Справа № 645/3487/14-ц
Провадження №
У Х В А Л А

про забезпечення позову

05 вересня 2014 р.

м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у
складі:

головуючого судді Федорової О.В.

при секретарі Ляховій І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у м. Харкові заву
про забезпечення позову у цивільній
справі за позовом:

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення заборгованості за
договором позики,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
Фрунзенського районного суду м.
Харкова з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за договором
позики.

Через канцелярію суду позивачем подано
заяву про забезпечення позову (вхідний
№ 25114), в якій він просить суд накласти
заборону на відчуження об’єктів
нерухомості, а саме: на квартиру № 404 в
будинку № 256 по Салтівському шосе у м.
Харкові та частину квартири № 298 в
будинку № 258 по Салтівському шосе у м.
Харкові.

В обґрунтування вищевказаної заяви
позивач посилається на те, що предметом
спору є заборгованість у сумі 1436000,00
грн., та невжиття цих заходів може
утруднити чи зробити неможливим
виконання майбутнього рішення суду.

Представник позивача ОСОБА_3., який діє
на підставі довіреності, у судовому
засіданні підтримав вказану заяву у
повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
заперечувала проти задоволення заяви
позивача про забезпечення позову,
посилаючись на те, що нею сплачений
борг позивачеві, проте документального
підтвердження цьому відповідачем суду
не представлено.

Суд, дослідивши заяву і подані в її
обґрунтування докази, вислухавши
пояснення представника позивача та
відповідача, вважає необхідним
зазначити наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України
заборона вчиняти певні дії є одними з
видів забезпечення позову.

Статтею 151 ЦПК України передбачено, що
за заявою осіб, які беруть участь у
справі, суд може вжити заходи
забезпечення позову.

Під забезпеченням позову розуміється
вжиття судом передбачених законом
заходів, які створюють реальну
гарантовану можливість для виконання в
майбутньому рішення по справі в разі
задоволення заявленого позову.

При цьому, забезпечення позову
спрямоване, перш за все, проти
несумлінних дій відповідача, який може
сховати майно, продати, знищити або
знецінити його тощо.

Зазначена правова норма прямо визначає
як форму і порядок звернення до суду із
клопотанням про вжиття заходів
забезпечення позову, так і підстави для
його забезпечення.

Загальною підставою для вжиття заходів
забезпечення позову є наявність
обставин, які свідчать або дозволяють
достовірно припустити, що невжиття цих
заходів може утруднити чи зробити
неможливим виконання майбутнього
рішення суду.

При цьому відповідно до принципу
змагальності сторін і загальних правил
розподілу тягаря доказування обов'язок
доведення підстав для застосування
заходів забезпечення позову
покладається на особу, яка заявляє
відповідне клопотання.

Як роз'яснено в п.п. 4, 7, 10 Постанови
Пленуму Верховного Суду України N 9 від
22.12.2006 року “Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову”, розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Згідно з відповіддю КП «Харківське
міське бюро технічної інвентаризації»
від 14.08.2014 року за № 5927 на запит
адвоката ОСОБА_3, ОСОБА_2, ІНН НОМЕР_1,
належить на праві приватної власності
кв. N 404 за адресою Салтівське шосе, 256, на
підставі договору купівлі-продажу від
12.12.2011р., посвідченого приватним
нотаріусом ХМНО ОСОБА_4, реєстраційний
№ 991; та на праві спільної сумісної
власності зареєстровано частину кв. N 298
за адресою Салтівське шосе, 258, на
підставі свідоцтва про право власності
на житло від 02.07.1999р., виданого УКМ та П
ВПДЖФ, р. №8-99-197672.

Таким чином, з огляду на викладене, суд
вважає, що позивачем виконані вимоги ч.
2 ст. 151 ЦПК України, оскільки ним
зазначено в своїй заяві відповідні
причини для забезпечення позову та вид
забезпечення, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності.

У зв`язку з наведеним, суд вважає
можливим задовольнити заяву про
забезпечення позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 151-153, 210 Цивільного
процесуального кодексу України,-

У Х В А Л И В:

Задовольнити заяву позивача ОСОБА_1 про
забезпечення позову (вхідний № 25114).

Накласти заборону на відчуження
об’єктів нерухомості, а саме:

- на квартиру № 404 в будинку № 256 по
Салтівському шосе у м. Харкові, яка
належить ОСОБА_2, ІНН НОМЕР_1 на праві
приватної власності на підставі
договору купівлі-продажу від 12.12.2011р.,
посвідченого приватним нотаріусом
ХМНО ОСОБА_4, реєстраційний № 991;

- на частину квартири № 298 в будинку № 258
по Салтівському шосе у м. Харкові, яка
належить ОСОБА_2, ІНН НОМЕР_1 на праві
спільної сумісної власності на
підставі свідоцтва про право власності
на житло від 02.07.1999р., виданого УКМ та П
ВПДЖФ, р. №8-99-197672.

Направити ухвалу суду про забезпечення
позову в Реєстраційну службу
Харківського міського управління
юстиції (м. Харків, вул. Короленка, 16) для
виконання.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку в судову палату
по цивільних справах апеляційного суду
Харківської області через
Фрунзенський районний суд м. Харкова
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня її
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя
Федорова О.В.