У Х В А Л А

Іменем України

18 вересня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді
–          Гапоненко А. П. ,

при секретарі
–                    Миронова Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду м. Біла Церква
заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд
заочного рішення по справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційного банку «Правекс банк» до
ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник 29.08.2014 року повторно звернулась
до суду з вказаною заявою посилаючись
на те, що заочним рішенням
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 26.06.2014 року по
зазначеній цивільній справі були
задоволені позовні вимоги позивача та
стягнуто з відповідачів солідарно на
користь позивача заборгованість за
кредитним договором, але при вирішені
справи не було враховано рішення
Білоцерківського міськрайонного суду
від 26.02.2010 року яким з відповідачів вже
стягнуто борг тим же кредитним
договором.

Заявник просить суд скасувати вказане
заочне рішення і призначити справу до
розгляду в загальному порядку на
підставі того, що судом не враховані
всі обставини справи, які мають істотне
значення для її вирішення.

Заявник, представник позивача у справі
ПАТ КБ «Правекс банк», а також
відповідач ОСОБА_2 будучи належним
чином повідомленими про день, час та
місце розгляду заяви, у судове
засідання не з’явилися, заяв про
відкладення розгляду справи до суду не
надходило, що не перешкоджає розгляду
заяви у відповідності до ст.231 ЦПК
України.

Дослідивши заяву з додатками та
матеріали зазначеної вище цивільної
справи, суд вважає, що заява
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК
України суд може своєю ухвалою за
результатами розгляду заяви про
перегляд заочного рішення залишити
заяву без задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачі по справі неодноразово
викликалися у судові засідання і у
зв’язку з їхньою неявкою справу було
вирішено при заочному її розгляді за
згодою представника позивача.

14.07.2014 року відповідач ОСОБА_1
звернулась до суду із заявою про
перегляд заочного рішення і ухвалою
суду від 19.08.2014 року заяву було залишено
без задоволення.

ОСОБА_1 оскаржила заочне рішення до
Апеляційного суду Київської області і
повторно звернулась до
Білоцерківського міськрайонного суду
із аналогічною заявою про перегляд
заочного рішення, що не передбачено
цивільно-процесуальним кодексом
України.

Крім того, відповідач ОСОБА_1 в заяві
про перегляд заочного рішення не
надала суду доказів, які б мали істотне
значення для правильного вирішення
справи.

Посилання заявника на те, що поданому
цивільному спору вже є судове рішення
від 26.02.2010 року, суд до уваги не приймає,
оскільки умови кредитного договору не
виконані, борг не повернутий, що не
позбавляє кредитора права звернення до
суду про стягнення заборгованості.

Відповідно до п. 17 Постанови № 5 від
30.03.2012 Пленуму Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» наявність
судового рішення про задоволення вимог
кредитора, яке виконано боржником, не
припиняє правовідносин сторін
кредитного договору, не звільняє
останнього від відповідальності за
невиконання грошового зобов'язання та
не позбавляє кредитора права та
отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625,
ЦК України, оскільки зобов'язання
залишається невиконаним належним
чином відповідно до вимог ст. ст. 526,599 ЦК
України.

Враховуючи, що судом не встановлено, що
відповідач ОСОБА_1 не з’являлася в
судові засідання з поважних причин, а
також суду не надано доказів, які мали
б істотне значення для правильного
вирішення справи, керуючись ст. 231 ЦПК
України, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 від 29.08.2014 року про
перегляд заочного рішення по справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційного банку
«Правекс банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - залишити без задоволення.

Роз’яснити заявнику, що
відповідно до ч.4 ст. 231 ЦПК України
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку, встановленому ЦПК
України. У цьому разі строк на
апеляційне оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Суддя ОСОБА_3