Справа № 286/5295/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 року
м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської
області в складі:

головуючого судді Гришковець А. Л.

з секретарем Павленко Л. В.,

з участю позивача (відповідача)
ОСОБА_1,

представника
ОСОБА_2,

представника відповідача (позивача)
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Овручі справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання
права на проживання та вселення та за
зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1
про позбавлення права користування
житловим приміщенням та зняття з
реєстрації , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду і просить
визнати за ним право на проживання в
АДРЕСА_1, вселивши його у вказану
квартиру, мотивуючи тим, що у вказаній
квартирі він проживає з відповідачем -
його матір'ю, яка є власником квартири.
Останнім часом відносини між ними
погіршилися, стали виникати сварки, а
приблизно три тижні тому мати змінила
замки на вхідних дверях квартири,
фактично протиправно виселивши його з
квартири. Окрім спірної квартири, він
іншого житла не має.

Відповідач звернулася до суду із
зустрічним позовом та просить
позбавити ОСОБА_1 права користування
спірною квартирою, мотивуючи тим, що
син користувався квартирою. З 2004 року
він з невісткою проживали в даній
квартирі, а вона проживала в с. Гуничі
Овруцького району, де доглядала
хворого батька. Тоді син їй не давав
ключа, перешкоджав користуватися
квартирою. Батько помер в 2009 році і вона
почала від сина вимагати дати їй ключа.
На початку 2010 року син з невісткою
перейшли проживати в її квартиру -
АДРЕСА_2, так як її мати померла. З тих
пір і по даний час він там проживає.
Однак, з реєстрації знятися не бажає, а
вона вимушена оплачувати комунальні
послуги по кількості зареєстрованих в
квартирі осіб. Крім того, він без її
згоди в одну з кімнат заніс свої речі та
закрив її на свій ключ. З 2010 року вона не
може зайти в дану кімнату, зробити там
ремонт. Реєстрація сина перешкоджає
їй вільно розпоряджатися квартирою.

В судовому засіданні позивач
(відповідач за зустрічним позовом) та
його представник заявлені вимоги
підтримали. Щодо задоволення
зустрічного позову заперечили.

Представник відповідача ( позивача за
зустрічним позовом) в судовому
засіданні щодо задоволення первісного
позову заперечила. Свої позовні вимоги
підтримала. Сама відповідач (позивач за
зустрічним позовом) в судовому
засіданні 07.02.2014 року щодо задоволення
первісного позову заперечувала. Свої
позовні вимоги підтримала.

Представник третьої особи по
зустрічному позову в судове засідання
не з'явився, не повідомивши про причини
неявки, хоча своєчасно та належним
чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України,
були повідомлені про час та місце
розгляду справи, що підтверджується
розпискою про отримання судової
повістки.

Суд, вислухавши пояснення сторін та
дослідивши в судовому засіданні
докази, вважає, що позови не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідач (позивач за зустрічним
позовом) є власником кооперативної
квартири АДРЕСА_1. Вказана обставина
підтверджується копіями свідоцтва про
право власності на нерухоме майно
серії САЕ №071111 від 16.08.2012 року, витягу
про державну реєстрацію прав серії СЕВ
№823561 від 16.08.2012 року, технічного
паспорту на вказану квартиру та не
заперечується сторонами.

У вказаній квартирі зареєстровані:
ОСОБА_4 - власник з 07.07.1989 року та її син -
ОСОБА_1 з 22.12.1989 року, тобто сторони по
справі. Вказані обставини
підтверджуються в свою чергу довідками
Овруцького житлово-будівельного
кооперативу №№319, 320 від 09.09.2013 року
(а.с.6-7), №№332, 333 від 13.09.2013 року (а.с.18-19).
Причому, суд звертає увагу, що
зазначені довідки підтверджують і факт
проживання сторін у спірній квартирі.

Так, надаючи пояснення в судовому
засіданні позивач за первісним позовом
пояснив, що через неділі дві після
подачі позову до суду серцевину замка
було поміняно на стару. На даний час він
проживає та користується квартирою.

В судовому засіданні 07.02.2014 року
відповідач за первісним позовом
пояснювала, що у вересні 2013 року вона
прийшла до квартири і не могла відкрити
замок, а тому і поміняла його. Коли син
подзвонив їй, то вона сказала, щоб він
приїхав і взяв ключі. Через днів 5
поміняли замок на старий і він став
проживати в квартирі, а точніше
приходити туди поспати.

Факт проживання позивача (відповідача
за зустрічним позовом) в квартирі,
користування нею підтвердили в
судовому засіданні і свідки: ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Акти від 17.09.2013 року та від 07.11.2011 року
(а.с.42 - 43) суд не може покласти в основу
рішення по справі, так як вони не
узгоджуються з поясненнями сторін,
показаннями свідків. Свідок - ОСОБА_8 в
судовому засіданні дала показання, які
підтверджують факт проживання ОСОБА_1 в
спірній квартирі, а щодо її підпису в
акті, пояснила, що їй просто дали його
підписати. Казали, що виникає спір з
приводу користування квартирою. Акт та
фотографії квартири, які надавалися
представником відповідача (позивача за
зустрічним позовом) і в прийняті яких
судом було відмовлено в зв'язку з
порушенням порядку їх подання (ст.131 ЦПК
України), не є належним доказом у
розумінні положень гл. 5 розілу 1 ЦПК
України про позбавлення права
користування житловим приміщенням та
зняття з реєстрації.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї
власника житла втрачає право на
користування житлом у разі відсутності
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні" зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.

Тобто, як випливає із указаної правової
норми, зняття з реєстрації місця
проживання може бути здійснено на
підставі рішення суду виключно про: 1)
позбавлення права власності на житлове
приміщення; 2) позбавлення права
користування житловим приміщенням; 3)
визнання особи безвісно відсутньою; 4)
оголошення фізичної особи померлою.

Виходячи з того, що Закон України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні" є
спеціальним нормативно-правовим актом,
який регулює правовідносини, пов'язані
із зняттям з реєстрації місця
проживання, вбачається, що положення
ст. 7 цього Закону підлягають
застосуванню до усіх правовідносин,
виникнення, зміна чи припинення яких
пов'язана з юридичним фактом зняття з
реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у
здійсненні права користування та
розпорядження своїм майном, власник
має право вимагати усунення
відповідних перешкод, зокрема, шляхом
зняття особи з реєстрації місця
проживання, пред'явивши разом з тим
одну із таких вимог: 1) про позбавлення
права власності на житлове приміщення;
2) про позбавлення права користування
житловим приміщенням; 3) про визнання
особи безвісно відсутньою; 4) про
оголошення фізичної особи померлою.

Відповідно вирішення питання про
зняття особи з реєстраційного обліку
залежить, зокрема, від вирішення
питання про право користування такої
особи жилим приміщенням у
відповідності до норм житлового та
цивільного законодавства.

Нормами, закріпленими в ст.60 ЦПК
України, передбачено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається, як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Таким чином, аналізуючи надані докази
на підтвердження фактів та спірних
правовідносин, норми діючого
законодавства, що їх регулюють,
враховуючи, що в судовому засіданні не
знайшли підтвердження обставини, на
які посилалися сторони як на підставу
своїх вимог, суд приходить до висновку
про відсутність правових підстав для
задоволення первісного та зустрічного
позовів.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі
114 грн.70 коп. в доход держави.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 196, 212-215, 218 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4
про визнання права на проживання та
вселення та зустрічного позову ОСОБА_4
до ОСОБА_1 про позбавлення права
користування житловим приміщенням та
зняття з реєстрації відмовити за
безпідставністю.

На рішення суду до апеляційного суду
Житомирської області через Овруцький
районний суд може бути подана
апеляційна скарга протягом десяти днів
з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: А. Л. Гришковець