У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Закропивний О.В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Виноградівського районного
суду Закарпатської області від 26
лютого 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Закарпатської області від 29
травня 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_2 до відділу державної виконавчої
служби Виноградівського районного
управління юстиції Закарпатської
області, третя особа - ОСОБА_3, про
встановлення розміру заборгованості
зі сплати аліментів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до
ВДВС Виноградівського РУЮ
Закарпатської області, третя особа -
ОСОБА_3, про встановлення розміру
заборгованості зі сплати аліментів.

Рішенням Виноградівського районного
суду Закарпатської області від

26 лютого 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Закарпатської області від 29 травня 2014
року, у задоволенні позову ОСОБА_2
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати зазначені судові рішення та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити її позов, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Заявник подала касаційну скаргу з
пропуском строку на касаційне
оскарження, встановленого чинним
законодавством, проте у клопотанні,
доданому до касаційної скарги, вона
просить про поновлення цього строку з
посиланням на те, що строк пропущено з
поважних причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦПК України у
разі пропущення встановленого законом
строку на касаційне оскарження з
причин, визнаних поважними, суддя
касаційної інстанції за заявою особи,
яка подала скаргу, може поновити цей
строк.

Зважаючи на те, що строк на касаційне
оскарження пропущений із поважних
причин, він підлягає поновленню.

Проте, у відкритті касаційного
провадження у справі слід відмовити з
таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень
й доданих до касаційної скарги
матеріалів убачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені у ній
доводи не дають підстав для висновку
щодо незаконності вказаних судових
рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне
оскарження рішення Виноградівського
районного суду Закарпатської області
від 26 лютого 2014 року та ухвали
апеляційного суду Закарпатської
області від 29 травня

2014 року.

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Виноградівського районного суду
Закарпатської області від 26 лютого 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Закарпатської області від 29 травня 2014
року в справі за позовом ОСОБА_2 до
відділу державної виконавчої служби
Виноградівського районного управління
юстиції Закарпатської області, третя
особа - ОСОБА_3, про встановлення
розміру заборгованості зі сплати
аліментів, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ
О.В. Закропивний