Справа № 405/7559/14-ц
23.09.2014 Ленінський районний суд м.
Кіровограда в складі :
головуючої судді: Шевченко І.М.
при секретарі: Фришко А.Ю.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Державний
Ощадний банк України» до ОСОБА_1 про
звернення стягнення ,-
Позивач звернувся в суд з позовом до
відповідачки про звернення стягнення
на предмет застави. Вказав, що
відповідно до укладеного кредитного
договору № 137 від 15.03.2007 року між банком
та ОСОБА_1, банк надав відповідачці
кредит у розмірі 50 600, 00 доларів США зі
сплатою відсотків за користування
кредитом в розмірі 12 % річних, з
кінцевим терміном повернення 15.03.2014
В забезпечення виконання зобов'язань
за вищезазначеним договором між
позивачем та відповідачкою 15.03.2007 року
було укладено договір застави
автомобіля, відповідно до умов якого
відповідач передала у заставу банку
предмет застави - майно , що належить їй
на праві власності, а саме: автомобіль
марки Toyota Rav 4; рік випуску: 2007; тип ТЗ:
легковий універсал -В; колір - чорний; №
кузова/шасі: НОМЕР_3; реєстраційний
номер НОМЕР_1, що підтверджується
свідоцтвом про реєстрацію
транспортного засобу від 15.03.2007 року та
договором купівлі продажу від 14.03.2007
Позивач в повному обсязі виконав взяті
на себе за кредитним договором
зобов'язання, в порушення умов
кредитного договору відповідачкою
належним чином умови кредитного
договору не виконані, а тому 18.03.2011 року
між ВАТ «Ощадбанк» від імені якого діє
філія - Кіровоградське обласне
управління, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було
укладено договір про переведення боргу
№ 1 до кредитного договору № 137 від
15.03.2007 року, згідно умов якого ОСОБА_1
переводить на ОСОБА_2 грошове
зобов'язання у розмірі 25 666, 02 доларів
США. Заставодавець -ОСОБА_1 по договору
застави № 1338 від 15.03.2007 року не
змінився, право власності на
автомобіль залишилось за ОСОБА_1
Починаючи з 2012 року ОСОБА_2 припинила
своєчасно та в повному обсязі
сплачувати кошти за користування
кредитом та погашати кредит, в
результаті чого, в неї виникла
заборгованість, яка станом на 03.07.2014
року становить 962 215, 71 грн., із них:
- прострочений борг -21 838, 18 дол. США, що в
еквіваленті становить 258 419, 96 грн.;
- відсотки - 1 657, 17 дол. США, що в
еквіваленті становить 19 609, 96 грн.;
- пеня на прострочений борг та відсотки
- інфляція по простроченому кредиту за
період з березня 2011 року по грудень 2013
року -32 654,57 грн.;
- 3% річних по простроченій
заборгованості по відсотках за період
з 01.12.2011 року по 30.04.2014 року - 2 923, 25 грн.;
- 3% річних по простроченій
заборгованості по кредиту за період з
17.03.2011 року по 03.07.2014 року - 16 644, 79 грн.;
- інфляція по простроченим відсоткам за
період з лютого 2012 року по травень 2014
Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 15.02.2013 року було задоволено позов АТ
«Ощадбанк» та стягнуто в солідарному
порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3
заборгованість за кредитом в сумі 187 569,
12 грн.

Дане рішення на момент звернення
позивачем в суд виконане не було.

Посилаючись на норми діючого
законодавства просить: в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором № 137 від 15.03.2007 року в розмірі
962 215, 71 грн., звернути стягнення на
предмет застави, згідно з договором
застави автомобіля від 15.03.2007 року, що
посвідчений 15.03.2007 року приватним
нотаріусом Кіровоградського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 за
реєстровим № 1338, а саме: автомобіль
марки Toyota Rav 4; рік випуску: 2007; тип ТЗ:
легковий універсал -В; колір - чорний; №
кузова/шасі: НОМЕР_3; реєстраційний
номер НОМЕР_1. Даний автомобіль
належить на праві приватної власності
ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом
про реєстрацію транспортного засобу
від 15.03.2007 року та договором купівлі
продажу від 14.03.2007 року. Визначити
спосіб реалізації предмета застави
шляхом проведення прилюдних торгів у
межах процедури виконавчого
провадження, передбаченої ст.ст. 54, 58, 62,
ЗУ. «Про виконавче провадження», з
початковою ціною продажу предмета
застави для його подальшої реалізації
на рівні не нижчому за звичайні ціни на
цей вид майна, на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності (незалежним експертом) на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій при виконанні рішення
суду. Стягнути з відповідача судові
витрати по справі в сумі 243,60 грн.

Представник позивача в судове
засідання не з'явилась, про час і місце
розгляду справи повідомлена, надала
суду заяву про розгляд справи без її
участі, при цьому позовні вимоги
підтримала в повному обсязі, проти
винесення заочного рішення не
заперечує, та просить задовольнити
позовні вимоги, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідачка в судове засідання не
з'явилася, про час і місце розгляду
справи повідомлена належним чином, про
причини неявки суду не повідомила.

Суд визнав за можливе розглянути
справу за відсутністю відповідача, за
наявними матеріалами справи та ухвалив
розглядати справу заочно, про що
представник позивача у заяві не
заперечувала.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки, суд може ухвалити
заочне рішення на підставі наявних у
справі доказів, якщо позивач не
заперечує проти такого вирішення
справи.

Суд, вивчивши матеріали справи,
встановив такі факти та відповідні їм
правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до
укладеного кредитного договору № 137
від 15.03.2007 року між банком та ОСОБА_1,
банк надав відповідачці кредит у
розмірі 50 600, 00 доларів США зі сплатою
відсотків за користування кредитом в
розмірі 12 % річних, з кінцевим терміном
повернення 15.03.2014 року, а відповідач
взяла на себе зобов'язання сплачувати
відсотки та повернути кредит до
вказаної дати.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

За статтями 526, 612 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином, відповідно до умов Договору та
вимог Цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Боржник вважається таким,
що прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Як вбачається з доданого до позовної
заяви розрахунку заборгованості за
договором № 137 від 15.03.2007 року, станом на
03.07.2014 року її розмір становить 962 215, 71
грн., із них:

- прострочений борг -21 838, 18 дол. США, що в
еквіваленті становить 258 419, 96 грн.;

- відсотки - 1 657, 17 дол. США, що в
еквіваленті становить 19 609, 96 грн.;

- пеня на прострочений борг та відсотки
- 631 370, 18 грн.;

- інфляція по простроченому кредиту за
період з березня 2011 року по грудень 2013
року -32 654,57 грн.;

- 3% річних по простроченій
заборгованості по відсотках за період
з 01.12.2011 року по 30.04.2014 року - 2 923, 25 грн.;

- 3% річних по простроченій
заборгованості по кредиту за період з
17.03.2011 року по 03.07.2014 року - 16 644, 79 грн.;

- інфляція по простроченим відсоткам за
період з лютого 2012 року по травень 2014
року - 593, 00 грн.

Ст. 611 ЦК України передбачає, що в разі
порушення зобов'язання настають
наслідки, встановлені Договором або
Законом.

В забезпечення виконання зобов'язань
за вищезазначеним договором між
позивачем та відповідачкою 15.03.2007 року
було укладено договір застави
автомобіля, відповідно до умов якого
відповідач передала у заставу банку
предмет застави - майно, що належить їй
на праві власності, а саме: автомобіль
марки Toyota Rav 4; рік випуску: 2007; тип ТЗ:
легковий універсал -В; колір - чорний; №
кузова/шасі: НОМЕР_3; реєстраційний
номер НОМЕР_1. Даний автомобіль
належить на праві приватної власності
ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом
про реєстрацію транспортного засобу
від 15.03.2007 року та договором купівлі
продажу від 14.03.2007 року.

Ст. 611 ЦК України передбачає, що в разі
порушення зобов'язання настають
наслідки, встановлені Договором або
Законом.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про
заставу" за рахунок заставленого майна
заставодержатель має паво
задовольнити свої вимоги в повному
обсязі, що визначаються на момент
фактичного задоволення.
Заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет застави
в разі, якщо в момент настання терміну
виконання зобов'язання забезпеченого
заставою, воно не виконано (ч.1 ст. 20
вказаного Закону). Звернення стягнення
на заставлене майно здійснюється за
рішенням суду або третейського суду, на
підставі виконавчого напису нотаріуса,
якщо інше не передбачено законом або
договором.

Вказане кореспондується і п.п. 3.1.3
розділу 3 договору застави від 15.03.2007
року, відповідно до якого звернення
стягнення та реалізація предмету
застави здійснюється відповідно до
чинного законодавства та цього
договору, у тому числі шляхом
безпосереднього продажу конкретному
покупцю з правом укладання
заставодержателем договору
купівлі-продажу предмету застави від
імені заставодавця.

Таким чином, судом встановлено, що
позов публічного акціонерного
товариства «Державний Ощадний банк
України» в частині звернення стягнення
на предмет застави доведений, вимоги
підлягають задоволенню.

В частині визначення способу
реалізації предмета застави позовні
вимоги задоволенню не підлягають з
наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 590 ЦК
України звернення стягнення на предмет
застави здійснюється за рішенням суду,
якщо інше не передбаченого договором
або законом.

Частиною 2 статті 28 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30
днів з моменту реєстрації в державному
реєстрі відомостей про звернення
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження
зобов'язання боржника, виконання якого
забезпечене обтяженням, залишається
невиконаним і в разі, якщо предмет
забезпечувального обтяження
знаходиться у володінні боржника,
останній зобов'язаний на вимогу
обтяжувача негайно передати предмет
обтяження у володіння обтяжувача
(заклад), а тому вимога про визначення
способу реалізації предмета застави є
передчасною.

Стягненню з відповідачки підлягають і
судові витрати, понесені позивачем при
розгляді даної справи в сумі 243,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 526, 554, 611, 612, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 212, 213 - 215, 224-226 ЦПК
України, суд ,-

В и
р і ш и в:

Позовні вимоги публічного
акціонерного товариства «Державний
Ощадний банк України» до ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Звернути стягнення на предмет застави -
майно, а саме: автомобіль марки Toyota Rav 4;
рік випуску: 2007; тип ТЗ: легковий
універсал -В; колір - чорний; №
кузова/шасі: НОМЕР_3; реєстраційний
номер НОМЕР_1, який належить на праві
приватної власності ОСОБА_1
(ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2),
що підтверджується свідоцтвом про
реєстрацію транспортного засобу від
15.03.2007 року та договором
купівлі-продажу від 14.03.2007 року.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) на
користь Публічного акціонерного
товариства «Державний Ощадний банк
України» судові витрати в розмірі 243,60
грн.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача протягом 10 днів з
дня отримання його копії.

Позивачем рішення може бути оскаржено
до апеляційного суду Кіровоградської
області шляхом подачі апеляційної
скарги через Ленінський районний суд м.
Кіровограда протягом десяти днів з
моменту проголошення рішення.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда
Шевченко