АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №681/613/14-ц
Провадження №22-ц/792/1627/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2014 року
м.
Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючої - судді Грох
Л.М.,

суддів: Костенка А.М., Гринчука Р.С.,

при секретарі Гриньовій А.М.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Полонського районного суду
Хмельницької області від 27 червня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третьої особи на стороні
відповідача без самостійних вимог
приватного нотаріуса Полонського
районного нотаріального округу ОСОБА_4
про стягнення матеріальної та
моральної шкоди.

Заслухавши доповідача,
перевіривши матеріали справи,
ознайомившись з доводами апеляційної
скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В квітні 2014 року ОСОБА_2, звертаючись до
суду з вказаним позовом до ОСОБА_3,
просив стягнути 10149 грн. матеріальної
шкоди та 5000 грн. відшкодування
моральної шкоди, посилаючись на те, що
він як власник житлового будинку з
господарськими спорудами, який
знаходиться в АДРЕСА_1, в 2012 році
вирішив продати будинок відповідачці
ОСОБА_3 за ціною, визначеною належною
оцінкою, - 21369 грн. 01 листопада 2012 року у
приватного нотаріуса ОСОБА_4 при
посвідченні останнім договору
купівлі-продажу будинку ОСОБА_3 вручила
позивачу лише частину суми - 12500 грн., а
решту 8869 грн. пообіцяла сплатити йому
наступного дня, саме тому позивач
підписав договір у нотаріуса,
підтвердивши, що отримав за продаж
будинку 12500 грн. В будинку ще
залишились речі позивача, а саме: плащ
військовий вартістю 100 грн., домкрат
вартістю 140 грн., ключі до автомобіля
«Москвич» вартістю 100 грн., запчастини
до цього автомобіля вартістю 200 грн., 4
центнера сіна вартістю 400 грн., дрова
вартістю 340 грн. Відповідачка спочатку
обіцяла доплатити йому гроші за продаж
будинку, віддати перелічені речі, однак
потім стала уникати його, не допускати
до будинку. Такими діями на думку
позивача ОСОБА_3 завдала для нього
матеріальну шкоду у зв'язку з
недоплатою 8869 грн. за продаж будинку і
неповерненням майна на суму 1280 грн., а
також заподіяла моральну шкоду в
розмірі 5 тисяч грн.

Рішенням Полонського районного суду
від 27 червня 2014 ОСОБА_2 у позові
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 не
погоджується з рішенням суду, просить
його скасувати та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги. На думку позивача суд першої
інстанції безпідставно не взяв до
уваги його пояснення та показання
свідків, які підтвердили факт
недоплати ОСОБА_3 8869 грн. Він вважав, що
ці обставини відображені у договорі
купівлі-продажу, який він не читав і не
мав можливості з ним ознайомитися.
Також суд безпідставно не задовольнив
його вимоги щодо стягнення вартості
речей на суму 1280 грн. та моральної
шкоди. Суд не врахував його вік,
інвалідність І групи, що він залишився
без житла, тимчасово проживаючи у
церковному будинку.

В судове засідання сторони не
з'явилися, будучи належно
повідомленими про розгляд справи,
відповідач надіслала письмові
заперечення проти апеляційної скарги.

Колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
01 листопада 2012 року приватним
нотаріусом Полонського районного
нотаріального округу Хмельницької
області ОСОБА_4 посвідчено договір
купівлі-продажу, згідно якого ОСОБА_2
продав, а ОСОБА_3 купила житловий
будинок з господарськими спорудами,
який знаходиться в АДРЕСА_1. Зазначений
договір посвідчено приватним
нотаріусом Полонського районного
нотаріального округу ОСОБА_4 та
зареєстровано за № 2315.

За змістом пункту 2.2 вказаного
договору продаж будинку здійснено за
12500 грн., які продавець отримав від
покупця до підписання договору.

Згідно з пунктом 2.4 договору сторони на
момент укладення договору
усвідомлювали свої права та обов'язки і
гарантували зокрема, що ні одна із них
не вчиняє будь-чого, що не відповідало б
їх власним інтересам, ніхто із сторін
не помиляється, кожен розуміє значення
своїх дій, не знаходиться в стані
обману, збігу тяжких обставин.

Наведене підтверджується матеріалами
справи.

Відмовляючи у позові, суд першої
інстанції правомірно виходив з
недоведеності обставин, на які
посилався позивач в обґрунтування
заявлених вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 627 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно з ст. 632 ЦК ціна в договорі
встановлюється за домовленістю сторін.
Зміна ціни після укладення договору
допускається лише у випадках і на
умовах, встановлених договором або
законом. Зміна ціни в договорі після
його виконання не допускається.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Стаття 691 ЦК України визначає, що
покупець зобов'язаний оплатити товар
за ціною, встановленою у договорі
купівлі-продажу.

За положеннями статті 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Доводи апеляційної скарги щодо
неналежної оцінки судом представлених
позивачем доказів є безпідставними.

Так, суд у відповідності з вимогами ч.2
ст. 59, ст. 212 ЦПК України оцінив
показання свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 щодо
недоплати відповідачем коштів за
договором купівлі-продажу будинку як
недопустимі докази.

Згідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до положень ст. 657 ЦК України
договір купівлі-продажу житлового
будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню.

Таким чином єдиним достатнім та
допустимим доказом щодо істотних умов
договору купівлі-продажу житлового
будинку, у тому числі й щодо ціни
продажу, є відповідний письмовий
договір, посвідчений у встановленому
порядку.

Згідно пункту 2.3. договору
купівлі-продажу будинку продавець
звільнив відчужуваний житловий
будинок та надвірні споруди для
вільного і безперешкодного
користування ними покупцем до
підписання даного договору.

Це спростовує посилання апелянта на
залишення ним в будинку деяких речей,
внаслідок неповернення яких
відповідачем йому заподіяно
матеріальну шкоду.

Доводи апеляційної скарги не містять
посилання на докази, що спростовували б
висновки суду.

Рішення суду ґрунтується на повно,
всебічно досліджених матеріалах
справи, постановлено з дотриманням
вимог матеріального та процесуального
права і підстав для його скасування в
межах доводів апеляційної скарги не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Полонського районного суду
Хмельницької області від 27 червня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
Л.М.Грох

________________________________________________________________________
________

Головуюча у першій інстанції: Горщар
А.Г. Провадження №
22-ц/792/1627/14

Доповідач: Грох Л.М.

Категорія: 30