У х в а л а

іменем україни

14 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Колодійчука В.М.,
Висоцької В.С.,
Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства «ВТБ Банк» до
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного
суду Житомирської області від 05 грудня
2013 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року ПАТ «ВТБ Банк»
звернулось до суду із вказаним позовом,
в якому просило суд ухвалити рішення,
яким стягнути із відповідача кредитну
заборгованість, яка станом на 22 травня
2013 року становила 72 488 грн., посилаючись
на те, що 19 вересня 2012 року між ПАТ «ВТБ
Банк» та ОСОБА_4 був укладений
кредитний договір, відповідно до якого
відповідачеві наданий кредит в сумі 50
тис. грн. строком до 19 вересня 2015
року, зі сплатою відсотків за
користування кредитними коштами в
розмірі 36 % річних. У зв'язку з тим, що
відповідач не виконує передбачені
договором умови щодо своєчасного
погашення кредиту та відсотків банк
був вимушений звернутись до суду із
вказаним позовом.

Рішенням Лугинського районного суду
Житомирської області від 17 вересня
2013 року ПАТ «ВТБ Банк» відмовлено у
задоволенні позовних вимог.

Рішенням апеляційного суду
Житомирської області від 05 грудня 2013
року рішення Лугинського районного
суду Житомирської області від 17
вересня 2013 року скасовано та ухвалено
нове рішення, яким задоволено позовні
вимоги ПАТ «ВТБ Банк». Стягнуто з
ОСОБА_4 на користь ПАТ «ВТБ Банк»
заборгованість за кредитним договором
від 19 вересня 2012 року в розмірі 72 488 грн
66 коп. Вирішено питання про судові
витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати ухвалене судове рішення суду
апеляційної інстанції та залишивши в
силі рішення суду першої інстанції,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суд апеляційної інстанції дійшов
вірного висновку щодо наявності
правових підстав для задоволення
позовних вимог банку, оскільки
відповідач отримавши від банку кошти у
кредит, свої зобов'язання з повернення
кредиту та сплаті процентів за
користування грошима не виконує, а тому
судом правильно застосовано при
вирішенні вказаного спору вимоги ст. 526
ЦК України, зазначивши про те, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, при цьому апеляційним
судом, відповідно до ст. 212 ЦПК України,
повно і всебічно досліджено і оцінено
обставини у справі, надані сторонами
докази, правильно визначено юридичну
природу спірних правовідносин та
закон, який їх регулює, а наведені у
касаційній скарзі доводи висновків
апеляційного суду не спростовують.

Крім того апеляційним судом вірно
вказано, що посилання скаржника на те,
що кредитний договір ним не
підписувався, можуть бути підставою
для визнання судом цього правочину
недійсним, проте останнім позов про
визнання кредитного договору
недійсним у встановленому законом
порядку не заявлявся і предметом
судового розгляду не був.

Таким чином, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що оскаржуване судове
рішення суду апеляційної інстанції
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачає.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Враховуючи наведене та положення ч.3 ст.
332 ЦПК України, колегія суддів вважає за
необхідне відхилити касаційну скаргу і
залишити рішення суду апеляційної
інстанції без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Житомирської області від 05 грудня
2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Колодійчук В.М., Висоцька
В.С.,
Фаловська І.М.