Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/2901/14
Головуючий у 1-й інстанції: Кравченко
Суддя-доповідач: Мануйлов Ю.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року
м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Осоцького І.І.

суддів: Мануйлова Ю.С.

Панкеєва О.В.

при секретарі: Буримі В.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 16 травня 2014 року у справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА :

Публічне акціонерне товариство
Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі
- ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося з
позовом про стягнення заборгованості
за договором, посилаючись на те, що
14.11.2007 року відповідачка ОСОБА_3
отримала кредит у розмірі 7000 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки. Відповідачка
підтвердила свою згоду на те, що
підписана заява разом з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою
складає між ним та Банком Договір,
підтверджується її підписом у заяві. В
порушення вимог договору відповідачка
зобов'язання за вказаним договором
належним чином не виконала, у зв'язку з
чим, станом на 31.08.2013 року мається
заборгованість у розмірі 24650 грн. 43
коп.,, що складає: 6450 грн. 48 коп. -
заборгованість за кредитом, 12550 грн.93
коп. - заборгованість по процентам за
користування кредитом, 500 грн. - штраф
(фіксована частка), 1150 грн. 02 коп. - штраф
(процентна ставка). Пославшись на
вказані обставини, просило стягнути з
відповідачки заборгованість за
договором в розмірі 24650 грн. 43 коп.,
судовий збір в розмірі 246 грн. 50 коп.

В судовому засіданні позивач на позові
наполягав з підстав, зазначених в
ньому. Також зазначив, що відповідачка
отримала кредит та періодично погашала
заборгованість. Просила позов
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позову та пояснила, що
ОСОБА_3 дійсно заповнювала анкету про
надання кредиту, однак умови договору
не отримувала, гроші також не
отримувала, кредит не погашала. Взагалі
позивачем не надано належного
підтвердження того, що ОСОБА_3
отримувала гроші від банка. На наданих
представником позивача квитанціях про
отримання ОСОБА_3 грошей міститься
підпис, який, вочевидь, відрізняється
від підпису ОСОБА_3 на заяві анкеті.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 16
травня 2014 року позов Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційного банку «ПриватБанк»
заборгованість за договором в розмірі
24650 грн. 43 коп., яка складається з : 6450
грн. 48 коп. - заборгованість за кредитом,
12550 грн. 93 коп. - заборгованість по
процентам за користування кредитом, 500
грн. - штраф (фіксована частка), 1150 грн. 02
коп. - штраф (процентна ставка) та 246 грн.
50 коп. судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову у
позові.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з
наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК суд
апеляційної інстанції відхиляє скаргу,
якщо встановлює, що суд першої
інстанції постановив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

З матеріалів справи видно, що між
ОСОБА_3 та ПАТ КП «Приватбанк» був
укладений договір про надання
банківських послуг від 14.11.2007 року.

Відповідно до заяви позичальника, банк
надає позичальнику кредитну карту з
лімітом у розмірі 7000 грн. зі сплатою 36 %
на рік. Строк дії кредитного ліміту
дорівнюється строку дії карти - 11.2011
року. Заборгованість погашається
щомісячними платежами у розмірі 7 % від
суми боргу.

ОСОБА_3, підписуючи заяву про надання
банківських послуг від 14.11.2007 року,
погодилася, що вказана заява разом із
запропонованими банком умовами
надання споживчого кредиту фізичним
особам, тарифами складає між нею та
банком договір про надання банківських
послуг. Відповідач підтвердила свою
згоду на те, що підписана заява разом з
умовами надання банківських послуг,
правилами користування платіжною
карткою складає між ним та банком
договір, підтверджується підписом.

Тобто, цим договором передбачені
сума кредиту, плата за користування
коштами, строк дії договору, порядок
погашення кредиту.

Згідно зі ст.638 ЦК України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору.

Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди.

Згідно з ч. 1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Тому суд вважає, що між сторонами було
укладено договір про надання
банківських послуг.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору.

У порушення вимог договору відповідач
зобов'язання за вказаним договором
належним чином не виконала.

Згідно ст.1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України
якщо позичальник своєчасно не повернув
суму позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

У порушення вимог договору
відповідачкап зобов'язання за вказаним
договором належним чином не виконала, у
зв'язку з чим, відповідно до розрахунку
станом на 31.08.2013 року має
заборгованість у розмірі 24650,43 гривень,
що складає 6450,48 гривень заборгованість
за кредитом, 12550,93 гривень
заборгованість по процентам за
користування кредитом, 500 гривень штраф
(фіксована частка), 1150,02 гривень штраф
(процентна ставка).

Відповідно до ст.10,11 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Заперечення представника відповідачки
щодо не надання позивачем належного
доказу отримання ОСОБА_3 кредиту,
оскільки на квитанціях про видачу
готівки підпис відрізняється від
підпису відповідача, поставленого на
заяві, судом не було прийнято до уваги,
через те що в судовому засіданні
представником відповідачки клопотання
про призначення судової
почеркознавчої експертизи не заявлено.

Таким чином суд прийшов обґрунтованого
висновку, що позов обґрунтований та
доведений, а тому підлягає задоволенню.

Представником відповідачки було
заявлено клопотання про застосування
строку позовної давності.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки, і вираховується
з того часу, коли особа дізналась про
порушення своїх прав, а в даному
випадку - з моменту утворення
заборгованості.

Статтею 253 ЦК України встановлено, що
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

Частиною 5 ст. 261 ЦК України встановлено,
що за зобов'язаннями з визначеним
строком виконання перебіг позовної
давності починається зі спливом строку
виконання.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

Проте, з договору та умов до нього, які
відповідачка уклала з позивачем,
вбачається, що цей строк дії договору
до 11.2011 року, а позов поданий 16.09.2013 року.

Таким чином, в даному випадку суд
прийшов обґрунтованого висновку, що
строк позовної давності для заявлених
позивачем вимог не закінчився.

Таким чином, розглядаючи позовні
вимоги, суд першої інстанції повно та
всебічно з'ясував обставини справи,
перевірив доводи та заперечення
сторін, правильно встановив
правовідносини, які склались між ними
та дійшов до обґрунтованого висновку
про відмову в задоволенні заявлених
вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що
судом першої інстанції порушені та
невірно застосовані норми
матеріального та процесуального права
з підстав, визначених в апеляційній
скарзі, не спростовують висновків суду
і не належать до тих підстав, із якими
процесуальне законодавство пов'язує
можливість прийняття рішення щодо
скасування або зміни оскаржуваного
рішення.

Керуючись ст.ст.307,308,314,317 ЦПК
України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 16
травня 2014 року у цій справі залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

судді: