Справа № 552/4333/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

10 вересня 2014 року Київський районний
суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді
Самсонової О.А.

при секретарі - Ворона Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулась до суду з позовом до
відповідача про розірвання шлюбу. В
позовній заяві послалась на те, що сім'я
розпалася через відсутність
взаєморозуміння між ними з
відповідачем. Тому з початку 2011 року
ними припинені подружні відносини.
Примирення неможливе, оскільки ні вона,
ні відповідач не бажають зберегти шлюб.
Тому просила шлюб розірвати, після
розірвання шлюбу залишити їй прізвище
ОСОБА_2.

В день розгляду справи позивач ОСОБА_1
звернулась до суду з заявою про розгляд
справи за її відсутності. В заяві також
зазначила, що позов підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 також звернувся до
суду з заявою про розгляд справи за
його відсутності.

Враховуючи наявність достатніх
матеріалів про права та правовідносини
сторін, суд вважає за можливе
розглянути справу за відсутності
сторін.

Суд, дослідивши докази у справі,
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що сторони з 02
червня 2007 року перебувають в
зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають
малолітнього сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка, примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається.

В позовній заяві позивач просить шлюб
розірвати, не бажає миритися з
відповідачем, наполягає на розірванні
шлюбу.

Зазначена позиція позивача
залишається незмінною з часу подання
нею позову до суду та до часу розгляду
справи.

Відповідач проти розірвання шлюбу не
заперечує.

Таким чином судом встановлено
відсутність вільної згоди сторін
перебувати в шлюбі один з одним.

Зважаючи на вказану позицію сторін в
даній справі, суд вважає, що надання їм
терміну на примирення носило б
формальний характер та лише призвело б
до затягування розгляду справи.

На підставі викладеного суд приходить
до висновку, що сім'я розпалась
остаточно, а подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу неможливі.
Тому збереження шлюбу суперечило б
інтересам подружжя.

Згідно ст.113 СК України особа, яка
змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище.

Позивач просить суд залишити їй
прізвище «ОСОБА_1».

Таким чином позов необхідно
задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 11О, 112 СК України,
ст.ст.209, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 02 червня 2007 року
Відділом реєстрації актів цивільного
стану Шевченківського районного
управління юстиції м.Києва, актовий
запис №472, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, - розірвати.

Прізвища сторін після розірвання
шлюбу:

його - ОСОБА_2,

її - ОСОБА_1.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Полтавської області
через Київський районний суд м. Полтави
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Головуючий
О.А.Самсонова

10.09.2014