РІШЕННЯ

Іменем України

19.08.2014 року
м.
Львів

Франківський районний суд м. Львова в
складі:

головуючої судді
Мигаль Г.П.

при секретарі
Сушковій В.М.

за участю прокурора
Беновської О.Є.

позивача
ОСОБА_1

представника органу опіки та
піклування Бояківського А.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 в інтересах
малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
треті особи: орган опіки та піклування
Франківської районної адміністрації
Львівської міської ради, прокуратура
Франківського району м.Львова про
позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з
позовом, в якому просить ухвалити
рішення про позбавлення батьківських
прав ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відносно сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, обґрунтовуючи
свої вимоги тим, що з 29 березня 2005 року
до 23 жовтня 2012 відповідачі перебували у
шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_1 від шлюбу у
відповідачів народився син ОСОБА_3,
який з 2008 року проживає разом із нею і
знаходиться на її утриманні, оскільки
його батьки ухиляються від виховання
сина, не піклуються про його фізичний і
духовний розвиток, не утримують його та
не надають жодної допомоги у його
вихованні. Крім цього, органом опіки та
піклування Франківської районної
адміністрації Львівської міської ради
надано висновок про доцільність
позбавлення батьківських прав ОСОБА_4
та ОСОБА_5 відносно сина ОСОБА_3.

В судовому засіданні позивачка
підтримала позовні вимоги і пояснила
суду, що відповідачі вихованням дитини
не займаються, ОСОБА_4 цікавився
дитиною востаннє близько двох років
тому, а ОСОБА_5 не бачилась з дитиною та
не цікавилась ним протягом останніх 6
років. Відповідачі ухиляються від
виконання батьківських обов'язків, не
піклуються про його фізичний та
моральний розвиток, не займаються
вихованням сина, не цікавляться його
здоров'ям, успіхами в школі, не
відвідують батьківські збори, не
надають матеріальної допомоги на
утримання сина, не піклуються про його
розвиток, відпочинок та дозвілля.
Вихованням дитини займається
позивачка, яка є його бабцею.

Представник позивача позов підтримала
в повному обсязі, просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні
позовні вимоги визнав в повному обсязі,
не заперечував проти задоволення
позову. Пояснив суду, що дійсно свідомо
ухиляється від виконання батьківських
обов'язків, коштів на утримання сина не
надає, протягом близько 2 років не
цікавиться сином, має іншу сім'ю та
виховує іншу дитину.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні
позовні вимоги визнала в повному
обсязі, не заперечувала проти
задоволення позову. Пояснила суду, що
займатись фізичним та моральним
розвитком сина не має можливості,
коштів на утримання сина не надає,
періодично зловживає алкогольними
напоями.

Представник третьої особи - органу
опіки та піклування Франківської
районної адміністрації Львівської
міської ради позов підтримав, просив
позбавити батьківських прав
відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відносно
малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
оскільки вони не приймають участі у
вихованні дитини та ухиляються від
виконання своїх батьківських
обов'язків.

Прокурор проти задоволення позову не
заперечила, вказала, що позовні вимоги
слід задоволити, доцільно позбавити
відповідачів батьківських прав.

У судовому засіданні також з'ясовано
думку малолітнього ОСОБА_3, який
підтвердив, що проживає з бабцею
ОСОБА_1, мати ОСОБА_5 та батько ОСОБА_4
його не відвідують, не телефонують,
жодним чином не контактують, шкільним
життям та дозвіллям займається також
бабця.

Заслухавши пояснення сторін,
представника третьої особи, свідків,
думку прокурора, дослідивши дійсні
обставини справи, перевіривши їх
доказами, суд приходить до переконання,
що позовні вимоги підставні та
підлягають задоволенню.

Як зазначено в Декларації ООН прав
дитини (1959р.), "дитина для повного і
гармонійного розвитку її особи
потребує любові і розуміння. Вона
повинна, якщо це можливо, зростати під
опікою і відповідальністю своїх
батьків і, в усякому разі, в атмосфері
любові і моральної та матеріальної
забезпеченості".

Закон України «Про охорону дитинства»
від 26.04.2001 року передбачає, що кожна
дитина має право на достатній життєвий
рівень. При цьому, виховання в сім'ї є
першоосновою розвитку особистості
дитини. На кожного з батьків
покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини. Батьки або
особи, які їх замінюють, мають право і
зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров'я, фізичний,
духовний і моральний розвиток,
навчання, створювати належні умови для
розвитку її природних здібностей,
поважати гідність дитини, готувати її
до самостійного життя та праці.

Статтею 150 Сімейного кодексу України
визначені обов'язки батьків щодо
виховання та розвитку дитини, а саме:
батьки зобов'язані виховувати дитину в
дусі поваги до прав та свобод інших
людей, любові до своєї сім'ї та родини,
свого народу, своєї Батьківщини; батьки
зобов'язані піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток; батьки зобов'язані
забезпечити здобуття дитиною повної
загальної середньої освіти, готувати
її до самостійного життя; батьки
зобов'язані поважати дитину; передача
дитини на виховання іншим особам не
звільняє батьків від обов'язку
батьківського піклування щодо неї;
забороняються будь-які види
експлуатації батьками своєї дитини;
забороняються фізичні покарання
дитини батьками, а також застосування
ними інших видів покарань, які
принижують людську гідність дитини.

Згідно п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу
України, мати, батько можуть бути
позбавлені судом батьківських прав,
якщо вона, він ухиляється від виконання
своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму ВСУ
"Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав"від
30.03.2007р. №3, ухилення батьків від
виконання своїх обов'язків має місце,
коли вони не піклуються про фізичний і
духовний розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_3, виданого Львівським міським
управлінням юстиції 22.06.2005р., ОСОБА_3
народився ІНФОРМАЦІЯ_1, його батьками
є - ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Згідно Акту №227 складного 08.08.2013року
працівниками ЛКП «Затишне», малолітній
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 проживає за
адресою АДРЕСА_1, разом з позивачкою,
ОСОБА_1, яка є його бабцею.

Як вбачається із копії рішення
Франківського районного суду м. Львова
від 23.10.2012 року шлюб між батьками
дитини, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було
розірвано.

Також судом досліджено нотаріально
посвідчені заяви від ОСОБА_5 та ОСОБА_4,
в яких вони позовну вимогу, яка полягає
в позбаленні батьківських прав
відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнають
в повному обсязі, проти позбавлення їх
батьківських прав відносно ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, не заперечують.

У судовому засіданні допитані у якості
свідків - ОСОБА_7 (сусідка позивачки),
ОСОБА_8 (сестра позивачки) та ОСОБА_9
(друг сім'ї) зазначили, що відповідачі
не займаються вихованням дитини, не
забезпечують належного догляду, ОСОБА_5
протягом 6 років, а ОСОБА_4 протягом
близько 2 років не цікавляться сином та
не відвідують його.

Згідно висновку органу опіки та
піклування Франківської районної
адміністрації Львівської міської ради
№35-4044 від 07 жовтня 2013 визнано за
доцільне позбавити батьківських прав
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відносно сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

З наданих суду пояснень сторін,
свідків, та досліджених доказів,
вбачається, що відповідачі свідомо
ухиляються від виконання батьківських
обов'язків по вихованню та утриманню
свого малолітнього сина, не
цікавляться його духовним та фізичним
розвитком, не цікавляться його
здоров'ям та навчанням, не надають
матеріальну допомогу, а тому позов
підставний та підлягає задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Відтак, вирішуючи питання стягнення
судових витрат, суд приходить до
висновку, що з відповідачів слід
стягнути солідарно в користь позивача
243,60 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 - 215, 218 ЦПК
України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 та
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 батьківських прав
відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 (ІПН
НОМЕР_1) та ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_2) на
користь ОСОБА_1 судові витрати в
розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Львівської області через Франківський
районний суд м.Львова. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги.

Суддя:
Мигаль Галина Петрівна