Справа № 532/723/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 року Київський
районний суд м.Полтави в складі:

головуючого - судді Самсонової
О.А.

при секретарі - Куліш О.Г.,

за участю:

представника позивача -
Кульбачинського О.Я.,

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Полтаві в приміщенні суду
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Марфін Банк»
до ОСОБА_2, ОСОБА_4, Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Полтавського міського управління
юстиції про скасування акту,
звільнення майна з-під арешту,
зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач ПАТ «Марфін Банк» звернувся до
суду з позовом до відділу державної
виконавчої служби Кобеляцького
районного управління юстиції про
звільнення майна з-під арешту.

Ухвалою суду від 01 серпня 2014 року
ОСОБА_2, ОСОБА_4 та Ленінський відділ
державної виконавчої служби
Полтавського міського управління
юстиції за клопотанням позивача
залучені до участі у справі в якості
співвідповідачів (а.с.119).

В первісній позовній заяві та заяві про
доповнення позовних вимог позивач
посилався на те, що згідно договору від
12.06.2008 року №№00413-СР6, укладеного між
ПАТ «Марфін Банк» та ОСОБА_2, відповідач
з метою забезпечення виконання
зобов'язання за кредитним договором
від 12.06.2008 року №00355/RP6 передав в заставу
банку автомобіль Хонда Акорд, 2008 року
випуску, державний номерний знак
НОМЕР_1, що належить йому на праві
власності. 11 вересня 2013 року при
примусовому виконанні рішення про
стягнення з ОСОБА_2 заборгованості на
користь ОСОБА_4 державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Кобеляцького районного управління
юстиції накладено арешт на все рухоме
майно ОСОБА_2, в тому числі і на предмет
застави - вказаний вище автомобіль.

Розмір боргу ОСОБА_2 перед ПАТ «Марфін
Банк» становить 220010,13 грн., в рахунок
погашення якої позивач має намір
звернути стягнення на заставне майно -
автомобіль Хонда Акорд, 2008 року
випуску, державний номерний знак
НОМЕР_1.

Накладений державним виконавцем арешт
на вказаний автомобіль перешкоджає
зверненню банком стягнення на нього.
Тому позивач просив суд скасувати акт
опису і арешту майна від 24 січня 2014
року, складений державним виконавцем
Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ,
звільнити з-під арешту, накладеного 11
вересня 2013 року постановою державного
виконавця ВДВС Кобеляцького РУЮ, та
постановою державного виконавця
Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ від
25.034.2014 року, зобов'язати Ленінський
ВДВС Полтавського МУЮ виключити з
державного реєстру обтяжень рухомого
майна запис від 11 вересня 2013 року №13896096
про обтяження майна: автомобіля Хонда
Акорд, 2008 року випуску, державний
номерний знак НОМЕР_1. Судові витрати
просив покласти на ВДВС Кобеляцького
РУЮ та Ленінський ВДВС Полтавського
МУЮ.

Ухвалою суду від 16 вересня 2014 року за
заявою представника позивача позовні
вимоги до відділу державної виконавчої
служби Кобеляцького районного
управління юстиції залишені без
розгляду.

В судовому засіданні представник
позивача Кульбачинський О.Я. позовні
вимоги до Ленінського ВДВС
Полтавського МУЮ, ОСОБА_2 та ОСОБА_4
підтримав в повному обсязі та просив
задовольнити. Позовні вимоги до ВДВС
Кобеляцького РУЮ просив залишити без
розгляду.

Відповідач ОСОБА_2 проти задоволення
позову не заперечував.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явився, уповноваживши ОСОБА_3
представляти його інтереси в суді.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_3
в судовому засіданні проти позову
заперечував, пославшись на те, що
виключенням спірного автомобіля з акту
опису буде порушено права ОСОБА_4, який
також має намір отримати за рахунок
арештованого майна виконання судового
рішення про стягнення з ОСОБА_2 на його
користь боргу. Крім того, посилався на
відсутність доказів того, що вартість
спірного автомобіля не перевищує
розмір боргу ОСОБА_2 перед банком. Тому
в задоволенні позову просив відмовити.

Представник відповідача - Ленінського
ВДВС Полтавського МУЮ в судове
засідання не з'явився, будучи належним
чином повідомленим про час та місце
розгляду справи.

Враховуючи наявність достатніх
матеріалів про права та правовідносини
сторін, суд вважає за можливе справу
розглянути за відсутності осіб, що в
засідання не з'явились.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, дослідивши
докази у справі, приходить до висновку,
що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 12 червня 2008 року
ВАТ «Морський транспортний банк»,
правонаступником якого є ПАТ «Марфін
Банк», та ОСОБА_2 укладено кредитний
договір №00355/RP6, згідно з яким ПАТ
«Марфін Банк» надав ОСОБА_2 кредит у
розмірі 39918,00 доларів зі сплатою 12,5 %
річних на строк до 11 червня 2015 року
(а.с.12-14).

В цей же день 12 червня 2008 року ВАТ
«Морський транспортний банк» та ОСОБА_2
укладено договір застави
транспортного засобу №00413-СР6, згідно з
яким ОСОБА_2 з метою забезпечення свого
зобов'язання перед банком за кредитним
договором від 12 червня 2008 року №00355/RP6
передав в заставу банку автомобіль
Хонда Акорд, 2008 року випуску, державний
номерний знак НОМЕР_1, що належить йому
на праві власності (а.с.15-17).

Також судом встановлено, що на підставі
заяви стягувача, що надійшла до відділу
09 вересня 2013 року, 11 вересня 2013 року
державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Кобеляцького районного управління
юстиції відкрито виконавче
провадження №39708739 з примусового
виконання судового рішення за
виконавчим листом № 553/461/13-ц від 02.09.2013
року, виданим Ленінським районним
судом м. Полтави, про стягнення з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_4 боргу у розмірі 307122,77
грн. Постановою про відкриття
виконавчого провадження одночасно
накладено арешт на все майно, що
належить боржнику ОСОБА_2 (а.с.19-20).

В ході здійснення виконавчого
провадження державним виконавцем
виявлено зареєстроване за боржником
майно, а саме: автотранспортні засоби
SUBARU В9 TR1BECA 3.0 ЗНГ, ДНЗ НОМЕР_2, та HONDA ACCORD,
ДНЗ НОМЕР_1, які не знаходилися за
адресою боржника, вказаною у
виконавчому документі.

Державним виконавцем винесено
постанову про розшук майна боржника
від 07.10.2013 року.

На адресу відділу 21.01.2014 року надійшло
повідомлення стягувача про те, що
вищевказані автомобілі боржника
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 4 ст. 20 ЗУ «Про
виконавче провадження» державним
виконавцем 22.01.2014 року винесено
постанову, якою Ленінському ВДВС
Полтавського МУЮ доручено здійснення
перевірки повідомленої стягувачем
інформації щодо місця знаходження
майна боржника та, у разі її
підтвердження, проведення опису майна
належного ОСОБА_2

Актом від 24 січня 2014 року державним
виконавцем Ленінського ВДВС
Полтавського МУЮ на підставі постанови
доручення ВДВС Кобеляцького РУЮ від
22.01.2014 року здійснено опис арештованого
майна - автомобіля Хонда Акорд, 2008 року
випуску, державний номерний знак
НОМЕР_1 (а.с.33-34).

Відповідно до ст. 60 Закону України „Про
виконавче провадження" особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

Також даною нормою передбачено, що у
всіх інших випадках незавершеного
виконавчого провадження арешт з майна
чи коштів може бути знятий за рішенням
суду.

ПАТ «Марфін Банк» звернувся до суду з
даним позовом, вказуючи про своє право
як заставодержателя на задоволення
своїх вимог до ОСОБА_2 за рахунок
спірного автомобіля.

Відповідно до ч.3 ст.54 Закону України
«Про виконавче провадження» для
задоволення вимог стягувачів, які не є
заставодержателями, стягнення на
заставлене майно боржника може бути
звернуто у разі:

- виникнення права застави після
винесення судом рішення про стягнення
з боржника коштів;

- якщо вартість предмета застави
перевищує розмір заборгованості
боржника заставодержателю.

Аналогічну норму містить п.5.3.4.
Інструкції про проведення виконавчих
дій, затвердженої наказом Міністерства
юстиції України №74/5 від 15.12.1999 року,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 15 грудня 1999 року за №865/4158.

Як встановлено судом, застава спірного
автомобіля виникла до накладення
арешту державним виконавцем, а
вартість автомобіля перевищує розмір
заборгованості ОСОБА_2 перед банком.

Згідно розрахунку заборгованості
ОСОБА_2 перед ПАТ «Марфін Банк» за
кредитним договором від 12.06.2008 року
№00355/RP6, його заборгованість перед
банком становить:

14081,94 доларів США - всього за кредитом та
відсотками;

4080,84 доларів США - пеня за не повернення
основного боргу;

1904,01 доларів США - пеня за несплату
відсотків,

а всього:

200066,79 доларів США.

Враховуючи, що НБУ на день розгляду
справи судом встановлено офіційний
курс гривні до доларів США встановлено
в розмірі 1298,8170 грн. за 100 доларів США,
розмір заборгованості ОСОБА_2 перед
позивачем є значно більшим за вартість
заставного майна.

У зв'язку з цим суд не бере до уваги
посилання представника відповідача
ОСОБА_3 на недоведеність позивачем в
судовому засіданні, що борг ОСОБА_2 є
більшим за вартість автомобіля.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на вимогу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачами не надано суду доказів
того, що вартість спірного автомобіля
перевищує борг ОСОБА_2 перед позивачем.

Відповідно до ч.4-6 ст.54 Закону України
«Про виконавче провадження» про
звернення стягнення на заставлене
майно для задоволення вимог
стягувачів, які не є
заставодержателями, державний
виконавець повідомляє
заставодержателю не пізніше
наступного дня після накладення арешту
на майно або якщо йому стало відомо, що
арештоване майно боржника перебуває в
заставі, та роз'яснює заставодержателю
право на звернення до суду з позовом
про зняття арешту із заставленого
майна.

Реалізація заставленого майна
здійснюється в порядку, встановленому
цим Законом.

За рахунок коштів, що надійшли від
реалізації заставленого майна,
здійснюються утримання, передбачені
статтею 43 цього Закону, після чого
кошти використовуються для
задоволення вимог заставодержателя. У
разі якщо заставодержатель не є
стягувачем у виконавчому провадженні,
йому виплачуються кошти після
належного підтвердження права на
заставлене майно. У разі задоволення в
повному обсязі вимог заставодержателя
залишок коштів використовується для
задоволення вимог інших стягувачів у
порядку, встановленому цим Законом.

Діючи відповідно до вказаних вимог
закону, після надходження на адресу
ВДВС Кобеляцького РУЮ акту опису та
арешту майна боржника, державний
виконавець 12.02.2014 року направив
повідомлення ПАТ «МАРФІН БАНК» про
звернення стягнення на майно ОСОБА_2, що
перебуває в заставі, та роз'яснив право
заставодержателя звернутися до суду з
заявою про виключення майна з акту
опису та його звільнення з-під арешту,
що передбачено ст. 54, 60 ЗУ «Про
виконавче провадження» (а.с.64).

Згодом, з'ясувавши, що спірний
автомобіль знаходиться у м.Полтаві, а
боржник проживає в Ленінському районі
м.Полтави, державний виконавець ВДВС
Кобеляцького РУЮ постановою від 12
березня 2014 року закінчив виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа №553/461/13-ц (а.с.32).

Таким чином, оскільки ПАТ «Марфін Банк»
як заставодержатель має переважне
перед іншими кредиторами ОСОБА_2 право
на задоволення своїх вимог за рахунок
заставного майна, розмір боргу
відповідача перед позивачем перевищує
вартість автомобіля, зі спірного
автомобіля необхідно зняти арешт, який
було накладено постановою Державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Кобеляцького
районного управління юстиції від 11
вересня 2013 року у виконавчому
провадженні №39708739.

Будь-які докази того, що арешт на
вказаний автомобіль накладено також і
постановою державного виконавця
Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ від
25 березня 2014 року сторони суду не
надали. Тому в частині зняття арешту,
накладеного 25 березня 2014 року, в
задоволенні позову необхідно
відмовити.

Крім того, суд звертає увагу на
наступне.

Пленум Верховного суду України в п.4
своєї Постанови від 27 серпня 1976 року
«Про судову практику в справах про
виключення майна з опису» звернув
увагу судів на те, що відповідачами в
таких справах суд притягує боржника,
особу, в інтересах якої накладено арешт
на майно, і в необхідних випадках -
особу, якій передано майно, якщо воно
було реалізовано.

Таким чином належними відповідачами у
даній справі про зняття арешту з майна
є лише ОСОБА_2 (боржник) та ОСОБА_4 (особа,
в інтересах якої накладено арешт).

Ленінський ВДВС Полтавського МУЮ є
неналежним відповідачем, у зв'язку з
чим в задоволенні до нього позовних
вимог необхідно відмовити.

Вирішуючи позовні вимоги про
скасування акту опису й арешту майна
від 24 січня 2014 року та зобов'язання
Ленінського ВДВС виключити з
Державного реєстру обтяжень рухомого
майна запис від 11.09.2013 року про
обтяження спірного автомобіля, суд
виходить з того, що такий спосіб
захисту права позивача чинним
законодавством не передбачений.

Захист прав заставодержателя в даному
випадку здійснюється зняттям арешту з
предмету застави, про що судом
ухвалюється відповідне рішення.

Тому в частині цих позовних вимог позов
також не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного суд приходить
до висновку про необхідність частково
задовольнити позов ПАТ «Марфін Банк».

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат, суд виходить з вимог ст.88 ЦПК
України, відповідно до якої розподіл
судових витрат здійснюється
пропорційно до задоволених вимог.

Оскільки позивач при зверненні з
позовом до суду судовий збір сплатив не
в повному обсязі, а саме вимога про
зняття арешту зі спірного автомобіля
судовим збором у встановленому законом
розмірі оплачена не була, за
результатами розгляду судовий збір
підлягає до стягнення в рівних частках
з відповідачів, відносно яких позовні
вимоги задоволені, - з ОСОБА_2 та ОСОБА_4

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ПАТ «Марфін Банк» задовольнити
частково.

Зняти арешт з автомобіля Хонда Акорд,
2008 року випуску, № шасі (кузова/рами)
НОМЕР_3, державний номерний знак НОМЕР_1,
що належить на праві власності ОСОБА_2,
який було накладено постановою
Державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Кобеляцького районного управління
юстиції від 11 вересня 2013 року у
виконавчому провадженні №39708739.

В задоволенні решти позовних вимог та
позовних вимог до Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Полтавського міського управління
юстиції відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь
держави судовий збір у розмірі по 121
грн.80 коп. з кожного.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Полтавської області
через Київський районний суд м. Полтави
шляхом подачі апеляційної скарги на
рішення суду протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особами, які
беруть участь у справі, але були
відсутні в судовому засіданні -
протягом десяти днів з дня одержання
його копії.

Головуючий
О.А.Самсонова

16.09.2014