
права власності задоволено. Визнано за
ОСОБА_2 право власності на квартиру № 51,
що розташована на дев'ятому поверсі
сімнадцятиповерхового житлового
будинку по АДРЕСА_1. Визнано недійсним
договір купівлі-продажу майнових прав
на квартиру № 51 від 29 січня 2011 року №
29/01 , укладений між ТОВ «Оргтехбуд» та
ОСОБА_1, із застосуванням наслідків
недійсності. Визнано недійсним
свідоцтво про право власності, серія та
номер 7484190 від 02 серпня 2013 року, видане
реєстраційною службою Харківського
міського управління юстиції
Харківської області. Скасовано
державну реєстрацію права власності
ОСОБА_1 на квартиру № 51, що розташована
за адресою: АДРЕСА_1. Стягнуто з ТОВ
«Оргтехбуд» на користь ОСОБА_2 витрати
по сплаті судового збору в сумі 1 707,20
грн. У задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ТОВ «Оргтехбуд», третя особа -
ОСОБА_3 про визнання договору недійсним
відмовлено. Витрати по сплаті судового
збору залишено за позивачем.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції представником реєстраційної
служби Харківського міського
управління юстиції подано апеляційну
скаргу, в якій просить рішення суду в
частині скасування права державної
реєстрації права власності ОСОБА_1 на
квартиру № 51, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1, скасувати. При цьому
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права. Зазначає, що на
спір щодо скасування державної
реєстрації права власності
поширюється юрисдикція
адміністративних судів, а не судів
загальної юрисдикції.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції ОСОБА_1 також подано
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення скасувати, у задоволенні
позову ОСОБА_2 відмовити. При цьому
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права. Зазначає, що
висновки суду не відповідають
фактичним обставинам по справі,
неповно з'ясовані обставини, що мають
значення для вирішення справи по суті.
Крім того, судом було вирішено питання
стосовно прав та обов'язків осіб, які не
були залучені до участі у справі в
якості належних учасників по справі.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та
її представник, представник
реєстраційної служби Харківського
міського управління юстиції
апеляційні скарги підтримали.

Представник ОСОБА_2 проти задоволення
апеляційних скарг заперечувала.

Представник ТОВ «Оргтехбуд» та ОСОБА_3
в судове засідання не з'явилися, про час
та місце розгляду справи повідомлені
належним чином (а.с. 375, 377).

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді, пояснення ОСОБА_5 та
представників сторін, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, вважає, що
апеляційні скарги ОСОБА_1 та
представника реєстраційної служби
Харківського міського управління
юстиції задоволенню не підлягають з
наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2
про визнання права власності, визнання
недійсним договору купівлі-продажу
майнових прав на квартиру № 29/01 від 29
січня 2011 року, укладеного між ТОВ
«Оргтехбуд», в особі керуючого
санацією ОСОБА_4, та ОСОБА_1, свідоцтва
про право власності на вказану
квартиру та про скасування державної
реєстрації, суд першої інстанції
виходив з того, що майнові права на
квартиру № 51, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1, за договором
купівлі-продажу майнових прав № 29/01 від
29 січня 2011 року, були передані ТОВ
«Оргтехбуд» ОСОБА_1 за відсутності на
це правових підстав, оскільки на час
укладення цього правочину майнові
права на цю квартиру належали позивачу
на підставі договору на дольову участь
у будівництві № 12.011-1 від 12 січня 2006
року. Крім того, цей договір був
укладений з порушенням вимог Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Колегія суддів погоджується з даними
висновками суду, виходячи з наступного.

Судом встановлено, підтверджується
письмовими доказами та не
заперечується сторонами, що 12 січня 2006
року між ОСОБА_2 та ТОВ «Оргтехбуд» було
укладено договір на дольову участь у
будівництві № 12/01/1-1 (а.с. 6-10).

Відповідно до пунктів 1.1., 1.2. цього
договору позивач зобов'язався прийняти
дольову участь в будівництві
сімнадцятиповерхового житлового
будинку, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1 на умовах договору без
утворення юридичної особи. Позивач
приймає участь в будівництві будинку в
формі часткового фінансування
будівництва шляхом внесення дольових
коштів в розмірі та на умовах,
визначених даним договором. Після
завершення будівництва та введення
будинку в експлуатацію відповідач
передає за актом прийому-передачі у
власність позивача однокімнатну
квартиру № 51 на дев'ятому поверсі
сімнадцятиповерхового будинку
житловою площею 47,80 кв.м. згідно проекту
(а.с. 6).

Відповідно до п. 2.1.-2.3. зазначеного
договору дольова участь позивача в
будівництві будинку складала
фіксовану суму, що в еквіваленті
дорівнює 33 938,00 доларам США за курсом
Національного Банку України з
урахуванням податку на додану
вартість, яку позивач зобов'язалася
внести відповідно до графіку
фінансування, в термін до 03 червня 2013
року (а.с. 6,7).

Взяті на себе зобов'язання по сплаті
коштів за будівництво цієї квартири
ОСОБА_6 виконала належним чином.
Грошова сума в розмірі 170 717,71 грн., що в
еквіваленті дорівнює 33 938,00 доларам США,
була внесена останньою в період з 14
березня по 13 грудня 2007 року (а.с. 11-14).

Виходячи зі змісту пунктів 1.2., 3.1.4., 4.1
договору на дольову участь у
будівництві за умови повного виконання
позивачем зобов'язань, передбачених
цим договором, ТОВ «Оргтехбуд»
зобов'язано після завершення
будівництва та вводу будинку в
експлуатацію передати позивачу за
актом прийому-передачі, не пізніше
десяти днів після реєстрації будинку в
державних органах БТІ, спірну квартиру
№ 51, що розташована на дев'ятому
поверсі сімнадцятиповерхового
будинку, житловою площею 47,80 кв. м. (а.с.
6-8).

Відповідно до п. 4.8. цього договору
після здачі будинку до експлуатації,
йому повинно бути присвоєно поштову
адресу, про що буде укладено додаткову
угоду між сторонами (а.с.7).

З матеріалів справи вбачається, що
відповідно до декларації про
готовність об'єкту до експлуатації від
30 березня 2012 року № ХК 6,
зареєстрованої інспекцією Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Харківській області,
сімнадцятиповерховий житловий будинок
по АДРЕСА_1 є закінченим будівництвом
та готовим до експлуатації (а.с. 15-17).

Рішенням виконавчого комітету
Харківської міської ради Харківської
області № 798 від 12 грудня 2012 року
вищезазначеному
сімнадцятиповерховому житловому
будинку присвоєна адреса: АДРЕСА_1 (а.с.
18).

Таким чином, право вимагати виконання
зобов'язань щодо передачі квартири за
договором № 12.01./1-1 від 12 січня 2006 року у
ОСОБА_2 виникло з зазначеного часу,
тобто з 03 грудня 2012 року.

Оскільки відповідач умови цього
договору не виконував, то 26 лютого 2013
року позивачем на адресу ТОВ
«Оргтехбуд» було направлено претензію
з вимогою передати у власність
квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 19, 20).

Викладені ОСОБА_2 в письмовій претензії
вимоги ТОВ «Оргтехбуд» виконано не
було.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що в порушення умов договору
на дольову участь в будівництві ТОВ
«Оргтехбуд» не були виконані
зобов'язання за цим договором щодо
передання у власність позивачу
вищезазначеної квартири.

Під час розгляду справи судом першої та
апеляційної інстанції було
встановлено, що відповідно до договору
купівлі-продажу майнових прав № 29/01 від
29 січня 2011 року, укладеного між ТОВ
«Оргтехбуд», в особі керуючого
санацією ОСОБА_4, та ОСОБА_1, акту
прийому-передачі майнових прав на
об'єкт нерухомості від 26 лютого 2013 року,
свідоцтво про право власності на
зазначене житлове приміщення від 02
серпня 2013 року № 7484190 було видано на
ім'я ОСОБА_1 (а.с. 86-92, 96).

Сторонами не оспорюється той факт, що
предметом договору на дольову участь у
будівництві та договору
купівлі-продажу майнових прав є спірна
квартира.

Зібрані по справі докази безспірно
свідчать про те, що договір
купівлі-продажу майнових прав № 29/01 від
29 січня 2011 року, укладений ТОВ
«Оргтехбуд», в особі керуючого
санацією ОСОБА_4, та ОСОБА_1 з порушенням
вимог ст.ст. 227, 229, 230 ЦК України, Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Так, відповідно до даного договору
представник ТОВ «Оргтехбуд» при
укладенні цього правочину діяв як
керуючий санацією боржника ТОВ
«Оргтехбуд», призначений на підставі
ухвали господарського суду від 24 січня
2011 року (а.с. 86).

Разом з тим, з матеріалів справи
вбачається, що ОСОБА_7 був наділений
повноваженнями керуючого санацією
боржника ТОВ «Оргтехбуд» лише ухвалою
господарського суду Харківської
області від 24 лютого 2011 року (а.с. 159, 160).

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, що на час
укладення договору № 29/01 від 29 січня 2011
року у ОСОБА_7 були відсутні
повноваження на його підписання.

Крім того, судом встановлено, що цей
договір був укладений ТОВ «Оргтехбуд»
в рамках процедури банкрутства, але без
відповідного дозвільного документу на
реалізацію майна боржника, тобто до
затвердження плану судової санації
боржника.

План санації ТОВ «Оргтехбуд»
затверджено не було, оскільки ухвала
господарського суду Харківської
області від 25 червня 2011 року про
затвердження плану санації боржника
скасована в апеляційному порядку.

Також, при укладенні цього договору не
було враховано, що майнові права на
спірну квартиру ТОВ «Оргтехбуд» вже
були відчужені на підставі договору на
дольову участь у будівництві від 12
січня 2006 року ОСОБА_2, яка
профінансувала будівництво цієї
квартири у 2007 році, тобто ще до
порушення процедури банкрутства.

Доводи апелянта стосовно того, що
фактично договір купівлі-продажу
майнових прав № 29/01 був укладений 29
січня 2013 року, коли ОСОБА_7 мав
повноваження на укладення даного
договору, не можуть бути визнані
обґрунтованими, оскільки
правовстановлюючий документ -
свідоцтво про право власності на
спірну квартиру, було видано ОСОБА_1 на
підставі договору купівлі-продажу
майнових прав від 29 січня 2011 року.

На підставі договору купівлі-продажу
майнових прав від 29 січня 2013 року,
оригінал якого ОСОБА_1 було надано до
суду апеляційної інстанції, будь-яких
юридичних фактів встановлено не було.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що договір
купівлі-продажу майнових прав на
спірну квартиру № 29/01 від 29 січня 2011
року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ
«Оргтехбуд», не відповідає вимогам
ст.ст. 227, 229, 230 ЦК України, Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» та суттєво
порушує права ОСОБА_2, яка набула
майнові права на спірну квартиру після
виконання умов договору про дольову
участь у будівництві, сплативши повну
вартість зазначеної квартири, у зв'язку
з чим є правові підстави для визнання
зазначеного договору недійсним.

Та обставина, що при визнанні цього
правочину недійсним не вирішено
питання щодо повернення ОСОБА_1
сплаченої при його укладенні грошової
суми, не є правовою підставою для
скасування рішення суду в цій частині,
оскільки таких позовних вимог заявлено
не було.

Наявність даного рішення суду першої
інстанції не перешкоджає ОСОБА_1, а
навпаки, надає право звернення з
зазначеним позовом.

Доводи ОСОБА_1 про те, що судом першої
інстанції при ухваленні рішення
неправильно був застосований
матеріальний закон, оскільки фактично
між сторонами був укладений договір
будівельного підряду, та
правовідносини між ними повинні
регулюватися ст.ст. 620, 875 ЦК України, а
саме, у разі відсутності спірної
квартири ОСОБА_2 повинна перевести
майнові вимоги у грошові та звернутися
із грошовими вимогами до ТОВ
«Оргтехбуд» в рамках процедури
банкрутства, як конкурсний кредитор, є
необґрунтованим.

В розумінні абзацу 5 ст. 1 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
ОСОБА_2 не є кредитором, оскільки не має
підтверджених документами вимог щодо
грошових зобов'язань боржника.

Договір на дольову участь у
будівництві підтверджує зобов'язання
ТОВ «Оргтехбуд» по здійсненню
будівництва профінансованої ОСОБА_2
квартири, введення цієї квартири в
експлуатацію та передання її за актом
прийому-передачі останній.

Право на звернення до суду з вимогою
про захист порушених прав виникло у
ОСОБА_2 у грудні 2012 року після введення
квартири в експлуатацію, тобто після
виконання умов договору про
будівництво цієї квартири та введення
в експлуатацію.

Таким чином, є помилковими доводи
апелянта стосовно того, що ОСОБА_2
необхідно було заявити претензії на
дану квартиру в рамках процедури
банкрутства ТОВ «Оргтехбуд» та
перевести майнові права у грошові.

Колегія суддів не вбачає правових
підстав для скасування рішення суду
першої інстанції в частині відмови у
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1
до ОСОБА_2, ТОВ «Оргтехбуд», третя особа
- ОСОБА_3 про визнання недійсним
договору на дольову участь у
будівництві.

При розгляді справи як в суді першої,
так і в суді апеляційної інстанції,
ОСОБА_1 не було надано допустимих та
належних доказів, що підтверджують
укладення цього договору з порушенням
норм матеріального права.

Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що ч.3 ст. 4
Закону України «Про інвестиційну
діяльність» в редакції від 15 грудня 2005
року забороняла прямі інвестиційні
договори, не можуть бути прийняті до
уваги, оскільки на день укладення цього
договору 12 січня 2006 року діяв Закон
України «Про інвестиційну діяльність»
в редакції від 25 березня 2005 року, яким
такої заборони встановлено не було.

Не можуть бути визнані правовою
підставою для скасування рішення суду
й доводи апелянта про те, що правовий
статус у справі ОСОБА_1, як третьої
особи, був неправильно визначений,
оскільки її повинно було залучити до
участі у справі в якості відповідача,
виходячи з того, що нею було заявлено
самостійні вимоги щодо предмету спору,
вона користувалася всіма правами
сторони по справі, приймала участь у
справі та подавала заперечення на
первісний позов, зважаючи на що факт
непритягнення її до участі у справі в
якості відповідача за первісним
позовом є формальним порушенням та не
тягне за собою скасування судового
рішення та відмову ОСОБА_2 у позові.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що доводи, викладені в
апеляційній скарзі ОСОБА_1, були
предметом розгляду суду першої
інстанції, перевірені судом
апеляційної інстанції, висновків суду
першої інстанції не спростовують, у
зв'язку з чим, правові підстави для
задоволення цієї апеляційної скарги
відсутні.

Колегія суддів також не вбачає й
правових підстав для задоволення
апеляційної скарги реєстраційної
служби Харківського міського
управління юстиції щодо скасування
рішення суду в частині скасування
державної реєстрації права власності
ОСОБА_1 на квартиру № 51, що розташована
за адресою: АДРЕСА_1.

Суд першої інстанції обґрунтовано
виходив з того, що скасування державної
реєстрації права власності ОСОБА_1 на
спірну квартиру є наслідком
недійсності правочину - договору
купівлі-продажу майнових прав,
укладеного 29 січня 2011 року між ТОВ
«Оргтехбуд» та ОСОБА_1, на підставі
якого їй було видано свідоцтво про
право власності та здійснена його
державна реєстрація.

Наявність державної реєстрації права
власності на спірну квартиру на ім'я
ОСОБА_1 перешкоджає ОСОБА_2 захищати
порушене право шляхом визнання права
власності на спірну квартиру.

ОСОБА_2 не оскаржувала в судовому
порядку рішення, дію чи бездіяльність
реєстраційної служби Харківського
міського управління юстиції, що є
суб'єктом владних повноважень, у
зв'язку з чим, доводи апеляційної
скарги стосовно того, що скасування
державної реєстрації
правовстановлюючого документу,
виданого на ім'я ОСОБА_1, у зв'язку з
визнанням недійсним зазначеного
договору, віднесено до компетенції
адміністративного суду, є помилковими.

На підставі викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що рішення суду
першої інстанції ухвалено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Правові підстави для скасування
рішення суду першої інстанції та
задоволення апеляційних скарг
відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 314,
ст.ст. 10, 60, 303, 304, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК
України судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги представника
реєстраційної служби Харківського
міського управління юстиції, ОСОБА_1 -
відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду
м. Харкова від 27 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з моменту
набрання законної сили.

Головуючий

Судді