Справа № 214/3989/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 вересня 2014 року Саксаганський
районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Попова
В.В.,

при секретарі - Ткаченко К.М.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, у м. Кривому
Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної
та моральної шкоди, заподіяної
внаслідок скоєння
дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом, в обґрунтування
якого послався на те на те, що 03 березня
2014 року, о 20 годині 30 хв., відповідач,
керуючи автомобілем марки «ВАЗ» р/н
НОМЕР_1, рухаючись заднім ходом на
об'їзній дорозі на майданчику для
автомобілів біля магазину «Сільпо», не
переконався, що це буде безпечним та
допустив наїзд на належний йому
автомобіль марки «НИССАН», р/н НОМЕР_2
під його ж керуванням, чим порушив п. п.
10.9. та 2.3. (б) ПДР України та скоїв
дорожньо-транспортну пригоду,
внаслідок якої належний йому
автомобіль зазнав механічних
пошкоджень на суму в 14328 грн. 25 коп., з
яких страховою компанією, в якій було
застраховано його автомобіль, йому
було відшкодовано 6152 грн. 72 коп. з
урахуванням відрахованої франшизи в
розмірі 328 грн., тому просить суд
стягнути з відповідача на свою користь
6551 грн. 39 коп. у рахунок відшкодування
матеріальної шкоди, пов'язаної з
пошкодженням його автомобіля, 6000 грн. у
рахунок відшкодування моральної шкоди,
яка виникла у зв'язку з порушенням
даною ДТП його нормального способу
життя та появою тривалого негативного
емоційно-психічного стану та понесені
ним судові витрати.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги у
повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні
заперечував проти задоволення позову в
повному обсязі у зв'язку з його
недоведеністю.

Заслухавши зазначених осіб, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
наступного.

Так, обставини вчинення відповідачем
дорожньо-транспортної пригоди 03
березня 2014 року, о 20 годині 30 хв., коли
він, керуючи автомобілем марки «ВАЗ»
р/н НОМЕР_1, рухаючись заднім ходом на
об'їзній дорозі на майданчику для
автомобілів біля магазину «Сільпо», не
переконався, що це буде безпечним та
допустив наїзд на належний позивачеві
автомобіль марки «НИССАН», р/н НОМЕР_2
під його ж керуванням, чим порушив п. п.
10.9. та 2.3. (б) ПДР України, підтверджені
судовим рішенням про притягнення
відповідача до адміністративної
відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с.17).

У результаті цієї ДТП автомобіль
позивача отримав механічних
пошкоджень і сума матеріального
збитку, завданих позивачеві в
результаті цього, склала 14328 грн. 25 коп.,
що підтверджується відповідним
висновком автотоварознавчої
експертизи, за проведення якої
позивачем було сплачено 500 грн. (а.с.6-13,
19).

З цієї суми страховою компанією, в якій
була застраховано автомобіль позивача,
останньому було відшкодовано 6152 грн. 72
коп. з урахуванням відрахованої
франшизи в розмірі 328 грн. (а.с.43).

Отже, розглядаючи вимоги про
стягнення з відповідача матеріальної
шкоди в розмірі 6551 грн. 39 коп., суд
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Частиною 5 ст. 1187 ЦК України
встановлено, що особа, яка здійснює
діяльність, що є джерелом підвищеної
небезпеки, відповідає за завдану шкоду,
якщо вона не доведе, що шкоди було
завдано внаслідок непереборної сили
або умислу потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
діями майну фізичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

З аналізу зазначеної правової норми
вбачається, що матеріальна шкода
виражається у зменшенні майна
потерпілого в результаті порушеного
належного йому майнового права.

Таким чином, позовні вимоги в частині
стягнення з відповідача на користь
позивача невідшкодованих страховою
компанією 6551 грн. 39 коп. є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Що ж до вимог про відшкодування
моральної шкоди в розмірі 6000 грн., то
суд зазначає наступне.

Виходячи з положень ст. 23 ЦК України,
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Моральна шкода
полягає, зокрема, у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої чи членів її
сім'ї, у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна.
Моральна шкода відшкодовується грішми,
іншим майном або в інший спосіб. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

У судовому засіданні знайшов
підтвердження факт, що матеріальна
шкода позивачеві заподіяна за вини
відповідача.

За таких обставин суд уважає за
необхідне стягнути моральну шкоду в
частині, яка доведена позивачем у
судовому засіданні.

Вирішуючи питання про стягнення
моральної шкоди, суд ураховує такі
критерії визначення розміру її
відшкодування, як характер
правопорушення, яке є проступком,
скоєним з необережності, ступінь вини
відповідача, який на протязі тривалого
часу не намагався усунути шкідливих
наслідків правопорушення, глибину
душевних страждань позивача,
пов'язаних з тим, що він безперечно
отримав у зв'язку з ДТП душевну травму,
наслідки якої мали вплив на його
психічний стан, що позивач тривалий час
був позбавлений можливості отримати з
боку відповідача відшкодування
матеріальної шкоди, тож був вимушений
звернутися до суду за захистом свого
порушеного права, тому вважає, що у
зв'язку з цим з відповідача на користь
позивача у відшкодування моральної
шкоди слід стягнути 500 грн.

Отже, у зв'язку з наведеним суд доходить
висновку про часткове задоволення
позову.

Згідно з положеннями ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню понесені нею
судові витрати по сплаті судового
збору в розмірі 372 грн. 82 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 23, 1166, 1187 ЦК України ст. ст. 10, 11, 15, 57-60,
88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 6551
грн. 39 коп. у відшкодування
матеріальної шкоди, завданої
дорожньо-транспортною пригодою, 500 грн.
у відшкодування моральної шкоди та 372
грн. 82 коп. у рахунок відшкодування
понесених судових витрат, а всього
стягнути 7424 грн. 21 коп.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Саксаганський районний суд м. Кривого
Рогу протягом 10-ти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
В.В. Попов.