Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.05.2014 Справа №607/4989/14-ц Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області

в складі:
головуючого Братасюка
В.М.

за участю
секретаря Дилієвської І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Тернополі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої кримінальним
правопорушенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з
позовом до відповідача ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої кримінальним
правопорушенням, посилаючись на те, що
відповідачка шляхом крадіжки
заподіяла їй майнову шкоду на суму
4450грн. та спричинила моральну шкоду,
яку вона оцінює в 1000грн.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала та просила
позов задовольнити з підстав
викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилася з невідомих суду причин,
хоча про день та час розгляду справи
була повідомлена належним чином,
заперечень проти позову та доказів про
причини відсутності суду не подала.
Тому суд вважає за можливе розгляд
справи у відсутності відповідача на
підставі наявних у справі доказів та
постановлення заочного рішення,
оскільки проти заочного розгляду
справи не заперечує позивач.

Суд, розглянувши матеріали справи,
дослідивши та оцінивши наявні у справі
докази, вважає, що позов слід
задовольнити з наступних обставин.

Згідно вироку Тернопільського
міськрайонного суду від 20.08.2013року
ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні
кримінального правопорушення
передбаченого ч.1 ст.185 КК України та
призначено покарання у виді 1 року
позбавлення волі, на підставі ст.75 КК
України, звільнено від відбування
покарання з випробуванням та
встановлено іспитовий строк 1 рік із
застосуванням ст.76 КК України.

Відповідно до вище зазначеного вироку
встановлено, що ОСОБА_2 21.10.2012року в
м.Тернополі по вул.Сахарова,2,
перебуваючи в приміщенні палати №3
неврологічного відділення
Тернопільської дитячої лікарні умисно
таємно викрала з сумки ОСОБА_1 гаманець
вартістю 50грн. в якій знаходились
4400грн., кредитна картка «Приватбанку,
ощадна картка «Приватбанку», картка
соціальної допомоги «VISA», з викраденим
вона втекла.

Вказаними злочинними діями ОСОБА_2
була спричинена матеріальна шкода
ОСОБА_1 на суму 4450грн.

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили, обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок, з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчиненні вони цією особою.

За таких обставин, ОСОБА_1 на підставі
встановлених фактів просить стягнути
завдану їй матеріальну шкоду, розмір
якої визначений позивачем в розмірі
4450грн.

У відповідності до ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовуються в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Тому в даному випадку, суд вважає, мають
місце порушення відповідачем ОСОБА_2
прав позивача ОСОБА_1 щодо заподіяння
їй матеріальних збитків, які
підлягають захисту, шляхом стягнення з
відповідача в користь позивача
матеріальних збитків в сумі 4450грн.,
завданих останній в результаті
кримінального правопорушення.

Діями відповідачки ОСОБА_2 позивачу
ОСОБА_1 спричинено також моральну
шкоду, яка полягає в перенесених
моральних стражданнях з приводу
злочинних дій відповідачки.

У відповідності до положень статей 16, 23,
1167 Цивільного кодексу України способом
захисту цивільних прав та інтересів
може бути, зокрема, відшкодування
моральної (немайнової) шкоди.

Постановою Пленуму ВСУ від 31.03.1995р. №4
«Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» надано визначення моральної
шкоди, під якою розуміються втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Згідно пункту 3 Постанови визначено, що
відповідно до чинного законодавства
моральна шкода може полягати, зокрема,
у моральних переживаннях у зв'язку з
ушкодженням здоров'я, у порушенні
нормальних життєвих зв'язків через
неможливість продовження активного
громадського життя, порушення
стосунків з оточуючими людьми, при
настанні інших негативних наслідків.

Пунктом 5 Постанови Пленуму ВСУ «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» передбачено, що відповідно до
загальних підстав цивільно-правової
відповідальності обов'язковому
з'ясуванню при вирішенні спору про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювача та вини останнього
в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен
з'ясувати, чим підтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні та з чого він при цьому
виходить.

Визначаючи розмір моральної шкоди, яка
підлягає до відшкодування позивачу,
суд виходить із тих обставин, що шкода
завдана в результаті кримінального
правопорушення, у вчиненні якого
визнано винною відповідачку по справі
ОСОБА_2, доведеність наявного
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останньої в її заподіянні, факту
спричинення переживань позивачки з
приводу стану здоров'я її дитини та
неможливості забезпечення її
лікування, постійні з'явлення до
органів досудового слідства та суду, що
вплинуло на фізичний та психологічний
стан позивача, порушення нормальних
життєвих зв'язків через неможливість
продовження активного громадського
життя, не відшкодування відповідачем в
добровільному порядку завданої
матеріальної шкоди, а тому суд вважає,
що позовні вимоги про відшкодування
моральної шкоди підлягають до
задоволення в сумі 1000грн.

Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК
України слід стягнути з відповідача на
користь Державного бюджету.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
4, 10, 60, 61, 88, 212, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України,
ст.ст. 16, 23, 1166, 1167 ЦК України, Постановою
Пленуму ВСУ від 31.03.1995р. №4 «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди», суд, -

В И Р І
Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої кримінальним
правопорушенням задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
4450грн. матеріальної шкоди та 1000 грн.
моральної шкоди.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь
Державного бюджету 487,20грн. судового
збору.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк