Справа № 739/1142/14-ц
Провадження № 2/739/276/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2014 р.

м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд
Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря - Лукаш Н.Я.,

представника позивачки - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Грем'яцької сільської ради
Новгород-Сіверського району
Чернігівської області про визнання
права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - позивачка), діючи через
свого представника - ОСОБА_1, звернулася
до суду з позовом до Грем'яцької
сільської ради Новгород-Сіверського
району Чернігівської області про
визнання права власності на нерухоме
майно, яке належало її матері ОСОБА_3, в
порядку спадкування.

Позовні вимоги мотивує тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір ОСОБА_3, у
зв'язку з чим відкрилася спадщина, до
складу якої входить житловий будинок з
господарськими будівлями, що
розташовані за адресою: АДРЕСА_1. Після
смерті матері вона прийняла спадщину,
однак, оскільки у покійної матері не
було правовстановлюючих документів на
вказаний житловий будинок, вона не може
оформити право власності на нього, як
спадкоємиця.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримав, просив його
задовольнити з підстав, викладених у
позовній заяві.

Представник відповідача - Грем'яцької
сільської ради Новгород-Сіверського
району Чернігівської області в судове
засідання не з'явився, при цьому
надіслав до суду заяву, в якій просить
справу розглянути без його участі,
проти задоволення позову не заперечує.

Заслухавши представника позивача,
дослідивши матеріали справи та наявні
в них докази, суд приходить до
наступних висновків.

Як встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.
Грем'яч Новгород-Сіверського району
Чернігівської області померла ОСОБА_3,
що підтверджується свідоцтвом про
смерть від 20 липня 2002 року серії НОМЕР_2
(а.с. 5). Указана особа була матір'ю
позивачки, що підтверджується
дублікатом її свідоцтвом про
народження, виданим 25 грудня 2013 року
серії НОМЕР_3 (а.с. 6).

На момент смерті ОСОБА_3 проживала
разом з позивачкою в АДРЕСА_1, що
підтверджується довідкою виконавчого
комітету Грем'яцької сільської ради
Новгород-Сіверського району
Чернігівської області від 08 липня 2014
року №909 (а.с. 7).

Також за ОСОБА_3 рахувався
житловий будинок, розташований за
адресою: АДРЕСА_1, до підтверджується
даними погосподарських книг
Грем'яцької сільської ради
Новгород-Сіверського району
Чернігівської області за 2001-2005 роки
(а.с.8). Після смерті матері позивачка
вступила в управління зазначеним
майно, користувалася та доглядала за
ним.

Відповідно до технічного паспорту на
вказаний будинок за адресою: АДРЕСА_1,
розташовано будинок літера «А-1», 1948
року забудови, веранда літера «а-1»,
сарай літера «Б-1», та погріб, загальною
вартістю 40 899 грн. (а.с. 10-14).

Згідно з частинами третьою та
четвертою статті 3 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» від 01
липня 2004 року права на нерухоме майно,
які підлягають державній реєстрації
відповідно до цього Закону, виникають з
моменту такої реєстрації. Права на
нерухоме майно, що виникли до набрання
чинності цим Законом, визнаються
дійсними у разі відсутності їх
державної реєстрації, передбаченої цим
Законом, за таких умов: якщо реєстрація
прав була проведена відповідно до
законодавства, що діяло на момент їх
виникнення, або якщо на момент
виникнення прав діяло законодавство,
що не передбачало обов'язкової
реєстрації таких прав.

До набрання чинності вказаним законом,
державну реєстрацію права власності на
житлові будинки та споруди регулював
ряд нормативних актів, зокрема такі, як
«Інструкція про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР»
від 31 січня 1966 року, що втратила
чинність на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995
року № 56, «Інструкція про порядок
вчинення нотаріальних дій державними
нотаріальними конторами Української
РСР», затверджена наказом Міністра
юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975
року № 45/5, «Інструкція про порядок
вчинення нотаріальних дій виконавчими
комітетами міських, селищних,
сільських Рад депутатів трудящих»,
затверджена наказом Міністра юстиції
УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та інші.

За змістом пункту 62 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
державними нотаріальними конторами
Української РСР підтвердженням
приналежності будинку, який
знаходиться в сільському населеному
пункті, можуть бути відповідні довідки
виконавчого комітету сільської Ради
депутатів трудящих, які видавалися в
тому числі і на підставі записів у
погосподарських книгах.

Отже записи у погосподарських книгах
визнавались в якості актів органів
влади (публічних актів), що
підтверджують право приватної
власності.

Таким чином, записом у погосподарській
книзі Грем'яцької сільської ради
Новгород-Сіверського району
Чернігівської області підтверджується
право приватної власності ОСОБА_3 на
житловий будинок та надвірні будівлі,
що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до частини першої статті 529
Цивільного кодексу Української РСР
(далі - ЦК УРСР), в редакції, що діяла на
момент смерті ОСОБА_3, позивачка
належить до спадкоємців першої черги
за законом після своєї матері, оскільки
є її донькою.

Згідно з положеннями статті 548 ЦК УРСР
для придбання спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв. Прийнята
спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини. При цьому відповідно до
пункту 1 частини першої статті 549 ЦК
УРСР визнається, що спадкоємець
прийняв спадщину, якщо він фактично
вступив в управління або володіння
спадковим майном.

Як встановлено, позивачка після
смерті своєї матері вступила в
управління спадковим майно своєї
матері, зокрема й житловим будинком,
який належав їй, доглядала та
користувалася ним.

Викладене вище свідчить, що позивачка
прийняла спадщину своєї матері ОСОБА_3,
при цьому дані про прийняття спадщини
останньої іншими її спадкоємцями
відсутні.

З відповіді Семенівської районної
державної нотаріальної контори від 09
липня 2014 року №813/01-16 вбачається, що
видати свідоцтво про право на спадщину
на житловий будинок з господарськими
будівлями, що належали ОСОБА_3,
неможливо, оскільки відсутній
правовстановлюючий документ щодо
належності цього майна спадкодавцеві.

Відповідно до статті 392 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України)
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою.

За таких обставин, суд вважає за
необхідне захистити майнові права
позивачки, визнавши за нею у порядку
спадкування за законом право власності
на житловий будинок розташований за
адресою: АДРЕСА_1, що належав її матері
ОСОБА_3, відповідно позов підлягає
задоволенню у повному обсязі.

Стосовно господарських будівель,
розташованих за адресою: АДРЕСА_1, суд
враховує, що вони призначені для
обслуговування вказаного вище
житлового будинку, розташованого за
цією ж адресою.

Відповідно до статті 186 ЦК України
річ, призначена для обслуговування
іншої (головної) речі і пов'язана з нею
спільним призначенням, є її
приналежністю. Приналежність слідує за
головною річчю, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Оскільки господарські будівлі є
приналежностями головної речі -
житлового будинку, то визнання права
власності на нього є визнанням права
власності на відповідні господарські
будівлі, тому окреме визнання права
власності на такі будівлі
законодавством не вимагається.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 529, 548 ЦК УРСР статтями 16, 392, ЦК
України, «Інструкцією про порядок
вчинення нотаріальних дій державними
нотаріальними конторами Української
РСР», статтями 10, 60, 174, 208, 209, 212-215, 218, 294
Цивільного процесуального кодексу
України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Грем'яцької
сільської ради Новгород-Сіверського
району Чернігівської області про
визнання права власності на нерухоме
майно - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право
власності на житловий будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
вартістю 40 899 (сорок тисяч вісімсот
дев'яносто дев'ять) гривень, в порядку
спадкування за законом.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Чернігівської
області через Новгород-Сіверський
районний суд Чернігівської області
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь
у справі, але не були присутніми у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.В. Чепурко