АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22 - 9163/2014 року
Головуючий у 1 інстанції Захарчук С.С.
Доповідач Котула Л.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2014 року Колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

Головуючого - судді Котули Л.Г.

Суддів : Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

При секретарі Круглику В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну
скаргу представника ОСОБА_1  ОСОБА_5 на
рішення Подільського районного суду м.
Києва від 14 травня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання
факту проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу,-

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_4 звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_1 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації
шлюбу.

В обґрунтування позову зазначила, що
з листопада 2008 року по лютий місяць 2011
року вона проживала з відповідачем
однією сім'єю без реєстрації шлюбу за
адресою: АДРЕСА_1, де кожен із членів
сім'ї мав свої права та обов'язки, вели
спільний бюджет, спільно відпочивали ,
дбали один про одного, добробут
новоствореної сім'ї ( спільно купували
речі, подарунки один одному, продукти
харчування, займалися благоустроєм
тимчасової оселі).

Між ними виник зв'язок за ознаками
якого вони вже могли вважатися сім'єю:
спільне проживання, пов'язаність
спільним побутом, взаємні права та
обов'язки притаманні подружжю.

27.01.2010 року ОСОБА_1 розірвав шлюб із
своєю дружиною, а оскільки на той час
між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 вже склалися
усталені відносини, що притаманні
подружжю 26.02.2011 року між позивачем та
відповідачем було зареєстровано шлюб.

У зв'язку з наведеним, позивач
просила визнати факт спільного
проживання з відповідачем без
реєстрації шлюбу в період з 28 січня 2010
року по 26.02.2011 року.

Визнання факту проживання однією
сім'єю їй необхідно для визнання
обставин спільного сімейного
проживання , право на відшкодування
витрат понесених у зв'язку із спільним
проживанням протягом зазначеного
періоду, право на розподіл спільного
сумісного майна, що передбачено ст. 74 СК
України та право на сім'ю.

Рішенням Подільського районного
суду м. Києва від 14 травня 2014 року позов
ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання факту
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу задоволено.

Визнано факт проживання однією
сім'єю ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в період з 28
січня 2010 року до 26 лютого 2011 року без
реєстрації шлюбу.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4
243, 60 грн. судового збору.

У апеляційній скарзі представник
ОСОБА_1 ОСОБА_5 просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволені позовних
вимог ОСОБА_4, оскільки судом неповно
з'ясовані обставини справи та
порушення норми матеріального і
процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника ОСОБА_1 ОСОБА_5, який
підтримав апеляційну скаргу та просив
її задовольнити з підстав викладених в
ній, представника ОСОБА_4 ОСОБА_6, який
заперечував проти задоволення
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи та обговоривши
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи позов про
встановлення факту проживання однією
сім'єю чоловіка й жінки без реєстрації
шлюбу, суд виходив з доведеності цього
факту і необхідності його встановлення
в період з 28.01.2010 року до 26.02.2011 року.

Проте з такими висновками суду
повністю погодитись не можна.

Згідно ч.4 ст. 256 ЦПК України суддя
відмовляє у відкритті провадження у
справі, якщо з заяви про встановлення
факту, що має юридичне значення,
вбачається спір про право, а якщо спір
про право буде виявлений під час
розгляду справи, - залишає заяву без
розгляду.

З матеріалів справи вбачається , що
ухвалою Обухівського районного суду
Київської області від 04 вересня 2013
року заяву ОСОБА_4, заінтересована
особа , ОСОБА_1 про встановлення факту
проживання однією сім'єю чоловіка та
жінки без реєстрації шлюбу залишено
без розгляду та роз'яснено заявниці
право подати позов на загальних
підставах.

У грудні 2013 року ОСОБА_4 звернулася
до Подільського районного суду м.
Києва з позовом до ОСОБА_1 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю чоловіка та жінки без
реєстрації шлюбу, тобто просила
встановити певні юридичні обставини (
юридичні факти), а матеріально-правову
вимогу до ОСОБА_1 не пред'являла.

У зв'язку з цим, ухвалою
Подільського районного суду м. Києва
від 17 грудня 2013 року позовну заяву
ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про встановлення
факту проживання однією сім'єю
залишено без руху та надано строк для
усунення недоліків, оскільки позовна
заява не відповідала за змістом
вимогам п.п. 3,5 ч.2 ст. 119 ЦПК України (
а.с.12).

На виконання вимог ухвали суду 12
грудня 2013 року позивачка подала
позовну заяву, проте і в цій заяві була
відсутня матеріально-правова вимога до
відповідача.

В той же час , в позовній заяві
позивачка посилалася на те , що
встановлення цього факту їй потрібно
для поділу майна придбаного за
вказаного періоду та відшкодування
витрат понесених у зв'язку з спільним
проживанням.

Згідно п.5 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд
розглядає справи про встановлення
факту, зокрема ,проживання однією
сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України
сім'ю складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.

Таким чином , доведенню підлягали
не лише факт спільного проживання, а і
наявність при цьому спільного побуту і
взаємних прав та обов'язків.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України
передбачено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

З матеріалів справи вбачається , що 27
січня 2010 року між відповідачем та
ОСОБА_1 шлюб розірвано.

26 лютого 2011 року між ОСОБА_4 та
відповідачем було укладено шлюб, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб (
а.с. 6).

Задовольняючи позов , суд виходив з
доведеності позивачкою обставин, на
які вона посилалася в підтвердження
факту проживання з відповідачем
однією сім'єю.

При цьому суд послався на показання
свідків подруг позивачки ОСОБА_9 та
ОСОБА_10, рідної сестри позивачки
ОСОБА_4, які підтвердили , що сторони
разом проживали і відпочивали.

В той же час, для встановлення факту
проживання однією сім'єю чоловіка і та
жінки без реєстрації шлюбу
недостатньо встановлення факту
спільного проживання необхідно
встановити і наявність спільного
побуту та взаємних прав і обов'язків.

Однак, з пояснень цих свідків
зазначеного не випливає.

Так , свідок ОСОБА_11 пояснила , що в
2010 році вона 5 разів була в квартирі по
АДРЕСА_1 , де проживали сторони , в який
саме період вона пояснити не змогла.

Про обставини проживання сторін їй
відомо зі слів сторін, а про ведення
спільного господарства їй невідомо.

Як пояснила свідок ОСОБА_9 , що з
травня 2010 року вона почала
відвідувати квартиру по АДРЕСА_1, проте
номера квартири не пам'ятає.

Сторони, стверджувала свідок ,
разом готували їжу, вихідні дні і
свята проводили разом, приїжджали до
неї в гості. Проте про обставини
ведення спільного господарства їй не
відомо, лише зауважила , що зі слів
позивачки їй відомо про те , що сторони
придбали скатерть.

Із пояснень свідка ОСОБА_12, сестри
позивача, випливає, що сторони
проживали разом, відпочивали разом
проводили вихідні дні та святкували
Новий рік.

В той же час , свідок ОСОБА_7, колишня
дружина відповідача , свідок ОСОБА_13 ,
який працював у відповідача водієм,
свідок ОСОБА_14 заперечували факт
проживання сторін однією сім'єю з 28
січня 2010 року по 26 лютого 2011 року,
оскільки в цей час відповідач проживав
з колишньою дружиною в АДРЕСА_2.

Крім того , свідок ОСОБА_1 пояснила ,
що з вересня 2010 року відповідач
переїхав проживати у Петрівське, де
придбав квартиру, а свідок ОСОБА_14
стверджував , що коли він з
відповідачем приїхали в квартиру по
АДРЕСА_1 , плита в квартирі не працювала
, а свідок ОСОБА_13 вказував на те , що в
квартирі був відсутній холодильник.

Відхиляючи показання зазначених
свідків та беручи до уваги показання
свідків допитаних за клопотання
позивача, суд не навів мотивів з яких
він не приймає їх уваги.

Надані позивачем фотографії, на які
послався суд в підтвердження
проживання сторін однією сім'єю, не є
належним та допустимим доказом
зазначених обставин.

Виходячи з наданих позивачем
доказів, у суду не було достатніх
підстав до задоволення позову.

За таких обставин , рішення суду
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову у
задоволені позову з наведених підстав.

Беручи до уваги зазначене, рішення
суду підлягає скасуванню, а в
задоволені позовних вимог ОСОБА_4 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу необхідно
відмовити.

Керуючись ст. 303,304,307,309,316 ЦПК України
, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_1  ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Подільського районного суду м.
Києва від 14 травня 2014 року скасувати.

Відмовити в задоволені позову
ОСОБА_4 про встановлення факту
проживання однією сім'єю.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом 20 днів
шляхом подання до цього суду
касаційної скарги.

Головуючий

Судді :