Головуючий І інстанції - Крівцов Д.А.
Провадження: 22-ц/790/5316/14
Головуючий ІІ інстанції - Бездітко В.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого судді - Бездітка В.М.,

суддів колегії - Сащенка І.С.,
Овсяннікової А.І.,

при секретарі - Сашко Я.С.,

розглянувши матеріали цивільної
справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Московського районного суду
м. Харкова від 05 червня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про
стягнення неустойки (пені) за
прострочення сплати аліментів, -

ВСТАНОВИЛА :

У вересні 2012 року позивач звернулася до
суду з вищевказаним позовом,
посилаючись на те, що рішенням
Московського районного суду м. Харкова
від 09.12.2008 року з відповідача
стягнуто на її користь аліменти на
утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. На
виконання зазначеного рішення
Московським районним судом м. Харкова
було видано виконавчий лист № 2-4945.
Проте відповідач аліменти за вказаним
рішенням не сплачував, розмір його
заборгованості по сплаті аліментів
складає згідно розрахунку
Московського ВДВС Харківського
міського управління юстиції 10274,19 грн. В
зв'язку з наведеним просила стягнути
неустойку (пеню) за несплату аліментів,
що розрахована станом на 12.08.2012 року, в
розмірі 96964,28 грн.

Просила стягнути з відповідача на свою
користь неустойку (пеню) за
прострочення сплати аліментів в
розмірі 96964,28 грн.

Рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 05 червня 2014 року позов
ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_4 неустойку (пеню) за
несплату аліментів в розмірі 96964,28 грн.
Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір на
користь держави в розмірі 969,64 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції ОСОБА_3 подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення суду та ухвалити нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позову в
повному обсязі, посилаючись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права, неповне
з»ясування судом обставин, що мають
значення для справи. В обґрунтування
скарги зазначає, що йому не було відомо
про відкриття виконавчого провадження
за виконавчим листом № 2-4945. Судом
першої інстанції не вірно розраховано
суму пені за прострочення сплати
аліментів.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційних скарг та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин справи, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами , які були
досліджені в судовому засіданні.

По справі встановлено, що рішенням
Московського районного суду м. Харкова
від 09.12.2008 року, яке набрало законної
сили, стягнуто з ОСОБА_3 на користь
позивача ОСОБА_4 аліменти на утримання
їх сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі
500 грн. з усіх видів заробітку
щомісячно, починаючи з 20.08.2008 року і до
досягнення дитиною повноліття.

На виконання вказаного рішення
Московським районним судом м. Харкова
було видано виконавчий лист №2-4945, який
знаходився на виконанні у Московському
відділі державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції. Як вбачається з постанови
старшого державного виконавця
Московського ВДВС ХМУЮ, вказане
виконавче провадження № 11898076 відкрито
10.03.2009 року.

Згідно розрахунку заборгованості по
аліментам, виданого Московським ВДВС
Харківського міського управління
юстиції, вих. № 07-29/72846 від 30.08.2012 року, за
період з 20.08.2008 року по 06.05.2010 року (дата
повноліття дитини) заборгованість по
аліментам складає 10274,19 грн. З вказаної
суми заборгованість по аліментах за
період з 20.08.2008 року по 01.09.2008 року
складає 177,42 грн., за період з 01.05.2010 року
по 06.05.2010 року складає 96,77 грн.
заборгованість по аліментам за кожний
повний місяць зазначеного періоду часу
складає 500 грн. Станом на 11.05.2012 року
заборгованість складає 10274,19 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що відповідач не сплачував
призначений судовим рішенням від 09.12.2008
року розмір аліментів, а тому з ОСОБА_3
слід стягнути пеню за прострочення
сплати аліментів у сумі 96964,28 грн.

Проте з такими висновками суду першої
інстанції повністю погодитися не
можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Згідно постанови Верховного суду
України від 11.09.2013 року у справі №
6-81цс13, оскільки зобов'язання зі сплати
аліментів носить періодичний характер
і повинно виконуватися щомісяця, суд
повинен з'ясувати розмір несплачених
аліментів по кожному з цих періодичних
платежів, встановити строк, до якого
кожне із цих зобов'язань мало бути
виконано, та з урахуванням
встановленого обчислити розмір пені,
виходячи із суми несплачених аліментів
за кожен місяць окремо від дня
порушення платником аліментів свого
обов'язку щодо їх сплати до дня
ухвалення судом рішення, підсумувавши
розміри нарахованої пені за кожен із
прострочених платежів та визначивши її
загальну суму.

Разом з тим, у рішенні колегії суддів
Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України як суду
касаційної інстанції від 10 червня 2009
року та ухвалах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 8 лютого та 11 травня 2012
року, постановлених у справах з
подібних правовідносин, суди
касаційних інстанцій вказували, що
оскільки аліменти призначаються та
виплачуються щомісяця, то неустойка
(пеня) від суми несплачених аліментів
нараховується не на загальну суму
заборгованості, а базою для її
нарахування є сума чергового
несплаченого місячного платежу. При
цьому її нарахування не обмежується
тим місяцем, коли мали бути сплачені
аліменти, а здійснюються за кожен день
прострочення по кожному місячному
платежу окремо до повного погашення
заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, розрахунок
заборгованості має проводитися таким
чином - 1% від 500 грн. складає 5 грн., а тому
пеня за прострочення сплати аліментів,
нарахованих за період з 20.08.2008 року по
01.09.2008 року (11 дн.*5 грн.)=55грн.; з 01.09.2008
року по 01.09.2009 року (365 дн.*5грн.)=1825 грн.; з
01.09.2009 року по 01.04.2010 року (242 дн.*5 грн.)=1210
грн.; 01.05.2010 року (6 дн.*5 грн.)=30 грн.

За таких обставин, пеню за прострочення
сплати аліментів з ОСОБА_3 слід
стягнути у сумі 3129 грн.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України,
колегія суддів вважає за можливе
задовольнити частково апеляційну
скаргу, змінивши рішення суду першої
інстанції, зменшивши розмір неустойки
(пені) з 96964,28 грн. до 3129 грн. та зменшити
розмір судового збору з 969,64 грн. до 312
грн.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Московського районного суду м.
Харкова від 05 червня 2014 року змінити.
Зменшити розмір неустойки (пені) з 96964,28
грн. до 3129 грн. та зменшити розмір
судового збору з 969,64 грн. до 312 грн.

В іншій частині це ж рішення суду
залишити без змін, а апеляційну скаргу
ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення. Рішення
може бути оскаржене у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня проголошення.

Головуючий суддя -

Судді колегії -