АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/790/5332/14
Головуючий 1-ї інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 11» вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого: Колтунової А.І.,

суддів: Гальянової І.Г., Піддубного Р.М.

при секретарі: Попій Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
цивільну справу за апеляційною скаргою
представника публічного акціонерного
товариства «Альфа-Банк» - Бойцової Анни
Юріївни на рішення Дзержинського
районного суду м. Харкова від 12 травня
2014 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
публічного акціонерного товариства
«Альфа-Банк» про визнання поруки
припиненою, визнання незаконними дій,-

ВСТАНОВИЛА:

22 жовтня 2013 року ОСОБА_2 звернулася з
позовом до ОСОБА_3, публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»
(далі - ПАТ «Альфа-Банк») про визнання
поруки припиненою, визнання
незаконними дій.

В обґрунтування позову ОСОБА_2
зазначила, що 13 листопада 2007 року між
ОСОБА_3 та ЗАТ «Альфа-Банк»,
правонаступником якого є ПАТ «Альфа
Банк», укладено кредитний договір №
700002164. Розмір відсоткової ставки за
користування кредитом був
встановлений на рівні 13% річних.

Також 13 листопада 2007 року з метою
забезпечення виконання ОСОБА_3
обов'язків за кредитним договором між
нею та ЗАТ «Альфа-Банк» було укладено
договір поруки № 700002164-П.

01 вересня 2008 року ЗАТ «Альфа-Банк»
повідомило ОСОБА_3 про зміну
відсоткової ставки за користування
кредитом з 13% річних до 15,50% річних,
зважаючи на що, в односторонньому
порядку було збільшено обсяг
відповідальності поручителя. При цьому
позивач своєї згоди як поручитель на
збільшення відсоткової ставки не
надавав.

Таким чином, зміна умов основного
зобов'язання проведена без згоди
поручителя, обсяг його
відповідальності збільшився, що є
правовою підставою для припинення
поруки.

Зважаючи на зазначене, ОСОБА_2 просила
суд, з урахуванням подальших уточнень,
визнати поруку, що встановлена за
договором поруки № 700002164-П від 13
листопада 2007 року, укладеним між ОСОБА_2
та ЗАТ «Альфа-Банк», такою, що
припинена, визнати незаконними дії
ОСОБА_3 та ЗАТ «Альфа-Банк» щодо
неповідомлення її про збільшення
відсоткової ставки за кредитним
договором № 700002164.

Представником ПАТ «Альфа-Банк» -
Бойцовою А.Ю. було подано до суду першої
інстанції заперечення на позов, в якому
зазначено, що позовні вимоги ОСОБА_2 є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню, оскільки п. 6.2.
кредитного договору передбачено
можливість збільшення відсоткової
ставки банком в односторонньому
порядку. Поручитель погодився в
договорі поруки з усіма майбутніми
змінами, які можуть бути внесені до
кредитного договору.

Рішенням Дзержинського районного суду
м. Харкова від 12 травня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.
Визнано поруку ОСОБА_2, що встановлена
договором поруки № 700002164-П від 13
листопада 2007 року такою, що припинена. В
задоволенні інших позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з висновками суду
першої інстанції представником ПАТ
«Альфа-Банк» подано апеляційну скаргу,
в якій просить рішення Дзержинського
районного суду м. Харкова від 12 травня
2014 року скасувати, у задоволенні позову
відмовити. При цьому посилався на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.
Зазначав, що рішення суду є
необґрунтованим, висновки не
відповідають дійсним обставинам
справи. Судом першої інстанції не
надано належної оцінки тому факту, що п.
6.2. кредитного договору передбачено
можливість зміни відсоткової ставки
банком в односторонньому порядку. З
зазначеними умовами кредитного
договору поручитель був ознайомлений.

В суді апеляційної інстанції
представник ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проти
задоволення апеляційної скарги
заперечували.

Представник ПАТ «Альфа Банк» в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином (а.с. 145, 148-150, 154).

В письмових поясненнях просили суд про
задоволення апеляційної скарги.

Вислухавши пояснення представника
позивача та ОСОБА_3, дослідивши
матеріали справи, перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2
щодо визнання поруки, що встановлена
договором поруки № 700002164-П від 13
листопада 2007 року між нею та ЗАТ «Альфа
- Банком», правонаступником якого є ПАТ
«Альфа -Банк», такою, що припинена, суд
першої інстанції виходив із того, що
ОСОБА_2 згоди на збільшення відсоткової
ставки по кредитному договору, у
забезпечення якого був укладений даний
договір, не надавала. Таким чином, без
згоди поручителя збільшився обсяг його
відповідальності, що відповідно до
вимог ст. 559 ЦК України є правовою
підставою для припинення поруки.

Колегія суддів погоджується з даними
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, підтверджується
письмовими доказами та не оспорюється
сторонами, що 13 листопада 2007 року між
ЗАТ «Альфа - Банк», правонаступником
якого є ПАТ «Альфа Банк», та ОСОБА_3 було
укладено кредитний договір № 700002164, за
умовами якого ОСОБА_3 отримав кредитні
кошти в сумі 37 531,69 доларів США зі
строком повернення кредиту до 14
листопада 2014 року, зі сплатою 13% річних
за користування коштами (а.с. 6).

З метою забезпечення виконання
позичальником зобов'язань по
кредитному договору між ЗАТ «Альфа -
Банк» та ОСОБА_2 13 листопада 2007 року
було укладено договір поруки № 700002164-П,
за умовами якого ОСОБА_2 поручилась
перед банком за виконання ОСОБА_3 умов
кредитного договору (а.с. 5).

Відповідно до пункту 6.4 договору поруки
у разі збільшення обсягу
відповідальності боржника за основним
договором передбачена цим договором
порука діє тільки у випадку, якщо
поручитель надасть свою згоду на таке
збільшення (а.с. 5 зворотна частина).

З 01 вересня 2008 року ЗАТ «Альфа - Банк»
була змінена процентна ставка за
користування кредитними коштами,
збільшена з 13 % до 15,50% річних (а.с. 9, 10).

Заборгованість ОСОБА_3 за користування
кредитними коштами до 01 вересня 2008 року
нараховувалась за процентною ставкою в
розмірі 13%, а з 01 вересня 2008 року за
процентною ставкою 15,50% річних (а.с. 76-77).

Матеріали справи не містять даних, що
рішення банку щодо підвищення
процентної ставки по кредитному
договору було погоджено з поручителем.

Доводи апелянта, викладені в
апеляційній скарзі відносно того, що
можливість збільшення банком
процентної ставки за договором в
односторонньому порядку передбачено
пунктом 6.2 кредитного договору, з
умовами котрого поручитель був
ознайомлений і погодився, колегія
суддів вважає необґрунтованим.

Відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК України
порука припиняється у разі зміни
зобов'язання без згоди поручителя,
внаслідок чого збільшується обсяг
відповідальності цього поручителя.

Таким чином, закон пов'язує припинення
договору поруки за умови збільшення
обсягу відповідальності поручителя
без його згоди.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що внаслідок збільшення
процентної ставки за кредитним
договором обсяг відповідальності по
цьому договору збільшився.

Поручитель згоди на збільшення
процентної ставки по кредитному
договору з 13% до 15,50% річних не надавав.

Ті обставини, що в п.6.1 договору поруки
вказано, що поручитель цілком
ознайомлений з умовами кредитного
договору та обов'язками боржника по
ним, не звільняє банк від обов'язку при
збільшенні обсягу відповідальності по
кредитному договору повідомляти про це
поручителя та отримувати від
поручителя його згоду.

Викладені висновки відповідають
правовій позиції Верховного суду
України у справі № 6-73цс-12, прийнятої за
наслідками розгляду заяви про перегляд
судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права у подібних
правовідносинах, які у відповідності з
вимогами ч.1 ст. 3607 ЦПК України є
обов'язковими для всіх суб'єктів
владних повноважень, які застосовують
у своїй діяльності нормативно-
правовий акт, що містить зазначену
норму права, та для всіх судів України.

Відповідно правової позиції у справі №
6-73цс12 за положеннями ч.1 ст. 559 ЦК
України порука припиняється з
припиненням забезпеченого нею
зобов'язання, а також у разі зміни
зобов'язання без згоди поручителя,
внаслідок чого збільшується обсяг його
відповідальності.

До припинення поруки призводять такі
зміни умов основного зобов'язання без
згоди поручителя, які призвели до
збільшення обсягу відповідальності
останнього. Збільшення
відповідальності поручителя внаслідок
зміни основного зобов'язання виникає в
разі: підвищення розміру процентів;
відстрочення виконання, що призводить
до збільшення періоду, за який
нараховуються проценти за
користування чужими грошовими коштами;
установлення (збільшення розміру)
неустойки; встановлення нових умов
щодо порядку зміни процентної ставки в
бік збільшення тощо.

У зобов'язаннях, в яких беруть участь
поручителі, збільшення кредитної
процентної ставки навіть за згодою
банку та боржника, але без згоди
поручителя або відповідної умови у
договорі поруки, не дає підстав
покладення на останнього
відповідальності за невиконання або
неналежне виконання позичальником
своїх зобов'язань перед банком.

Крім того, Верховний суд України у
справі № 6-73цс12 зазначив, що згода
поручителя на збільшення його
відповідальності має бути очевидною і
наданою в спосіб, передбачений
договором поруки.

Надання згоди особи, яка є поручителем,
на збільшення процентної ставки за
кредитним договором, без дотримання
зазначених вище вимог, не свідчить про
надання ним згоди на збільшення обсягу
своєї відповідальності як поручителя і
тягне за собою припинення поруки.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлено, що
об'єм відповідальності за кредитним
договором, укладеним 13 листопада 2007
року між ВАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_3, був
збільшений без згоди поручителя,
внаслідок чого є правові підстави для
визнання поруки припиненою.

Даний спосіб захисту порушених прав
поручителя є правильним, відповідає
правовій позиції Верховного Суду
України, викладеній у справах № 6-18цс11,
№6-20цс11.

Що стосується рішення суду першої
інстанції в частині відмови у
задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання
незаконними дій ЗАТ «Альфа -Банку»,
ОСОБА_3 щодо неповідомлення її про
збільшення відсоткової ставки, то
рішення суду в цій частині ухвалене з
дотриманням норм закону, з урахуванням
доказів, які є в матеріалах справи.

ОСОБА_2 рішення суду в цій частині не
оскаржує.

ПАТ «Альфа - Банк» в апеляційній скарзі
не наведено будь - яких доказів в
спростування висновків суду.

Таким чином колегія суддів приходить
до висновку, що рішення суду першої
інстанції ухвалене з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Доводи, викладені у апеляційній скарзі,
були предметом розгляду суду першої та
апеляційної інстанції, висновків
судового рішення вони не спростовують.

За таких обставин, колегія суддів не
вбачає правових підстав для
задоволення апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 303, 304, п.1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст. 315, ст. 317,
ст. 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника
публічного акціонерного товариства
«Альфа-Банк» - Бойцової Анни Юріївни -
відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду
м. Харкова від 12 травня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з моменту
набрання законної сили.

Головуючий -

Судді: