Справа № 138/1346/14-ц Провадження №
22-ц/772/2306/2014Головуючий в суді першої
інстанції Капацин Л. В.Категорія 27
Доповідач Луценко В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області в складі:

головуючого: Луценка В.В.,

суддів: Денишенко Т.О., Зайцева А.Ю.,

при секретарі: Пантелеймоновій А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Вінницької області
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» до ОСОБА_2 про
стягнення кредитної заборгованості,
за апеляційною скаргою представника
публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» -
Сілагіна Григорія Анатолійовича на
заочне рішення Могилів-Подільського
міськрайонного суду Вінницької
області від 18 червня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2014 року акціонерне товариство
«Ощадбанк» м. Київ звернулось в суд з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
кредитної заборгованості в сумі 77 007,28
доларів США, що еквівалентно 999 330,40
грн., зазначивши в заяві, що 30.07.2007 року
між ВАТ «Ощадбанк» (правонаступником
якого є АТ «Ощадбанк» м. Київ) та ОСОБА_2
було укладено кредитний договір №718496,
відповідно до якого відповідач
отримала в банку кредит в сумі 45000
доларів США зі сплатою 13,5% річних,
строком на 108 місяців з терміном
остаточного погашення кредиту не
пізніше 26.07.2016 року.

Внаслідок неналежного виконання
позичальником ОСОБА_2 умов кредитного
договору остання допустила
заборгованість за кредитним договором.

Станом на 14.04.2014 року заборгованість
ОСОБА_2 перед банком за кредитним
договором становить:

- основний борг - 33 294,66 доларів США,
що еквівалентно 432 067,80 грн. (сума боргу
розрахована наступним чином: 45 000,00-11
705,34 =33 294,66, де 45 000,00 - сума наданого
кредиту, 11 705,34 - сума сплаченого
кредиту), з них прострочена
заборгованість за основним боргом - 33
294,66 доларів США;

- проценти за користування
кредитними коштами - 16 522,30 доларів США,
що еквівалентно 214 411,37 грн. (вказана
сума розрахована наступним чином: 30
939,06-14 416,76=16 522,30, де 30 939,06 - сума
нарахованих відсотків, 14 416,76 - сума
сплачених відсотків), з них прострочені
- 16 522,30 доларів США;

- пеня за простроченим основним
боргом та процентами - 27 190,32 доларів
США, що еквівалентно 352 851,23 грн.
(вказана сума розрахована наступним
чином: 27 214,23-23,91=27 190,32, де 27 214,23 - пеня
нарахована за весь час дії кредитного
договору, 23,91 - пеня погашена
позичальником).

Загальна сума заборгованості складає 77
007,28 доларів США (33 294,66+16 522,30+27 190,32=77
007,28), що еквівалентно 999 330,40 грн.

Розрахунки заборгованості здійснено з
врахуванням курсу гривні до долара США,
станом на 14.04.2014 року встановленого
Національним Банком України.

Останнє погашення заборгованості по
кредиту здійснено позичальником
ОСОБА_2 27.03.2014 року в сумі 15 доларів США,
яка не покрила заборгованість, що
виникла.

Заочним рішенням Могилів-Подільського
міськрайонного суду Вінницької
області від 18.06.2014 року позов
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь АТ «Ощадбанк»
м. Київ (р/р , , МФО 300465)
заборгованість по кредитному договору
№718496 від 30.07.2007 року в сумі 25 971,64
доларів США, з яких: проценти за
користування кредитними коштами - 6 351,56
доларів США, пеня за простроченим
основним боргом та процентами - 19 620,08
доларів США.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ
«Ощадбанк» м. Київ судовий збір в сумі 3
015 (три тисячі п'ятнадцять) грн. 31 коп.

В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник АТ
«Ощадбанк» м. Київ просить скасувати
рішення суду першої інстанції в
частині відмови у стягненні з ОСОБА_2 на
користь банку 33 294,66 доларів США
кредитних коштів, 10 170,74 доларів США
процентів за користування кредитними
коштами, 7 570,24 доларів США пені та
судового збору в сумі 638,69 грн., ухвалити
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення вимог
процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення
сторін, які з'явились у судове
засідання, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
судова колегія приходить до висновку
про те, що скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Розглядаючи позовні вимоги про
стягнення заборгованості за кредитним
договором суд першої інстанції не
дотримався вимог
цивільно-процесуального законодавства
України щодо повного та всебічного
з'ясування всіх обставин справи,
невірно застосував норми
матеріального права та спеціального
права в системі кредитування, що
призвело до неправильного вирішення
судом спору.

Так, матеріалами справи встановлено, що
30.07.2007 року між ВАТ «Ощадбанк»
(правонаступником якого є АТ
«Ощадбанк») та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір №718496, відповідно до
якого відповідач ОСОБА_2 отримала в
банку кредит в сумі 45 000 доларів США зі
сплатою 13,5% річних, строком на 108
місяців з терміном остаточного
погашення кредиту не пізніше 26.07.2016
року.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором №718496 від 30.07.2007
року між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_2 було
укладено іпотечний договір,
посвідчений державним нотаріусом
Могилів-Подільської міської державної
нотаріальної контори Вінницької
області Малярчук Т.М. та зареєстрований
у реєстрі за №2-445. Предметом іпотеки є
квартира АДРЕСА_1, і яка належить ОСОБА_2
на праві власності, що підтверджується
договором дарування посвідченим
приватним нотаріусом
Могилів-Подільського районного
нотаріального округу ОСОБА_5 від 20.07.2007
року за реєстровим №2844,
зареєстрованого у комунальному
підприємстві «Могилів-Подільське
міжрайонне бюро технічної
інвентаризації» 20.07.2007 року за
зареєстрованим №98 в книзі №32.

Внаслідок неналежного виконання
ОСОБА_2 умов кредитного договору,
станом на 14.04.2014 року, позичальник
допустила заборгованість за кредитним
договором перед банком на загальну
суму 77 007,28 доларів США, що еквівалентно
999 330,40 грн., і яка складається:

- 33 294,66 доларів США - суми
основного боргу за кредитом;

- 16 522,30 доларів США - проценти за
користування кредитом;

- 27 190,32 доларів США - пеня за
простроченим основним боргом та
процентами.

Останнє погашення заборгованості по
кредиту здійснено ОСОБА_2 27.03.2014 року в
сумі 15 доларів США, яке не покрило
заборгованості, що виникла.

Задовольняючи частково позовні вимоги
банку до ОСОБА_2 про стягнення
кредитної заборгованості в розмірі 77
007,28 доларів США суд першої інстанції у
своєму рішенні зазначив, що оскільки
заочним рішенням Могилів-Подільського
міськрайонного суду Вінницької
області від 11.10.2012 року задоволено
позов АТ «Ощадбанк» м. Київ до ОСОБА_2
про звернення стягнення на предмет
іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором №718496 від 30.07.2007 року, шляхом
реалізації квартири з публічних торгів
за початковою ціною реалізації
предмета іпотеки, яка становить 279 990,0
грн.,заявлені банком в травні 2014 року
позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_2
суми боргу підлягають частковому
задоволенню.

Судом також зазначено про неможливість
задоволення позовних вимог банку до
ОСОБА_2 шляхом одночасного заявлення
кредитором вимог про стягнення
кредитної заборгованості з
позичальника, з вимогами про стягнення
заборгованості шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки (застави).

Одночасне заявлення вимог про
стягнення заборгованості з
позичальника з вимогами про стягнення
заборгованості шляхом звернення
стягнення на предмет застави (іпотеки)
допускається, якщо іпотекодавець та
позичальник є різними особами.

Однак з такими висновками суду першої
інстанції безперечно погодитись не
можна з наступних підстав.

Дійсно, заочним рішенням
Могилів-Подільського міськрайонного
суду Вінницької області від 11.10.2012 року
частково задоволено позов АТ
«Ощадбанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№718496 від 30.07.2007 року, шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки - квартиру
АДРЕСА_1, яка належить на праві
власності позичальнику ОСОБА_2 з
початковою ціною реалізації предмета
іпотеки у 279 990,0 грн.

До цього часу рішення
Могилів-Подільського міськрайонного
суду Вінницької області від 11.10.2012 року
про стягнення заборгованості за
кредитним договором №718496 від 30.07.2007
року, шляхом звернення стягнення на
предмет іпотеки не з вини банку не
виконане, а загальна сума
заборгованості позичальника ОСОБА_2
перед банком, станом на 14.04.2014 року
становить 999 067,80 грн.

Тому АТ «Ощадбанк» м. Київ у травні 2014
року правомірно звернулось в суд з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення всієї
суми боргу за кредитним договором,
станом на 14.04.2014 року.

Відповідно до роз'яснень п.9 постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ №5 від 30 березня 2012
року «Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
задоволення позову кредитора про
звернення стягнення на предмет іпотеки
(застави) не є перешкодою для
пред'явлення позову про стягнення
заборгованості з поручителя за тим
самим договором кредиту у разі, якщо на
час розгляду справи заборгованість за
кредитом не погашена. Задоволення
позову кредитора про стягнення
заборгованості з поручителя не є
перешкодою для пред'явлення позову про
звернення стягнення на предмет іпотеки
(застави) з метою погашення
заборгованості за тим самим договором
кредиту у разі, якщо на час розгляду
спору заборгованість за кредитом не
погашена.

За таких обставин суд першої інстанції
прийшов до помилкового висновку про те,
що має місце одночасне заявлення
позивачем вимог про стягнення
заборгованості з позичальника з
вимогами про стягнення заборгованості
з цього ж позичальника шляхом
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Правовідносини, що виникли між
сторонами у справі регулюються нормами
права Цивільного Кодексу України та
умовами кредитного договору.

Згідно зі ст.ст.526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК
України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином, у
встановлений термін, відповідно до
умов договору та вимог чинного
законодавства. Порушення зобов'язання
є його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.1054 ЦК України
обов'язком позичальника за кредитним
договором є, зокрема, повернення
кредиту та сплата процентів за
користування ним.

Матеріалами справи повністю доведено,
що борг перед банком утворився
внаслідок неналежного виконання
позичальником ОСОБА_2 умов кредитного
договору,зокрема п.п.1.5, 1.6.1, 1.6.4, 4.3.1, 4.3.2,
5.2 Кредитного договору №718496 від 30.07.2007
року.

Враховуючи наведене, судова колегія
приходить до висновку про те, що
рішення суду першої інстанції підлягає
частковому скасуванню з ухваленням
нового рішення, про задоволення
заявленого АТ «Ощадбанк» м. Києва
позову про стягнення з ОСОБА_2 на
користь банку кредитної
заборгованості у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміна рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.303, 307, 309, 314-316, 317-319 ЦПК України,
судова колегія,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника
публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» -
Сілагіна Григорія Анатолійовича, в
особі філії Вінницьке обласне
управління акціонерне товариство
«Ощадбанк», задовольнити.

Рішення Могилів-Подільського
міськрайонного суду Вінницької
області від 18 червня 2014 року за позовом
АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про стягнення
на користь банку заборгованості по
кредитному договору №718496 від 30.07.2007
року в сумі 77 007,28 доларів США в частині
відмови у стягненні з ОСОБА_2 на користь
АТ «Ощадбанк» 33 294,66доларів США
кредитних коштів, 10 170,74 доларів США
процентів за користування кредитними
коштами, 7 570,24 доларів США пені та
судового збору в сумі 638,69 гривень
скасувати.

Ухвалити нове рішення у справі, яким
позовні вимоги АТ «Ощадбанк»
задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь АТ «Ощадбанк»
м. Київ (р/р, , МФО 300465)
заборгованість по кредитному договору
№718496 від 30.07.2007 року в сумі: 33 294,66
доларів США кредитних коштів, 10 170,74
доларів США процентів за користування
кредитними коштами, 7 570,24 доларів США
пені, а всього 51 035,64 доларів США, що
еквівалентно 661 932,25 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь АТ
«Ощадбанк» м. Київ витрати банку з
оплати судового збору в розмірі 1827
гривень.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишити без зміни.

Рішення суду набуває законної сили з
моменту його проголошення, однак може
бути оскаржене до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі 20 днів.

Головуючий суддя: _______
Луценко В.В.

Судді: _______
Денишенко Т.О.

_______
Зайцев А.Ю.