АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 638/4740/13-ц Провадження №
22-ц/790/5962/14 Категорія:
«інші» Головуючий 1
інстанції: Аркатова К.В.
Доповідач: Піддубний Р.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року
м.
Харків

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

головуючого: судді
Піддубного Р.М.,

суддів: Малінської
С.М., Бровченка І.О.,

при секретарі:
Новокщоновій І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Дзержинського районного суду
м. Харкова від 16 липня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до Комунального
закладу охорони здоров'я «Харківська
міська лікарня № 3», Комунального
закладу охорони здоров'я «Обласна
клінічна лікарня - центр екстреної
медичної допомоги та медицини
катастроф», треті особи: Комунальний
заклад охорони здоров'я «Обласний
центр медико-соціальної експертизи»,
Державний заклад «Центральна
медико-соціальна експертна комісія
Міністерства охорони здоров'я
України», про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії, відшкодування моральної
шкоди,-

встановила:

У квітні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом, в обґрунтування якого
зазначила, що 19 жовтня 2007 році вона
перенесла ішемічний інсульт, внаслідок
чого 22.04.2008 року за результатами огляду
міжрайонною кардіологічною
медико-соціальною експертною комісією
(МСЕК) їй було встановлено 3 групу
інвалідності. У 2012 році її було
направлено на черговий огляд до МСЕК №
4, за результатами огляду якою група
інвалідності визначена не була. З 06.06.2012
року по 15.06.2012 року вона знаходилась в
Українському державному
науково-дослідному інституті
медико-соціальних проблем
інвалідності у м. Дніпропетровськ,
згідно з консультативним висновком
якого інвалідом не визнана. 09.07.2012 року
обласною МСЕК № 4 було складено акт №
989, яким групу інвалідності не
встановлено. 12.11.2013 року її було
оглянуто експертами Центральної
медико-соціальної експертної комісії
Міністерства охорони здоров'я України
та також групу інвалідності не
встановлено. Посилаючись на те, що їй
необґрунтовано відмовляють у
встановленні групи інвалідності, з
урахуванням уточнених у травні 2014 року
позовних вимог, ОСОБА_1 просила визнати
дії відповідачів неправомірними,
зобов'язати відповідачів усунути
допущені порушення її прав, скасувати
протоколи № 74 від 19.04.2013 року, № 649 від
21.04.2013 року, визнати факт наявності
ознак захворювання, які підпадають під
встановлення інвалідності, визнати її
інвалідом з 01.05.2012 року та стягнути з
відповідачів на її користь 10 000 грн. на
відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Дзержинського районного суду
м. Харкова від 16 липня 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просила рішення
скасувати, справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції в
іншому складі суду або ухвалити нове
рішення про задоволення заявленого нею
позову.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку про відсутність
підстав для задоволення апеляційної
скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив із
відсутності правових та фактичних
підстав для визнання дій відповідачів
щодо відмови у встановленні позивачці
групи інвалідності неправомірними та
відповідно підстав для відшкодування
моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками з наступних підстав.

Відповідно до п.п. 1, 2 «Положення про
медико-соціальну експертизу»
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України N 1317 від 03.12.2009
(Положення) медико-соціальна
експертиза визначає ступінь
обмеження життєдіяльності людини,
причину, час настання, групу
інвалідності, сприяє проведенню
ефективних заходів щодо
профілактики інвалідності,
реабілітації інвалідів,
пристосування їх до суспільного
життя. Медико-соціальній експертизі
підлягають особи, які втратили
здоров'я внаслідок захворювання,
травм та уроджених дефектів, що
обмежує їх життєдіяльність, а також
особи, які за чинним законодавством
мають право на соціальну допомогу,
компенсацію втраченого заробітку або
звільнення від виконання відповідних
обов'язків тощо.

Огляд громадян у медико-соціальних
експертних комісіях проводиться за
місцем проживання або лікування за
направленням відповідного
лікувально-профілактичного закладу
при пред'явленні паспорта чи іншого
документа, що засвідчує особу (п. 21
Положення).

Згідно з п. 5 Положення органом, який
здійснює медико-соціальну експертизу,
є

медико-соціальні експертні комісії
(МСЕК), що організуються в самостійні
центри, бюро при управліннях охорони
здоров'я обласних,Київської та
Севастопольської міських державних
адміністрацій.

Судовим розглядом встановлено, що
22.04.2008 року за направленням КЗОЗ
«Харківська міська лікарні № 3» за
результатами огляду міжрайонної
кардіологічною МСЕК ОСОБА_1 вперше була
визначена III група інвалідності за
загальним захворюванням.

За результатами повторних оглядів
позивачки зазначеною МСЕК 19.05.2009 року
(акт огляду № 747), 13.05.2010 року (акт огляду
№ 708), 23.05.2011 року (акт огляду № 745) також
визначалась III група інвалідності.

23.05.2012 року обласною МСЕК № 4 КЗОЗ «ОЦ
МСЕ» було проведено контрольний огляд
ОСОБА_1, в результаті якого група
інвалідності не визначена.

Підпунктом «б» п. 20 Положення
передбачено, що медико-соціальні
експертні комісії мають право
направляти осіб, які проходять огляд,
до лікувально-профілактичних закладів
для уточнення діагнозу і відповідного
лікування.

З 06.06.2012 року по 15.06.12 року ОСОБА_1
знаходилась в Державній установі
«Український державний
науково-дослідний інститут
медико-соціальних проблем
інвалідності МОЗ України», відповідно
до консультативного висновку № 3296
якої у ОСОБА_1 виявлені захворювання,
які не дають підстав для встановлення
групи інвалідності.

З урахуванням вказаного
консультативного висновку 09.07.2012 року
обласною МСЕК № 4 КЗОЗ «ОЦ МСЕ»
складено акт огляду № 989, яким групу
інвалідності позивачці не встановлено.

20.05.2013 року за направленням КЗОЗ
«Харківська міська лікарня № 3»
обласною МСЕК № 4 КЗОЗ «ОЦ МСЕ»
проведено черговий огляд ОСОБА_1 та
складено акт № 688, відповідно до п. 30.4
якого групу інвалідності не
встановлено.

Відповідно до п. 34, 35 Положення у разі
незгоди оглянутого з рішенням
районної, міжрайонної міської
медико-соціальної експертної комісії
він протягом місяця має право подати
про це письмову заяву до
республіканської, Кримської,
обласної, центральної міської
медико-соціальної експертної комісії
або до медико-соціальної експертної
комісії, в якій він проходив огляд, чи
до відповідного відділу (управління)
охорони здоров'я. Комісія, що
проводила огляд, або відділ
(управління) охорони здоров'я в
триденний строк з дня одержання заяви
надсилають усі наявні документи
разом із заявою на розгляд
республіканської, Кримської,
обласної, центральної міської
медико-соціальної експертної комісії,
яка не пізніш як через місяць з дня
подання заяви проводить переогляд
хворого і приймає відповідне рішення.
Рішення республіканської,
Кримської, обласної, центральної
міської медико-соціальної експертної
комісії може бути оскаржене до
Міністерства охорони здоров'я України.

У зв'язку з незгодою ОСОБА_1 з рішенням
обласної МСЕК 29.05.2013 року головний
лікар КЗОЗ «ОЦ МСЕ» звернувся до
Міністерства охорони здоров'я України
з проханням розглянути питання про
можливість огляду позивачки у МСЕК
іншої області.

З 16.07.2013 року по 26.07.2013 року позивачка
знаходилась в ДУ «Український
державний науково-дослідний інститут
медико-соціальних проблем
інвалідності МОЗ України», де отримала
консультативний висновок № 4281 про
відсутність підстав для визначення
групи інвалідності.

З урахуванням вказаного
консультативного висновку 14.08.2013 року
обласною МСЕК № 4 КЗОЗ «ОЦ МСЕ» було
складено акт огляду № 896 , яким
відмовлено ОСОБА_1 у встановленні
групи інвалідності.

Зазначений акт було оскаржено
позивачкою до ДЗ «Центральна МСЕК МОЗ
України», який 12.11.2013 року провів огляд
ОСОБА_1, за результатами якого було
складено акт № 147 про відсутність
підстав для встановлення інвалідності.

Згідно листа головного лікаря ДЗ
Центральна МСЕК МОЗ України» від 13.11.2013
року підстав для зміни рішення
обласної МСЕК № 4 не вбачається.

Оскільки належних та допустимих
доказів на підтвердження того, що дії
відповідачів не відповідають вимогами
«Положення про медико-соціальну
експертизу», затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України N 1317 від
03.12.2009 року, Інструкції про
встановлення груп інвалідності,
затвердженої наказом міністерства
охорони здоров'я України від 05.09.2011 року
N 561 та інших нормативно-правових актів,
що регулюють спірні правовідносини,
позивачкою не надано, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити певні дії та
відшкодування моральної шкоди.

Оскільки судом першої інстанції не
було порушено норм процесуального
права, рішення суду відповідає вимогам
матеріального права та встановленим
обставинам справи, апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду -
залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду
м. Харкова від 16 липня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий

Судді