Справа № 377/284/14 Головуючий у І
інстанції Теремецька Н.Ф.Провадження №
22-ц/780/4410/14 Доповідач у 2
інстанції МалородКатегорія 18
УХВАЛА

Іменем України

09 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого Малорода О.І.

суддів: Ігнатченко Н.В., Поліщука М.А.,

при секретарі Лопатюк В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Київ цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Славутицького міського суду Київської
області від 06 червня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про
стягнення боргу, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2014 року позивач звернувся до
суду та просив стягнути з відповідачки
ОСОБА_3 на його користь борг в сумі 106,04
гривень, з відповідача ОСОБА_1 на його
користь борг в сумі 5 792,07 гривень.

Мотивував вимоги тим, що він згідно
договору поруки поручився перед КС
«Партнер» за виконання зобов'язань
ОСОБА_4 по укладеному ним кредитному
договору, відповідно до якого ОСОБА_4
отримав у кредитодавця кредит в сумі 10
000 гривень.

Однак, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, в
зв'язку з чим зобов'язання по
кредитному договору не були виконані і
борг становив 7 801 грн. 86 коп.

Вказував, що на підставі судового
наказу від 3 вересня 2010 року з нього, як
поручителя, на користь КС «Партнер»
було стягнуто борг за вказаним
кредитним договором. Стягнення даної
суми було завершено 27 січня 2012 року.

Вважав, що до нього перейшли всі права
кредитора, тому він має право
пред'явити вимоги згідно ст. 556, 1281, 1282 ЦК
України до спадкоємців ОСОБА_4 -
відповідачів по справі про стягнення
боргу.

Рішенням суду першої інстанції позов
задоволено в повному обсязі. Стягнено з
відповідачки ОСОБА_3 на користь
позивача заборгованість у розмірі 106
грн. 04 коп. Стягнено з відповідача
ОСОБА_1 на користь позивача
заборгованість у розмірі 5 792 грн. 04 коп.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, в якій просить рішення суду
першої інстанції скасувати та ухвалити
нове про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Мотивує тим, що при вирішенні вказаного
спору, суд першої інстанції мав
керуватися положеннями ст. ст. 1216, 1218 ЦК
України, згідно яких до складу спадщини
входять права та обов'язки спадкодавця,
що належали йому на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
смерті.

Вказує, із посиланням на ст. 1281 ЦК
України, що позивач як кредитор,
втратив право вимоги до спадкоємців -
відповідачів по справі, оскільки не
пред'явив вимоги до них у строки,
встановлені частинами другою і третьою
вказаної статті, а саме - протягом шести
місяців від дня, коли кредитор дізнався
або міг дізнатися про відкриття
спадщини, та якщо кредитор спадкодавця
не знав і не міг знати - протягом року
від того ж дня.

Крім того, на його думку, суд першої
інстанції залишив поза увагою
положення ст. 1282 ЦК України, та наклав
стягнення на майно, яке було передано
спадкоємцям в натурі.

Апеляційну скаргу слід відхилити.

Судом першої інстанції встановлено, що
16 липня 2009 року було укладено кредитний
договір між КС «Партнер»
(кредитодавцем) та ОСОБА_4
(позичальником), відповідно до якого
кредитодавець надав позичальнику
кредит у сумі 10 000 гривень на засадах
строковості, зворотності, цільового
характеру використання, платності та
забезпеченості.

16 липня 2009 року між КС «Партнер»
(Кредитодавцем) та позивачем по справі
було укладено договір поруки,
відповідно до якого позивач поручився
перед кредитодавцем за виконання
зобов'язань ОСОБА_4 (боржником) за
договором, що був укладений між
Кредитодавцем та боржником.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4, що
підтверджено свідоцтвом про смерть,
копія якого знаходиться в спадковій
справі.

10 вересня 2010 року із заявою про
прийняття спадщини до Славутицької
міської державної нотаріальної
контори звернувся син ОСОБА_4 ОСОБА_1,
відповідач у справі.

14 вересня 2010 року до Славутицької
міської державної нотаріальної
контори із заявою про відмову від
прийняття спадщини звернулася дочка
спадкодавця ОСОБА_5, яка відмовилась
від прийняття спадщини на користь
ОСОБА_1

20 жовтня 2010 року від ОСОБА_3, дружини
спадкодавця, надійшла заява до
Славутицької міської державної
нотаріальної контори про видачу
свідоцтва про право на спадщину за
законом та свідоцтва про право
власності на 1/2 частину автомобіля
марки «CHEVROLET EVANDA» 2006 року випуску, який
належав померлому ОСОБА_4 на підставі
свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2,
виданого 18.04.2006 року РЕП ДАІ ГУ МВС
України в Київській області,
набутого за час шлюбу, як дружині, що
пережила свого чоловіка.

Вартість вказаного автомобіля
становить 56 933 грн.

Таким чином, судом першої інстанції
встановлено, що після смерті ОСОБА_4
залишилося три спадкоємці першої
черги: дружина ОСОБА_3, син ОСОБА_1, дочка
ОСОБА_5, яка відмовилась від прийняття
спадщини на користь свого брата ОСОБА_1,
відповідача у справі.

Рішенням Славутицького міського суду
Київської області від 26 січня 2011
року, яке набрало законної сили 15
квітня 2011 року, визнано за ОСОБА_1 право
на спадщину: на 1/3 частку автомобіля
«CHEVROLET EVANDA» 2006 року випуску, державний
номерний знак НОМЕР_1 та на 1/3 частку
житлового приміщення, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1.

Суд також встановив, що за ОСОБА_1
фактично визнано право власності на 2/3
частки спадкового майна, яке
складається з 1/3 частки автомобіля
«CHEVROLET EVANDA» 2006 року випуску, державний
номерний знак НОМЕР_1 та 1/3 частки
житлового приміщення, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1.

Встановлено, що ОСОБА_3 має право на 1/3
частку спадкового майна, яке
залишилося після смерті спадкодавця
ОСОБА_4, що складається із 1/6 частки
автомобіля «CHEVROLET EVANDA» 2006 року випуску,
державний номерний знак НОМЕР_1 та 1/6
частки житлового приміщення,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Встановлено також, що на підставі
вказаного судового наказу, виданого
Славутицьким міським судом Київської
області з позивача стягнуто суму боргу
в сумі 7 870, 87 гривень, судові витрати в
сумі 69,01 гривень, виконавчий збір в сумі
787,08 гривень, всього 8 688,11 гривень
заборгованості за кредитним договором,
укладеним між КС «Партнер» та ОСОБА_4

Рішеннями судів - Славутицького
міського суду Київської області 18
грудня 2012 року та Ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ 18 вересня 2013 року, які набрали
законної сили, було встановлено, що
ОСОБА_2, виплативши борг після смерті
боржника ОСОБА_4, фактично поручився
перед новими боржниками ОСОБА_1 та
ОСОБА_3, відповідачами у справі, які
прийняли спадщину.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, виходив з положень ст.
556 ч. 2 ЦК України та дійшов висновку про
те, що до позивача як поручителя, що
виконав зобов'язання, забезпечене
порукою, перейшли всі права кредитора.

Крім того, з урахуванням положень ст. 1282
ЦК України, суд першої інстанції
стягнув з відповідачів борг на користь
позивача у межах вартості майна,
отриманого кожним із відповідачів у
спадщину.

Суд першої інстанції не взяв до уваги
доводи відповідача ОСОБА_1 про
пропущення позивачем шестимісячного
строку пред'явлення вимоги,
передбаченого ст. 1281 ч. 2 ЦК України, до
спадкоємців, що прийняли спадщину,
оскільки позивач у позивача, після
виконання вимог первісного поручителя
виникло право на пред'явлення вимоги до
нових боржників - відповідачів по
справі на підставі ст. 556 ЦК України.
Тому суд дійшов висновку, що строк
позовної давності за цими вимогами є
загальний та становить три роки і
обчислюється з 27 лютого 2012 року, коли
позивач повністю сплатив суму боргу за
кредитним договором, а звернувся до
суду с позовом 6 березня 2012 року - в
межах строку позовної давності.

Колегія погоджується з висновками суду
першої інстанції з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що позивач за вимогою
банку виконав зобов'язання боржника -
спадкодавця.

Відповідно до вимог законодавства, до
позивача перейшли всі права та
обов'язки кредитора, тому він набув
права вимоги стягнення боргу з
відповідачів на загальних підставах.

Тому колегія вважає, що суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про застосування загальних строків
позовної давності, що становить три
роки.

На думку колегії, судом вірно
застосовано в даному випадку положення
ст. ст. 554, 556 ЦК України, оскільки між
сторонами по справі виникли кредитні
відносини, а не спадкові.

Колегія вважає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому згідно з ст. 308 ч. 1 ЦПК України
колегія відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін.

Керуючись ст. 308 ч. 1, 315 ЦПК України
колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Славутицького міського суду
Київської області від 06 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом 20 днів.

Головуючий:

Судді: