Справа № 521/5953/14-ц
Провадження № 2/521/4559/2014
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
24 липня 2014 року Малиновський
районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Мазун І.А.,
за участю секретаря - Торжинської К.В.
розглянувши у судовому засіданні в м.
Одесі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
До Малиновського районного
суду м.Одеси звернувся ОСОБА_1 з позовом
до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Як вказував позивач, 16.10.1986р. він
одружився з відповідачкою. Від шлюбу
неповнолітніх дітей немає.
В обґрунтування своїх позовних
вимог позивач зазначив, що спільне
життя не склалося із-за різних поглядів
на життя та повного непорозуміння між
ними. З березня 2013р. сторони проживають
окремо. Позивач вважає, що подальше
спільне проживання та збереження сім»ї
є неможливим. Позивач вказує, що
дружина до органу державної реєстрації
актів цивільного стану на призначений
нас для проведення державної
реєстрації розірвання шлюбу не
з'явилася, тому на даний час єдиною
можливістю розірвати шлюб є звернення
до суду.
Посилаючись на викладене,
позивач просив розірвати шлюб з
Позивач підтримав позовні вимоги,
просив їх задовольнити у його
відсутності, проти ухвалення заочного
рішення не заперечував, про що надав
письмову заяву.

Відповідачка в судове засідання не
з'явилася, сповіщена належним чином про
дату та час слухання справи, заперечень
до суду від неї не надходило.

За таких обставин суд, зі згоди
позивача, ухвалює заочне рішення,
згідно до ст.224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
16.10.1986р. у Палаці урочистих подій
м.Одеси позивач та відповідачка уклали
шлюб, відповідно до свідоцтва про
укладення шлюбу, актовий запис № 1980.

Від шлюбу неповнолітніх дітей немає.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається. Таке
положення національного законодавства
України відповідає ст.16 Загальної
декларації прав людини, прийнятої
Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня
1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки,
які досягли повноліття, мають право
без будь-яких обмежень за ознакою
раси, національності або релігії
одружуватися і засновувати сім'ю. Вони
користуються однаковими правами щодо
одруження під час шлюбу та під час його
розірвання. Шлюб може укладатися
тільки при вільній і повній згоді
сторін, що одружуються.

При дослідженні судом фактичних
взаємин між сторонами, дійсних причин
розірвання шлюбу встановлено, що
подальше спільне життя чоловіка й
дружини та збереження шлюбу буде
суперечити інтересам чоловіка та
дружини.

Відповідно до ст.112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення. Тому
суд задовольняє позовні вимоги
позивача про розірвання шлюбу,
оскільки побудова сімейних відносин
повинна здійснюватися на паритетних
засадах, на почуттях взаємної любові та
поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.
1 СК України).

Згідно зі ст. 113 СК України
особа, яка змінила своє прізвище у
зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право
після розірвання шлюбу надалі
іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище. Під
час реєстрації шлюбу відповідачкою
було змінено її дівоче прізвище з
«ОСОБА_2» на «ОСОБА_2». Згідно зі ст. 217
ЦПК України суд, який ухвалив рішення,
може визначити порядок його виконання,
вжити заходів для забезпечення його
виконання, про що зазначає в рішенні. З
врахуванням викладеного, суд
задовольняє позовні вимоги про
розірвання шлюбу та встановлює порядок
виконання рішення суду у відповідній
частині.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 208-209, 212, 214-215,
217-218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 3, 15, 24
Сімейного кодексу України, суд -

В И
Р І Ш И В :

Шлюб, зареєстрований 16 жовтня 2004 року
Палацом урочистих подій м.Одеси,
актовий запис № 1980, між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 - розірвати.

Встановити порядок виконання
рішення відповідно до якого воно після
набрання ним законної сили є підставою
для внесення відомостей до Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян та проставлення відмітки в
актовому записі про шлюб про його
розірвання органом державної
реєстрації актів цивільного стану
(відповідно до ст. 15 Закону України
„Про державну реєстрацію актів
цивільного стану", ст. 115 СК України) зі
збереженням прізвища відповідачки
„ОСОБА_2".

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
копії заочного рішення, позивачем - в
загальному порядку.

ГОЛОВУЮЧИЙ
І.А. МАЗУН