Дата документу 08.09.2014
Справа № 2-3117/2005
Провадження № 6/334/795/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2014 року суддя Ленінського
районного суду м. Запоріжжя КОЛЕСНИК
С.Г., розглянувши матеріали подання
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_1,

в с т а н о в и
в:

Заявник - Ленінський відділ державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції звернувся
до суду з поданням про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України без вилучення паспортного
документу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН
НОМЕР_1), яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1
до виконання нею обов'язків покладених
рішенням Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 08 липня 2005 року по
цивільній справі № 2-3117/05 за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за договором позики.

В поданні вказано, що на виконанні
Ленінського ВДВС ЗМУЮ перебуває
виконавче провадження ВП № 43285946 з
примусового виконання виконавчого
листа, виданого 14.06.2006 року Ленінським
районним судом м. Запоріжжя на підставі
вищевказаного рішення про стягнення з
Боржниці заборгованості в розмірі 70
051,00 грн.

15.05.2014 року державним виконавцем було
відкрито виконавче провадження:
винесено відповідну постанову та
направлено ОСОБА_1

З метою виконання рішення суду на все
майно Боржниці 15.05.2014 року було
накладено арешт, про що державним
виконавцем було внесено постанову.

27.05.2014 року державним виконавцем було
винесено постанову про звернення
стягнення на пенсію боржниці, оскільки
згідно відповіді УПФУ у Ленінському
районі м. Запоріжжя ОСОБА_1 отримує
пенсію, розмір якої складає 2 307,06 грн.

Відповідно довідки ДПС України,
розрахункові рахунки у боржниці в
установах банків - відсутні, відповідно
до довідки бази даних АІС «Автомобіль»,
ДЗК, ДРС, ДТН, відомості щодо
зареєстрованого за ОСОБА_1 майна -
відсутні.

Боржницею у строк для самостійного
виконання, виконавчі документи не
виконано.

Просить тимчасово обмежити ОСОБА_1 у
праві виїзду за межі України до
виконання нею своїх зобов'язань,
покладений на рішенням суду.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши всі надані докази в
сукупності, суд приходить до наступних
висновків.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України,
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Стаття 6 Закону України «Про порядок
виїзду з України та в'їзд в Україну
громадян України» передбачає, що
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, передбачених п.1-9 ст. 6
вказаного Закону, в тому числі, коли
діють неврегульовані договірні чи інші
невиконані зобов'язання - до виконання
зобов'язань, або розв'язання спору за
погодженням сторін у передбачених
законом випадках.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

За змістом пункту 18 частини третьої
статті 11 Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець під
час здійснення виконавчого
провадження має право у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи за межі
України - до виконання зобов'язань за
рішенням.

Зміст і форму подання державного
виконавця визначено Інструкцією з
організації примусового виконання
рішень, яка набрала чинності з 17.04.2012
року та затверджена Наказом
Міністерства юстиції України від 02.04.2012
року №512/5. Ця Інструкція містить
окремий розділ XI «Обмеження у праві
виїзду за межі України та заборона
в'їзду в Україну», який передбачає
зміст подання державного виконавця при
зверненні до суду, згідно якого у разі
ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, державний виконавець може
звернутися з поданням до суду за
місцезнаходженням органу ДВС щодо
встановлення тимчасового обмеження
у праві виїзду боржника - фізичної
особи або керівника боржника -
юридичної особи за межі України до
виконання зобов'язань за рішенням.

За змістом наведених вище норм чинного
законодавства, тимчасове обмеження
боржника у праві виїзду за межі України
є винятковим заходом обмеження
особистої свободи фізичної особи, який
застосовується лише при наявності
достатніх підстав вважати, що така
особа ухиляється від виконання
зобов`язань, покладених на нього
відповідним судовим рішенням та його
намір вибути за межі України з метою
невиконання цього рішення.

Судом встановлено, що з виконанні
Ленінського ВДВС ЗМУЮ перебуває
виконавче провадження ВП № 43285946 з
примусового виконання виконавчого
листа, виданого 14.06.2006 року Ленінським
районним судом м. Запоріжжя на підставі
вищевказаного рішення про стягнення з
Боржниці заборгованості в розмірі 70
051,00 грн.

15.05.2014 року державним виконавцем було
відкрито виконавче провадження:
винесено відповідну постанову та
направлено ОСОБА_1 та з метою виконання
рішення суду на все майно Боржниці
15.05.2014 року було накладено арешт, про що
державним виконавцем було внесено
постанову.

Відповідно довідки ДПС України,
розрахункові рахунки у боржниці в
установах банків - відсутні, відповідно
до довідки бази даних АІС «Автомобіль»,
ДЗК, ДРС, ДТН, відомості щодо
зареєстрованого за ОСОБА_1 майна -
відсутні.

27.05.2014 року державним виконавцем було
винесено постанову про звернення
стягнення на пенсію боржниці, оскільки
згідно відповіді УПФУ у Ленінському
районі м. Запоріжжя ОСОБА_1 отримує
пенсію, розмір якої складає 2 307,06 грн.

Відповідно до пункту 18 частини третьої
статті 11 Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець має
право, у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України до виконання
зобов'язань за рішенням.

Реалізація цих прав здійснюється
шляхом звернення до суду в порядку
статті 377-1 ЦПК з поданням про тимчасове
обмеження боржника у праві виїзду за
межі України, яке також визначає, що
суб'єктом звернення до суду є державний
виконавець.

Перелік осіб, яких Закон України «Про
державну виконавчу службу» визначає як
державних виконавців, міститься у
статті 4 вказаного Закону, положення
якої слід враховувати при перевірці чи
належний суб'єкт звернувся до суду з
поданням.

Разом з тим, з матеріалів справи
вбачається, що з поданням як Заявник до
суду звернувся не державний
виконавець, а Ленінський відділ ДВС
Запорізького МУЮ, який таким правом не
наділений.

Згідно з Інструкцією з організації
примусового виконання рішень, яка
набрала чинності з 17.04.2012 р. та
затверджена Наказом Міністерства
юстиції України від 02.04.2012 р. 512/5, про
направлення до суду подання щодо
встановлення тимчасового обмеження
у праві виїзду державний
виконавець повідомляє боржника.

Однак Заявником не надано
підтвердження направлення копій
відповідних документів боржниці та
отримання нею цих документів, а також
відсутні данні щодо отримання ОСОБА_1
копій постанови про відкриття
виконавчого провадження, вимоги про
добровільне погашення боргу, постанови
про накладення арешту на майно,
постанови про звернення стягнення на
пенсію, тобто відсутні реєстри
вихідної кореспонденції та докази
отримання нею вищевказаних документів.

Крім того, самостійне невиконання
боржницею зобов'язань протягом строку,
вказаного державним виконавцем в
постанові про відкриття виконавчого
провадження, не може свідчити про її
ухилення від виконання обов'язків
покладених на неї рішенням.

На момент звернення до суду з поданням,
факт ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, повинен вже відбутися і бути
об'єктивно наявним та вбачатися з
матеріалів виконавчого провадження.

У зв'язку із цим про ухилення боржника
від виконання покладених на нього
рішенням обов'язків у виконавчому
провадженні, може свідчити невиконання
ним своїх обов'язків, передбачених
частиною 6 статті 12 Закону України «Про
виконавче провадження», зокрема,
утримання від вчинення дій, які
унеможливлюють чи ускладнюють
виконання рішення; надання у строк,
встановлений державним виконавцем,
достовірних відомостей про свої доходи
та майно, у тому числі про майно, яким
він володіє спільно з іншими особами,
про рахунки у банках чи інших
фінансових установах; своєчасна явка
за викликом державного виконавця;
письмове повідомлення державному
виконавцю про майно, що перебуває в
заставі або в інших осіб, а також про
кошти та майно, належні боржникові від
інших осіб.

Відповідно до положення частини 2
статті 10 ЦПК наявність умислу та
обставини, які є предметом посилання
суб'єкта подання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України як на підставу його вимог,
підлягають доведенню. Зокрема,
задоволення такого подання можливе
лише за умови «доведення факту
ухилення боржника від виконання
зобов'язання».

Разом з тим, згідно наданих суду
матеріалів, державним виконавцем 27.05.2014
року було винесено постанову про
звернення стягнення на пенсію ОСОБА_1,
що вказує на той факт, що по виконавчому
провадженні ВП № 43285946 станом на час
звернення з вказаним поданням вже
відбуваються стягнення
заборгованості за виконавчим листом по
цивільній справі № 2-3117/05 за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за договором позики.

Оскільки, відповідно до частини 2
статті 377-1 зазначеного вище Кодексу,
згадане подання розглядається судом
негайно, без виклику чи повідомлення
сторін та інших заінтересованих осіб,
за участю державного виконавця, то саме
на останнього покладається тягар
доказування. Тим більше, що особа,
стосовно обмеження права якої внесено
подання, фактично позбавлена
можливості довести суду, що нею було
вжито усіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.

Критерій достатності, вжитих боржником
з метою належного виконання
зобов'язання заходів, визначається
судом. А тому, вивчивши надані до
подання матеріали суд приходить до
висновку про відмову в задоволенні
подання, оскільки в ньому є відсутність
доказів на підтвердження факту
ухилення боржницею від виконання своїх
боргових зобов'язань та відомостей про
обізнаність боржниці за наявністю
відкритого виконавчого провадження та
строками його добровільного виконання.

Керуючись ст. ст. 3,7, 10, 377-1 ЦПК України,
ст. 33 Конституції України, ст.ст. 11,12 ЗУ
«Про виконавче провадження», ст.. 6 ЗУ «
Про порядок виїзду з України та в'їзд в
Україну громадян України», суд

Х В А Л И В :

В задоволенні подання Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України ОСОБА_1 до
виконання нею зобов'язань, покладених
на неї рішенням Ленінського районного
суду м. Запоріжжя від 08 липня 2005 року по
цивільній справі № 2-3117/05 за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за договором позики у
розмірі 7 051,00 грн. - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. Особа,
без участі якої було постановлено
ухвалу, має право подати апеляційну
скаргу протягом п'яти днів з дня
отримання її копії.

Суддя:
Колесник С. Г.