Справа №1414/761/2012 22.05.2014 22.05.2014 22.05.2014
Провадження №22-ц/784/1154/14
Категорія 34
інстанції-Селіщева Л.І.
Доповідач апеляційної
інстанції-Данилова О.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого - Данилової О.О.,

суддів - Лівінського
І.В., Шаманської Н.О.,

при секретарі - Рудніку Є.М.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2, його
представника - ОСОБА_3,

спеціаліста ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_2

на рішення Корабельного районного суду
м. Миколаєва від 29 січня 2014 року у
цивільній справі за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про відшкодування шкоди

У С Т А Н О В И Л А:

У березні 2012 року ОСОБА_1 звернувся з
позовом до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної шкоди.

Позивач зазначав, що 26 січня 2012 року
близько 11 год. 30 хв. на перехресті
вулиць Московської та Спаської у
м.Миколаєві з вини водія автомобіля
марки Toyota RAV-4, д/н НОМЕР_1, ОСОБА_2,
сталась дорожньо-транспортна пригода,
внаслідок якої пошкоджено належний
йому автомобіль марки НОNDA CR-V, д/н
НОМЕР_2. Відповідача ОСОБА_2 притягнуто
до адміністративної відповідальності
за порушення правил дорожнього руху. На
проведення ремонтно-відновлювальних
робіт автомобіля він сплатив 117 932,87
грн., автомобіль втратив товарну
вартість, а на проведення оцінки
майнової шкоди та отримання звіту він
витратив 1000 грн. Страхової виплати в
загальному розмірі 49 700 грн. не
достатньо для повного відшкодування
завданої шкоди.

Посилаючись на заподіяння шкоди з вини
відповідача та уточнивши позовні
вимоги ( а.с.189), ОСОБА_1 просив стягнути з
ОСОБА_2 різницю між фактичним розміром
шкоди (126 643,85 грн.) та страховою
виплатою, що складає 76 943,85 грн., а також
3039,97 грн. судових витрат.

До участі в справі як третю особу
залучено ПрАТ «СК «Альфа Страхування».

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав,
посилаючись на відсутність вини у
дорожній пригоді та необґрунтованість
розміру заподіяної шкоди.

Рішенням Корабельного районного суду
м. Миколаєва від 29 січня 2014 року позов
задоволено. З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
стягнуто 76 943,85 грн. майнової шкоди та
3039,97 грн. судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив
рішення скасувати та відмовити в
позові. Апелянт посилався на ті ж
обставини, які були підставою
заперечень проти позову, а також
відсутність оцінки судом інших
доказів, в тому числі висновку експерта
від 30 квітня 2013 року щодо розміру
заподіяння шкоди.

Перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вбачає підстави лише
для часткового задоволення позову,
виходячи з наступного.

За змістом статті 1166 ЦК майнова шкода,
завдана особі неправомірними діями,
відшкодовується особою, яка її завдала
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених законом.

За частиною 1 статті 1188 ЦК шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

За статтею 1192 ЦК способами
відшкодування шкоди, завданої майну
потерпілого, крім іншого, є
відшкодування завданих збитків в
повному обсязі.

Збитками за нормами пункту 1 частини 2
статті 22 ЦК України, є, зокрема, втрати,
яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки).

Потерпілому відшкодовуються в повному
обсязі збитки відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі (пункт 14 Постанови №4
Пленуму ВССУ від 1 березня 2013 року «Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спору про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки»).

Відповідно до статті 1194 ЦК України у
разі недостатності страхової виплати
(страхового відшкодування) для повного
відшкодування завданої шкоди, особа,
яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, зобов'язана сплатити
потерпілому різницю між фактичним
розміром шкоди і страховою виплатою
(страховим відшкодуванням).

З матеріалів справи вбачається, що 26
січня 2012 року близько 11 год. 30 хв. на
перехресті вулиць Московської та
Спаської у м. Миколаєві сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля марки Toyota RAV-4, д/н НОМЕР_1, під
керуванням водія ОСОБА_2, та автомобіля
марки НОNDA CR-V, д/н НОМЕР_2, під керуванням
водія ОСОБА_1

Постановою Корабельного районного
суду м. Миколаєва від 6 квітня 2012 року,
залишеною без зміни постановою
апеляційного суду Миколаївської
області від 1 червня 2012 року, ОСОБА_2
притягнуто до адміністративної
відповідальності за вчинення
правопорушення, передбаченого статтею
124 КУпАП. Вини водія ОСОБА_1 не
встановлено ( а.с.30-31, 38-39).

Таким чином, відповідно до частини 4
статті 61 ЦПК суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
доведеність неправомірних дій
відповідача ОСОБА_2 та його вини у
заподіянні майнової шкоди позивачу
ОСОБА_1

Доводи апелянта про наявність вини у
пригоді і водія ОСОБА_1 належними
доказами не підтверджені.

Судом також встановлено, що автомобіль
позивача зазнав значних пошкоджень, що
вимагало проведення
ремонтно-відновлювальних робіт (а.с.4, 87,
88 ).

За звітом про оцінку колісного
транспортного засобу №18/02/2012 від 2
лютого 2012 року вартість
відновлювального ремонту (робіт,
деталей, матеріалів) складає 117 932,87
грн., втрата товарної вартості - 8991,9
грн., а всього 126 924,77 грн. ( а.с.76-80, 90-93 ).

У березні 2012 року приватним
підприємцем ОСОБА_5 проведено ремонт
автомобіля позивача на загальну суму 117
932,87 грн., в тому числі 19655,48 грн. ПДВ, що
підтверджується актом здачі-прийняття
робіт від 23 березня 2012 року ( а.с.40-41) та
товарним чеком про оплату виконаних
робіт на вказану суму ( а.с.42).

18 липня 2012 року ОСОБА_1 отримав 49 700 грн.
страхового відшкодування (а.с.36, 102,103, 49).

За висновком експерта Миколаївського
відділення ОНДІСЕ №490 від 30 квітня 2013
року шкода, заподіяна майну позивача
внаслідок пригоди, складає 89290,73 грн. (
а.с.115-126).

За клопотанням позивача судом
призначена повторна автотоварознавча
експертиза, проведення якої доручено
Харківському НДІСЕ.

За висновком експерта Харьківського
НДІСЕ №7396 від 4 листопада 2013 року
майнова шкода, заподіяна позивачу,
складає 125 643,85 грн., в тому числі
вартість відновлювального ремонту
(робіт, деталей, матеріалів) складає 118
118,60 грн., втрата товарної вартості - 7
525,25 грн. (а.с.174-181).

Встановивши ці обставини, суд першої
інстанції при визначенні розміру
майнової шкоди, заподіяної ОСОБА_1,
виходив з висновку повторної
експертизи від 4 листопада 2013 року, яким
майнова шкода, заподіяна позивачу
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, складає 125 643,85 грн., а різниця
між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (49700 грн.) - 75 943,85
грн.

При цьому колегія суддів не може
прийняти до уваги посилання апелянта
на те, що висновок експерта від 30 квітня
2012 року щодо обсягу ремонтних робіт,
включаючи заміну деталей, пов'язаних з
пригодою, є більш обґрунтованим та
відповідає іншим матеріалам справи.

Так, зі змісту мотивувальної частини
висновку від 30 квітня 2012 року
вбачається, що дослідження проведено
на підставі матеріалів справи, в тому
числі цифрових фотознімків ( а.с.117-124).
Висновку про те, що необхідність заміни
певних деталей не підтверджена,
експерт дійшов лише на підставі того,
що спеціаліст у звіті не вказав площу
пошкодження того чи іншого вузла або
деталі, та не навів розрахунків на
підтвердження заміни, а також з
фотознімків не вбачається видимих
(явних) пошкоджень деяких деталей.

Проте, перелік деталей та вузлів (
калькуляція), що потребують заміни або
ремонту за висновком експерта від 4
листопада 2013 року ( а.с.179-180) відповідає
як калькуляції відновлювального
ремонту за звітом від 2 лютого 2013 року (
а.с.90-93), так і протоколам огляду
транспортного засобу 27 та 30 січня 2012
року ( а.с.87, 88).

При цьому при огляді транспортного
засобу 27 та 30 січня 2013 року було
проведено часткову розборку
пошкодженого автомобіля. Огляд
проводився в присутності відповідача
ОСОБА_2

В протоколах від 27 та 30 січня 2012 року,
підписаних особисто ОСОБА_2, зазначена
необхідність заміни пошкоджених
складових або їх ремонту (а.с.87,88).

Отже, колегія суддів вважає доведеним
обсяг ремонтно-відновлювальних робіт,
пов'язаних з пригодою, який визначено в
протоколах огляду транспортного
засобу від 27 та 30 січня 2013 року, звіті
про оцінку від 2 лютого 2013 року та
висновку експерта від 4 листопада 2013
року.

Не можуть вважатись обґрунтованими і
вимоги апелянта відрахувати з суми
відшкодування податок на додану
вартість (ПДВ) - 19 655,48 грн.

Як зазначалось вище, ОСОБА_1 фактично
сплатив за ремонтно-відновлювальні
роботи 117 932,87 грн. (а.с.42), а часткове
відшкодування йому майнової шкоди
суперечить положенням статті 1192 ЦК
України про повне відшкодування
заподіяних збитків.

Разом з тим, суд не врахував, що позивач
фактично сплатив за проведення
відновлювального ремонту 117 932,87 грн.,
замість визначених експертом
необхідних витрат в розмірі 118 118, 60 грн.

Таким чином, майнові збитки позивача
складають 117 932,87 грн. витрат на
проведення ремонту, 1000 грн. додаткових
витрат та 7 525,25 грн. втрати товарного
вартості, а всього 126 458,12 грн.

Різниця між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням) складає 76 758,12 грн.

Таким чином, судове рішення підлягає
зміні в частині розміру відшкодування
майнової шкоди.

Керуючись статтями 309,316 ЦПК України,
колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Корабельного районного суду м.
Миколаєва від 29 січня 2014 року змінити в
частині розміру відшкодування.
Зменшити стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 відшкодування майнової шкоди з
76 943,85 грн. до 76 758,12 грн.

В частині стягнення судових витрат
рішення суду залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але протягом
двадцяти днів з цього часу може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді