інстанції Кошель Л.М.Провадження №
22-ц/780/1954/14 Доповідач у 2 інстанції
РІШЕННЯ

Іменем України

№ провадження 22-ц/780/1954/14
Головуючий у
І інст. Кошель Л.М.

Справа № 357/17134/13-ц

Доповідач у ІІ інст. Малород О.І.

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого Малорода О.І.

суддів: Ігнатченко Н.В., Поліщука
М.А.

при секретарі Лопатюк В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Київ

цивільну справу за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
"Комерційний Банк "Надра" на рішення
Білоцерківського міськрайонного
суду Київської області від 17 січня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3,
публічного акціонерного товариства
"Комерційний Банк "Надра", третя особа:
міський відділ державної виконавчої
служби Білоцерківського МУЮ про
визнання виконавчого напису таким, що
не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2013 року позивачка
звернулась до суду з позовом та просила
визнати таким, що не підлягає виконанню
виконавчий напис № 676 від 21 червня 2013
року вчинений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3, щодо звернення
стягнення на належний їй житловий
будинок з господарськими спорудами по
АДРЕСА_1.

Мотивувала вимоги тим, що 20
березня 2008 року між нею та банком
укладено кредитний договір і банк
надав їй кредит в сумі 110 962 долари США
строком до 10 березня 2036 року на
придбання житлового будинку.

Цього ж дня між нею та банком було
укладене договір іпотеки і придбаний
нею будинок передано в іпотеку.

21 червня 2013 року приватним
нотаріусом вчинено виконавчий напис та
запропоновано звернути стягнення на
предмет іпотеки - житловий будинок для
стягнення заборгованості в розмірі 1 596
771 грн. 02 коп. за період з 20 2008 року по 1
лютого 2013 року.

Про виконавчий напис вона
дізналась від державної виконавчої
служби, коли було відкрито виконавче
провадження.

Повідомлення /досудову вимогу/
про звернення стягнення на предмет
іпотеки не отримувала.

Вважала, що нотаріус вчинив
виконавчий напис за межами строку
позовної давності та за відсутності
належних доказів про отримання
досудової вимоги і тому за таких
обставин просила задовільнити позов.

Рішенням суду позовні вимоги
задоволено.

Відповідач в апеляційній скарзі
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Вважає, що суд порушив норми
матеріального та процесуального права,
а висновки суду не ґрунтуються на
встановлених обставинах справи.

Мотивує тим, що відповідачем на
зазначену в іпотечному договорі ОСОБА_2
адресу було надіслано повідомлення -
письмову вимогу про усунення порушень,
що підтверджується Описом вкладення в
цінний лист з відміткою (штампом)
почтового відділення. В результаті
чого, 21 червня 2013 року приватним
нотаріусом ОСОБА_3 було вчинено
виконавчий напис.

З посиланням на «Порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України»
розділу ІІ гл. 16 п.п. 2.3., вказав, що
зазначені дії нотаріуса відповідають
вимогам законодавства, оскільки
вказаним Порядком передбачено, що
повідомлення вважається надісланим,
якщо є відмітка поштового відділення
зв'язку про відправлення на вказану в
іпотечному договорі адресу.

Крім того, вважає, що ним не пропущено
строків позовної давності, оскільки
термін виконання зобов'язань за
договором - 10 березня 2036 року.

Апеляційну скаргу слід задовольнити з
таких підстав.

Судом встановлено, що 20 березня 2008 року
між позивачем та відповідачем було
укладено кредитний договір, відповідно
до якого відповідач надав позичальнику
кредит у сумі 110 962 доларів США строком
до 10 березня 2036 року на придбання
житлового будинку по АДРЕСА_1.

Позичальник ОСОБА_2 зобов'язалася
погашати кредит та відсотки відповідно
до умов даного кредитного договору.

В забезпечення виконання зобов'язань
за вказаним договором між позивачем та
відповідачем було укладено договір
іпотеки від 20 березня 2008 року,
предметом якого виступив належний
позивачці н праві власності житловий
будинок по АДРЕСА_1.

21 червня 2013 року приватним нотаріусом
ОСОБА_3 було вчинено виконавчий напис,
яким запропоновано звернути стягнення
на предмет іпотеки за рахунок коштів,
отриманих від реалізації предмета
іпотеки, задовольнити вимоги
відповідача, що виникли за період з 20
березня 2008 року по 01 лютого 2013 року в
сумі 1 596 771 грн. 02 коп.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд виходив з того, що з
поданих відповідачем документів не
вбачається безспірної заборгованості,
оскільки сума заборгованості
обрахована за більш ніж три роки, хоча
право вимоги у позичальника виникло у
травні 2008 року.

Суд першої інстанції вказав, що
заборгованість позивача перед
відповідачем є спірною, що, відповідно
до ст. 88 ЗУ «Про нотаріат»,
унеможливлює вчинення нотаріусом
виконавчого напису.

Крім того суд зазначив, оскільки
позивач ОСОБА_2 не отримувала від банку
повідомлення про наявність кредитної
заборгованості, вказане свідчить про
порушення нотаріусом Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України.

Тому суд дійшов висновку про те, що є
підстави для визнання вказаного
виконавчого напису таким, що не
підлягає виконанню.

Колегія не може погодитись в вказаними
висновками суду.

Так, колегією встановлено, що
відповідно до кредитного договору від
20 березня 2008 року п.п. 3.3.4. кінцевий
термін повернення кредиту - 10 березня
2036 року; П. 7.3. Договору сторони
відповідно до ст. 259 ЦК України, дійшли
згоди збільшити строк позовної
давності до 10 років.

Тому, колегія вважає, що відповідачем
не пропущено строк позовної давності,
оскільки право вимоги у відповідача
виникло у травні 2008 року про що указав
і суд першої інстанції.

Колегією встановлено, що відповідачем
направлено на адресу позивача
повідомлення про усунення порушень у
травні 2013 року.

Оскільки виконавчий напис нотаріуса
був вчинений 21 червня 2013 року, колегія
вважає, що в даному випадку
застосуванню підлягає Наказ
Міністерства Юстиції України «Про
затвердження Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України»
від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Колегія вважає, що виконавчий напис
нотаріуса відповідає вимогам
законодавства, оскільки, на виконання
положень вказаного Порядку, нотаріус
вчинив виконавчий напис після спливу 30
днів з моменту надісланих відповідачем
повідомлення - вимоги про усунення
порушень позивачці.

За таких обставин коли строк позовної
давності не пропущено, відповідачці
направлено повідомлення про
заборгованість, боржник і
іпотекодавець є однією особою, тому
відповідно до ст.. 309 ЦПК України
апеляційну скаргу слід задовольнити,
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Керуючись ст.. 309, 316 ЦПК України колегія
суддів ,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу - задовільнити.

Рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 17 січня 2014 року - скасувати та
ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :