Справа № 368/1221/14-ц
провадження № 2/368/380/14
Рішення

іменем України

"03" вересня 2014 р. Кагарлицький
районний суд Київської області

в складі: головуючого судді
Шевченко І.І.

при секретарі
Губенко А.П.

з участю представника позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Кагарлик справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
третя особа: Державна реєстраційна
служба Кагарлицького районного
управління юстиції Київської області
про визнання права власності на
частину спадкового житлового будинку
та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_4, Державна
реєстраційна служба Кагарлицького
районного управління юстиції
Київської області про визнання права
власності на частину спадкового
житлового будинку, -

в с т а н о в и в:

позивач та його представник
просять суд визнати за ОСОБА_2 в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_6 право
власності на 1/3 части житлового будинку
з надвірними будівлями, що знаходиться
за адресою АДРЕСА_1, посилаючись на те,
що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_6.

За життя ОСОБА_6 належав житловий
будинок за адресою АДРЕСА_1, що
підтверджується технічним паспортом.

В житловому будинку ОСОБА_6 проживала
до та на час смерті.

Отже, після смерті ОСОБА_6
відкрилась спадщина на житловий
будинок: за адресою: АДРЕСА_1.

Із спадкоємців першої черги
відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу
Української PCP, 1963 р., який діяв на
момент відкриття спадщини, залишились
п'ять спадкоємців, а саме: діти - він -
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8.

Із спадкоємців, які залишились після
ОСОБА_6, у встановлений ст. 549 Цивільного
кодексу Української PCP 1963 р.
шестимісячний строк спадщину прийняли
лише троє спадкоємців. Зокрема, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 звернулись до Кагарлицької
районної державної нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини ОСОБА_6, а він на час відкриття
спадщини проживав з матір'ю у
спадковому житловому будинку, та
протягом шестимісячного строку
фактично вступив у володіння та
користування спадковим майном, що було
встановлено рішенням Кагарлицького
районного суду від 28.10.2013 р.

Отже, він, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належним
чином прийняли спадщину ОСОБА_6 та
успадкували житловий будинок за
адресою АДРЕСА_1. Інші спадкоємці, а
саме: ОСОБА_7, ОСОБА_8 спадщини ОСОБА_6 не
приймали та на неї не претендують.

ОСОБА_3, яка належним чином прийняла
спадщину не бажає успадковувати
частину житлового будинку та не
заперечує проти того, щоб її частку
успадкував він.

Він звернувся до спадкоємця ОСОБА_3, з
приводу того чи має вона намір приймати
та оформляти спадщину ОСОБА_6, а саме: на
1/3 частину житлового будинку за
адресою: АДРЕСА_1, на що ОСОБА_3
повідомила йому, що вона не має наміру
успадковувати 1/3 частину житлового
будинку після ОСОБА_6, відмовляється
від неї на його користь та не заперечує,
щоб така 1/3 частину житлового будинку
була визнана за ним.

Таким чином, він, який належним чином
прийняв спадщину матері, у зв'язку з
відмовою ОСОБА_3 від оформлення частини
будинку може успадкувати належну їй
частину житлового будинк,у тобто 1/3
частину, а всього 2/3 частини будинку.

Прийнявши спадщину своєї матері ОСОБА_6
він звернувся до Кагарлицької районної
державної нотаріальної контори для
отримання свідоцтва про право на
спадщину. Для оформлення,свідоцтва про
право на спадщину на частину житлового
будинку нотаріус попросила його надати
правовстановлюючий документи на ім'я
померлої ОСОБА_6, який й би
підтверджував її право власності на
житловий будинок.

Він звернулась до Державної
реєстраційної служби для отримання
свідоцтва про право власності на
житловий будинок на ім'я ОСОБА_6 Однак,
посадові особи Державної
реєстраційної служби повідомили, що за
життя ОСОБА_6 не провила державної
реєстрації права власності та не
оформила правовстановлюючий документ,
який посвідчував би її право власності
на житловий будинок за адресою:
АДРЕСА_1, тому, питання визнання права
власності на житловий будинок
необхідно вирішувати йому у судовому
порядку.

В зв'язку з чим, державним нотаріусом
було рекомендовано йому звернутись до
суду щодо визнання за ним в порядку
спадкування права власності на 2/3
частини житлового будинку, що
знаходиться АДРЕСА_1, який належав
ОСОБА_6

Отже, за умов відсутності
правовстановлюючого документа на
житловий будинок на ім'я ОСОБА_6, він не
зміг у встановленому порядку оформити
через нотаріальну контору та прийняти
у спадщину 2/3 частини житлового
будинку, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1.

Для вирішення вищевказаного питання
він звернувся до Кагарлицького
районного суду з відповідним позовом.
Рішенням Кагарлицького районного суду
від 28.10.2013 р. за ним визнано 2/3 частини
житлового будинку за адресою АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з рішенням
Кагарлицького районного суду від 28.10.2013
р. відповідач ОСОБА_4 звернувся з
апеляційною скаргою до Апеляційного
суду Київської області.

Рішенням Апеляційного суду Київської
області від 16.01.2014 р. апеляційну скаргу
відповідача ОСОБА_4 було задоволено
частково, скасовано рішення
Кагарлицького районного суду від 28.10.2013
р. в частині визнання за ним 2/3 частини
житлового будинку та визнано за ним
лише 1/3 частину житлового будинку.

Скасовуючи рішення Кагарлицького
районного суду від 28.10.2013 р. в частині
визнання за ним 2/3 частини житлового
будинку апеляційний суд послався на те,
що суд безпідставно визнав за ним 2/3
частини житлового будинку, виходячи з
того, що він має право на спадкування 1/3
частини, яка належить ОСОБА_3, яка
відмовилась в суді від своєї частки на
його користь, оскільки остання
прийняла спадщину і матеріали
спадкової справи не містять жодних
відомостей про її відмову від спадщини
на його користь відповідно до вимог
ст. 553 ЦК України 1963 року.

Проте, 09.08.2012 р. ОСОБА_3 склала заяву
посвідчену приватним нотаріусом
Кагарлицького районного нотаріального
округу Руденком A.B., відповідно до якої
заявила, що вона не претендує на
спадщину ОСОБА_6 та будь-яких претензій
немає.

Після прийняття Апеляційного суду
Київської області від 16.01.2014 р. він
повторно звернувся до Кагарлицької
районної державної нотаріальної
контори з метою вирішення питання щодо
оформлення спадкових прав на 1/3 частину
житлового будинку, від якої
відмовляється ОСОБА_3 на його користь.

Листом Кагарлицької районної
державної нотаріальної контори №940/01-16
від 06.05.2014р. Позивачу знову було
відмовлено в оформленні спадкових прав
на 1/3 частину житлового будинку та
роз'яснено, що це і питання необхідно
вирішувати виключно в судовому
порядку.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 не має
наміру успадковувати 1/3 частину
житлового

і будинку після ОСОБА_6, відмовляється
від неї на користь нього та не
заперечує, щоб 1/3 частину житлового
будинку була визнана за ним, а він не
можеоформити спадкові права на
вищевказану частину будинку через
нотаріальну контори, вказане спірне
питання може бути вирішено лише в
судовому порядку.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу
України право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу
України власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також
у разі втраті ним документа, який
засвідчує його право власності.

Із зустрічними позовними
вимогами звернулася ОСОБА_3 та просить
суд визнати за нею, ОСОБА_3, в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_6 право
власності на 1/3 частину житлового
будинку з надвірними будівлями, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
посилаючись на те, що ОСОБА_2 звернувся
до Кагарлицького районного суду з
позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа
Державна реєстраційна служба
Кагарлицького районного управління
юстиції Київської області про визнання
права власності на 1/3 частину
спадкового житлового будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_6.

За життя ОСОБА_6 належав житловий
будинок за адресою АДРЕСА_1, що
підтверджується технічним паспортом. В
житловому будинку ОСОБА_6 проживала до
та на час смерті.

Отже, після смерті ОСОБА_6 відкрилась
спадщина на житловий будинок за
адресою: АДРЕСА_1.

Із спадкоємців першої черги відповідно
до ст. 529 Цивільного кодексу
Української PCP 1963 р. (який діяв на момент
відкриття спадщини) залишились п'ять
спадкоємців, а саме: діти ОСОБА_2, вона,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8.

Із спадкоємців, які залишились після
ОСОБА_6, у встановлений ст. 549 Цивільного
кодексу Української PCP 1963 р.
шестимісячний строк спадщину, прийняли
лише троє спадкоємців. Зокрема, вона та
ОСОБА_4 звернувся до Кагарлицької
районної державної нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини ОСОБА_6, а ОСОБА_2 на час
відкриття спадщини проживав з матір'ю у
спадковому житловому будинку та
протягом шестимісячного строку
фактично вступив у володіння та
користування спадковим майном, що було
встановлено рішенням Кагарлицького
районного суду від 28.10.2013 р.

Отже, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 належним чином
прийняли спадщину ОСОБА_6 та
успадкували житловий будинок за
адресою АДРЕСА_1. Інші спадкоємці, а
саме: ОСОБА_7, ОСОБА_8 спадщини ОСОБА_6 не
приймали та на неї не претендують.

Прийнявши спадщину своєї матері ОСОБА_6
вона звернулась до Кагарлицької
районної державної нотаріальної
контори для отримання свідоцтва про
право на спадщину. Для оформлення
свідоцтва про право на спадщину на
частину житлового будинку нотаріус
попросила її надати
правовстановлюючий документи на ім'я
померлої ОСОБА_6, який й би
підтверджував її право власності на
житловий будинок.

Однак, вона не змогла надати нотаріусу
правовстановлюючий документи на ім'я
померлої ОСОБА_6, оскільки за життя вона
не провила державної реєстрації права
власності та не оформила
правовстановлюючий документ, який
посвідчував би її право власності на
житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1.

В зв'язку з чим, державним нотаріусом
було рекомендовано їй звернутись до
суду щодо визнання за нею в порядку
спадкування права власності на 1/3
частини житлового будинку, що
знаходиться АДРЕСА_2 який належав
ОСОБА_6

Отже, за умов відсутності
правовстановлюючого документа на
житловий будинок на ім'я ОСОБА_6, вона не
може у встановленому порядку оформити
через нотаріальну контору та прийняти
у спадщину 1/3 частину житлового
будинку, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу
України право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу
України власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також
у разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності.

В судове засідання позивач по
зустрічному позову в судове засідання
не з'явилася та подала до суду заяву,
просить розгляд справи проводити у її
відсутність. Свою зустрічну позовну
заяву підтримує повністю та просить її
задовольнити, а у задоволенні позову
відмовити.

Відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги
позивача ОСОБА_2 не визнав та просить у
задоволенні їх відмовити з наступних
підстав. Він вважає його вимоги
незаконними, необгрунтованими та
такими, що суперечать чинному
законодавству. Рішенням Кагарлицького
районного суду Київської області від
28.10.2013 року по цивільній справі №
368/1310/13-ц позов ОСОБА_2 до ОСОБА_10, ОСОБА_4,
ОСОБА_8, ОСОБА_7, треті особи -
Кагарлицька районна державна
нотаріальна контора, державна
реєстраційна служба Кагарлицького
районного управління юстиції в
Київській області про визнання права
власності на частину спадкового
житлового будинку задоволено повністю,
а саме: визнано за ОСОБА_2 в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_6, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, право
власності на 2/3 частини житлового
будинку з надвірними будівлями, що
знаходяться за адресою: Київська
область. АДРЕСА_1. Рішенням
Апеляційного суду Київської області
від 16.01.2014 року за результатами
розгляду його апеляції було скасовано
рішення Кагарлицького районного суду
від 28.10.2013 року в частині визнання за
позивачем ОСОБА_2 2/3 частини житлового
будинку та визнано за ним 1/3 частину
житлового будинку. Згідно ст. 14 ЦПК
України, судові рішення, що набрали
законної сили, обов'язкові для всіх
органів державної влади і органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ, організацій, посадових чи
службових осіб та громадян і
підлягають виконанню на всій території
України, а у випадках, встановлених
міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, - і за її межами.
Невиконання судового рішення є
підставою для відповідальності,
встановленої законом. Зважаючи на ст. 14
ЦПК України, вона вважає, що подача
позивачем аналогічного позову до суду
свідчить про навмисне ігнорування і не
виконання вже прийнятих судових рішень
про той самий предмет і між тими самими
сторонами, щоб продовжити судові спори
щодо спадкового майна. Зважаючи на те,
що станом на сьогоднішній день є два
рішення судів першої та апеляційної
інстанції, які набрали в законної сили
які були прийняті в справах з одним і
тим же предметом та між тими самими
сторонами, він вважає, що звернення
позивача з ще одним позовом про
визнання права власності на частину
спадкового житлового будинку є
незаконним та необгрунтованим, а також
таким, що грубо порушує чинне
цивільно-процесуальне законодавство
та захищені законом його права. В
судове засідання не з'явився, будучи
належним чином повідомлений, про що
свідчить розписка про отримання
судової повістки, причини неявки суду
не повідомив, а тому суд вважає
ухвалити рішення на підставі наявних в
справі матеріалів.

Представник третьої особі
Державної реєстраційної служби
Кагарлицького районного управління
юстиції Київської області в судове
засідання не з'явився, про час і місце
розгляду справи був повідомлений
завчасно, про що свідчить розписка про
отримання судової повістки,
вважається, що судовий виклик або
судове повідомлення вручене їм
належним чином, а тому суд вважає
ухвалити рішення на підставі наявних в
справі матеріалів.

Вислухавши позивача, його
представника та свідка, вивчивши
матеріали справи, суд прийшов до
наступного висновку.

В судовому засіданні суд встановив
наступні обставини та відповідні їм
правовідносини.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому ЦПК, звернутися до суду
за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог та на підставі наданих
сторонами доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
ЦПК. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_6.

Після її смерті відкрилася спадщина -
житловий будинок АДРЕСА_3
Кагарлицького району Київської
області, що підтверджується копією
технічного паспорту.

Відповідно до ст. 524 Цивільного кодексу
УРСР спадкоємство здійснюється за
законом і за заповітом. Спадкоємство за
законом має місце, коли і оскільки воно
не змінено заповітом.

Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при
спадкоємстві за законом спадкоємцями
першої черги є, в рівних частках, діти (у
тому числі усиновлені), дружина і
батьки (усиновителі) померлого.

Для придбання спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв (ст. 548 ЦК УРСР).

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається,
що спадкоємець прийняв спадщину якщо
він фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном; якщо він
подав державній нотаріальній конторі
за місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщині. Зазначені в цій
статті дії повинні бути вчинені
протягом шести місяців з дня відкриті
спадщини.

Відповідно до вимог ст. 553 ЦК України 1963
року спадкоємець за законом або за
заповітом вправі відмовитись від
спадщини протягом шести місяців з дня
відкриття спадщини. При цьому він може
заявити, що відмовляється від спадщини
на користь кого-небудь з інших
спадкоємців, закликаних до
спадкоємства за законом або за
заповітом, а також на користь держави
або окремих державних, кооперативних
або інших громадських організацій.
Наступне скасування спадкоємцем такої
заяви не допускається.

Вважається, що відмовився від спадщини
також той спадкоємець, який не вчинив
жодної з дій, що свідчать про прийняття
спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України 1963 року в
разі неприйняття спадщини спадкоємцем
за законом або за заповітом або
позбавлення спадкоємця права
спадкування (статті 528 і 534 цього
Кодексу) його частка переходить до
спадкоємців за законом і
розподіляється між ними в рівних
частках.

Згідно спадкової справи після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6 спадщину
прийняли позивач по зустрічному позову
ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 шляхом
подачі до нотаріальної контори заяв
про прийняття спадщини.

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за заповітом від 28.10.2005 року ОСОБА_4 є
спадкоємцем зазначеного в заповіті
майна, належного ОСОБА_6, а саме: права
на земельну частку (пай) площею 3,26 га в
умовних кадастрових гектарах у землі,
яка перебуває у колективній власності
КСГП "Мир" с. Горохуватка Кагарлицького
району Київської області.

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом від 2.11.2002 року ОСОБА_3 є
спадкоємцем 2/15 частин права на
земельну частку (пай) площею 0,50 га в
умовних кадастрових гектарах у землі,
яка перебуває у колективній власності
КСП "Мир".

Рішенням Кагарлицького районного суду
Київської області від 28.10.2013 року та
рішенням Апеляційного суду Київської
області від 16.01.2014 року було
встановлено, що ОСОБА_2 прийняв
спадщину після смерті своєї матері
ОСОБА_6 шляхом фактичного вступу в
управління і володіння спадковим
майном, оскільки на час відкриття
спадщини проживав разом із
спадкодавцем у спадковому будинку, що
підтверджується довідкою
Горохуватської сільської ради № 499 від
20.06.2013 року.

Таким чином, судом вірно встановлено,
що спадщину за законом на спірний
житловий будинок після смерті ОСОБА_6
належним чином прийняли ОСОБА_2, ОСОБА_3
та ОСОБА_4 та успадкували житловий
будинок за адресою: АДРЕСА_1

Рішенням Кагарлицького районного суду
Київської області від 28.10.2013 року було
встановлено факт родинних відносин між
ОСОБА_2 та ОСОБА_6, а саме: встановлено
факт, що ОСОБА_6, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, свідоцтво про смерть
серії НОМЕР_1, яке видано ІНФОРМАЦІЯ_2
року Горохуватською сільською радою
Київської області є рідною матір'ю
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії
НОМЕР_2, виданий 08 листопада 2000 року
Печерським РУ ГУ МВС України в місті
Києві.

Рішенням Апеляційного суду Київської
області від 16.01.2014 року було визнано за
ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину
житлового будинку з надвірними
будівлями, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом.

Щодо позовних вимог ОСОБА_2, то суд
позивачу відмовляє у задоволенні його
позовних вимогах з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 553 ЦК України 1963
року спадкоємець за законом або за
заповітом вправі відмовитись від
спадщини протягом шести місяців з дня
відкриття спадщини. При цьому він може
заявити, що відмовляється від спадщини
на користь кого-небудь з інших
спадкоємців, закликаних до
спадкоємства за законом або за
заповітом, а також на користь держави
або окремих державних, кооперативних
або інших громадських організацій.
Наступне скасування спадкоємцем такої
заяви не допускається.

Вважається, що відмовився від спадщини
також той спадкоємець, який не вчинив
жодної з дій, що свідчать про прийняття
спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України 1963 року в
разі неприйняття спадщини спадкоємцем
за законом або за заповітом або
позбавлення спадкоємця права
спадкування (статті 528 і 534 цього
Кодексу) його частка переходить до
спадкоємців за законом і
розподіляється між ними в рівних
частках.

Позивачем надано заява ОСОБА_3 подана
нею до приватного нотаріуса
Кагарлицького районного нотаріального
округу Київської області ОСОБА_11 про
те, що у зв'язку з пропущенням нею
шестимісячного строку для прийняття
спадщини, встановленого ст. 1270 ЦК
України, і фактичним не прийняттям нею
спадщини після померлої матері, вона,
заявляє, що, на спадщину померлої,
ОСОБА_6 вона не претендує, будь-яких
претензій до осіб, які прийняли
спадщину вона не має, і з питань
спадкування майна померлої матері, в т.
ч. для встановлення додаткового строку
необхідного для прийняття спадщини,
вона до суду звертатися не буде.

Проте, вказану заяву суд до уваги не
може взяти, оскільки згідно спадкової
справи після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 р.
ОСОБА_6 спадщину прийняли ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 шляхом подачі до нотаріальної
контори заяв про прийняття спадщини.
Окрім того, згідно свідоцтва про право
на спадщину за законом від 2.11.2002 року
ОСОБА_3 є спадкоємцем 2/15 частин права на
земельну частку (пай) площею 0,50 га в
умовних кадастрових гектарах у землі,
яка перебуває у колективній власності
КСП "Мир".

Згідно із правилами частин 1, 2 ст. 549 ЦК
УРСР визнається, що спадкоємець
прийняв спадщину: якщо він фактично
вступив в управління або володіння
спадковим майном; якщо він подав
державній нотаріальній конторі за
місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини. Зазначені в цій
статті дії повинні бути вчинені
протягом шести місяців з дня відкриття
спадщини.

Відповідно до вимог ст. 553 ЦК України 1963
року спадкоємець за законом або за
заповітом вправі відмовитись від
спадщини протягом шести місяців з дня
відкриття спадщини. При цьому він може
заявити, що відмовляється від спадщини
на користь кого-небудь з інших
спадкоємців, закликаних до
спадкоємства за законом або за
заповітом, а також на користь держави
або окремих державних, кооперативних
або інших громадських організацій.
Наступне скасування спадкоємцем такої
заяви не допускається.

Вважається, що відмовився від спадщини
також той спадкоємець, який не вчинив
жодної з дій, що свідчать про прийняття
спадщини (стаття 549 цього Кодексу).
Оскільки ОСОБА_3 прийняла спадщину
після смерті ОСОБА_6, про що свідчить
отримане нею свідоцтво про прийняття
спадщини тому вона вважається такою, що
прийняла спадщину.

Позивач не надав належних і
переконливих доказів на підтвердження
своїх вимог, а судом їх здобуто не було.

З урахуванням всебічно і повно
з'ясованих всіх фактичних обставини, на
яких ґрунтується позов, суд приходить
до висновку про те, що позовні вимоги
ОСОБА_2 не знайшли свого доведення у
судовому засіданні, не ґрунтується на
чинному законодавстві, а тому
задоволенню не підлягають.

Щодо зустрічних позовних вимог ОСОБА_3,
то вказані вимоги підлягають до
задоволення з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_6.

Після її смерті відкрилася спадщина -
житловий будинок АДРЕСА_3
Кагарлицького району Київської
області, що підтверджується копією
технічного паспорту.

Для придбання спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв (ст. 548 ЦК УРСР).

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається,
що спадкоємець прийняв спадщину якщо
він фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном; якщо він
подав державній нотаріальній конторі
за місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщині. Зазначені в цій
статті дії повинні бути вчинені
протягом шести місяців з дня відкриті
спадщини.

Згідно спадкової справи після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6 спадщину
прийняли позивач по зустрічному позову
ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 шляхом
подачі до нотаріальної контори заяв
про прийняття спадщини.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що щодо майна
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6 була
заведена спадкова справа за № 434 /2002
року за заявами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 30
жовтня 2002 року. ОСОБА_6 було складено
заповіт на земельну частку (пай) на
ОСОБА_4 Право на спадщину по заповіту
мала також ОСОБА_3, так к була
пенсіонером. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було
видано свідоцтво на спадщину на
земельну частку (пай). Тобто,
спадкоємцями майна ОСОБА_6 є ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 Окрім того, ОСОБА_2 також є
спадкоємцем, оскільки проживав із
спадкодавцем на день її смерті, тому
право на спадщину на житловий будинок
мають три спадкоємця. Не можливо
оформити спадщину через нотаріальну
контору, оскільки відсутній
правовстановлюючий документ.
Відмовитися від отримання спадщини
можливо до шестимісячного строку,
оскільки ОСОБА_3 отримала свідоцтво на
спадщину, то вона вважається такою, що
належним чином прийняла спадщину.

Таким чином, судом встановлено, що
спадщину за законом на спірний
житловий будинок після смерті ОСОБА_6
належним чином прийняли ОСОБА_2, ОСОБА_4
та ОСОБА_3 та успадкували житловий
будинок за адресою: АДРЕСА_1

З урахуванням вищевикладеного, суд
вважає, що ОСОБА_3 вчинила дії по
прийняттю спадщини після своєї
померлої матері, оскільки вона частину
спадщина прийняла, отримавши свідоцтво
про прийняття спадщини відповідно до
положень чинного законодавства, що
діяв на час смерті спадкодавці, тому
суд позовні вимоги ОСОБА_3 задовольняє
та визнає за ОСОБА_3 в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_6 право
власності на 1/3 частину житлового
будинку з надвірними будівлями, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

На підставі викладеного та керуючись
ЦК України, постановою Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року № 7 «Про судову практику у справах
про спадкування», «Інструкцією про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України» , затверджена
наказом Міністерства юстиції України
від 18 червня 1994 року № 18/5, ст. ст. 10, 11, 60,
212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

У задоволені позовних вимогах ОСОБА_2
до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа:
Державна реєстраційна служба
Кагарлицького районного управління
юстиції Київської області про визнання
права власності на частину спадкового
житлового будинку відмовити.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_4, Державна
реєстраційна служба Кагарлицького
районного управління юстиції
Київської області про визнання права
власності на частину спадкового
житлового будинку - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_6 право
власності на 1/3 частину житлового
будинку з надвірними будівлями, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області
через Кагарлицький районний суд
протягом десяти днів з дня
проголошення, а особами, які брали
участь у справі і не були присутніми в
судовому засіданні протягом 10 днів з
дня отримання копії рішення.

Суддя: І. І. Шевченко