Справа № 510/544/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.05.2014 р.
Ренійський районний суд Одеської
області

у складі: - головуючого судді Дудник
В.І.;

- при секретарі Пройка С.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні в м. Рені цивільну справу за
позовом ОСОБА_3 до Новосільської
сільської ради Ренійського району
Одеської області про визнання права
власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Представник відповідача -
Новосільської сільради Ренійського
району позовні вимоги визнав, щодо їх
задоволення не заперечував, просив
розглянути справу у його відсутності.

Позивачка на задоволенні позову
наполягала, просила про розгляд справи
без її участі.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що
рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового
засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК
України при визнанні позову
ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому ст. 174 цього ж Кодексу.
Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

В ході розгляду справи судом були
дослідженні наступні докази: копія
постанови нотаріуса про відмову у
вчиненні нотаріальної дії від 22.01.2014р.;
копія газети «Ренійський вісник»;
копія свідоцтва серії ОД-ХХ № 07210 від
20.12.2005р. про право власності на майновий
пай члена СВК «Новосільське»
Ренійського району, оформленого на ім'я
ОСОБА_1; копія свідоцтва про народження
позивачки; копія довідки КП «Ренійське
БТІ» від 06.08.2012р. про належність
нерухомості ОСОБА_1; копія відповіді
відділу Держземагенства у Ренійському
районі від 16.10.2013р.; копія державного
акту серії ЯБ № 438355 від 06.02.2006р. на право
власності на земельні ділянки
загальною площею 2,36 га, оформленого на
ім'я ОСОБА_1; копія витягу з Державного
реєстру актів цивільного стану про
народження батька позивачки; копія
свідоцтва про смерть ОСОБА_1 - померла
ІНФОРМАЦІЯ_1; копії інформаційних
довідок зі спадкового реєстру від
22.01.2014р.; копія свідоцтва про смерть
ОСОБА_2; копія заповіту ОСОБА_1 від
10.07.2009 р., складеного на ім'я ОСОБА_3;
копія рішення виконкому Новосільської
сільради від 29.01.2008р. № 6 про видачу
ОСОБА_1 свідоцтва про право власності
на житловий будинок; копія технічного
паспорту на житловий будинок із
надвірними спорудами, розташований по
АДРЕСА_1, оформленого на ім'я ОСОБА_1

Судом в ході судового розгляду справи
встановлено, що позивачка у справі є
онукою нині померлої ОСОБА_1 За життя
бабусі позивачки належало наступне
майно:

- житловий будинок із надвірними
спорудами, розташований по АДРЕСА_1;

- на підставі державного акту серії ЯБ
№ 438355 від 06.02.2006р. на право власності на
земельну ділянку - земельні ділянки
загальною площею 2,36 га, розташовані на
території Новосільської сільської
ради Ренійського району, виділені для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва;

- на підставі свідоцтва серії ОД-ХХ №
07210 від 20.12.2005р. про право власності на
майновий пай - право на майновий пай
члена СВК «Новосільське» Ренійського
району.

На випадок смерті ОСОБА_1 розпорядилася
належним їй майном, 10.07.2009р. залишила
заповіт на ім'я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. -
померла. Після смерті ОСОБА_1
відкрилась спадщина на вищезазначене
майно. У встановлений законодавством
строк для прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_1 позивачка (як
спадкоємиця за заповітом) звернулася
до Ренійської районної державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини. За зверненням
позивачки нотаріусом було заведено
спадкову справу. Пізніше, при зверненні
позивачки до нотаріуса для отримання
свідоцтва про право на спадщину, їй в
цьому було відмовлено з причин
відсутності правовстановлюючих
документів (відсутності витягів з
технічної документації про нормативну
грошову оцінку земельних ділянок) на
вищевказані земельні ділянки,
оригіналу свідоцтва про право на
майновий пай (який було втрачено),
витягу про державну реєстрацію права
власності на житловий будинок, про що
22.01.2014р. нотаріусом було винесено
відповідну постанову. Після смерті
ОСОБА_1 це питання вже неможливо
вирішити, за визнанням права власності
на земельні ділянки, майновий пай та
житловий будинок, як на об'єкти
спадщини, може звернутися тільки
спадкоємець.

На день смерті ОСОБА_1 разом із нею
мешкала тільки онука - позивачка у
справі. На ім'я позивачки ОСОБА_1 склала
заповіт.

Таким чином, позивачка прийняла
спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України,
що залишилася після померлої ОСОБА_1 і
вважає, що має всі законні підстави для
визнання за нею права власності на неї,
оскільки до держави вона не перейшла,
відумерлою не визнана, інших
спадкоємців немає.

Вивчивши матеріали справи та надані
документи, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги позивачки
обґрунтовані і підлягають задоволенню,
оскільки її доводи знайшли своє
належне підтвердження в судовому
засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин
справи сторони не заперечують,
визнають їх, суд вважає, що факти, які
обґрунтовують заявлені вимоги і мають
значення для справи встановлені, у
зв'язку із чим немає необхідності у
підтвердженні їх доказами засобом
дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом (ст. 1217 ЦК України). Право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті. У разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі не охоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК
України).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті. За
ст. 1225 ЦК України право власності на
земельну ділянку переходить до
спадкоємців на загальних підставах, із
збереженням її цільового призначення.
Згідно із ст. 1226 ЦК України частка у
праві спільної сумісної власності
спадкується на загальних підставах.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК
України спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати нотаріусу
заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.
1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття
спадщини встановлюється строк у шість
місяців, який починається з часу
відкриття спадщини.

Як було встановлено судом,
позивачка у справі є спадкоємицею за
заповітом (ст. 1235 ЦК України). Вона у
передбачений законом строк подала
нотаріусу заяву про прийняття
спадщини, отже вважається такою, що її
прийняла. Прийняття спадщини є фактом,
який відображає волю спадкоємця
придбати майно після смерті
спадкодавця. В даному випадку
позивачка прийняла спадщину в порядку
ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки її воля,
як спадкоємиці за заповітом, була
виражена у її діях щодо подачі
відповідної заяви до нотаріуса.

Таким чином, позивачка прийняла
спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України,
однак, вона не може оформити прийняття
спадщини та отримати відповідне
свідоцтво, оскільки за життя ОСОБА_1 не
було отримано витяги з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельних ділянок, не проведено
належної державної реєстрації права
власності на нерухомість та втрачено
оригінал свідоцтва про право на
майновий пай, у зв'язку із чим в даний
час позивачка вимушена звернутися до
суду із позовом.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Таким чином, суд вважає, що позивачка є
суб'єктом набуття права власності на
земельні ділянки з підстав прийняття
спадщини за заповітом в порядку ч.1 ст.
1269 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачкою та
досліджених у судовому засіданні
обставин, суд вважає можливим
задовольнити її вимоги щодо визнання
за нею права власності на спадкове
майно.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213 ЦПК
України, ст. ст. 15, 328, 1216, 1217, 1218, 1225, 1226, 1235,
1268, 1269, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш
И В :

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 в порядку
спадкування за заповітом право
власності на:

- житловий будинок із надвірними
спорудами (окрім самочинно
побудованих), розташований по АДРЕСА_1;

- земельні ділянки загальною площею 2,36
га (площею 2,12 га із кадастровим номером
:01:0030081 та площею 0,24 га із
кадастровим номером :01:0050276),
розташовані на території
Новосільської сільської ради
Ренійського району Одеської області,
виділені для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
згідно державного акту серії ЯБ № 438355
від 06.02.2006р. на право власності на
земельну ділянку, оформленого на ім'я
ОСОБА_1,

- майновий пай члена СВК «Новосільське»
Ренійського району згідно свідоцтва
серії ОД-ХХ № 07210 від 20.12.2005р. про право
власності на майновий пай, оформленого
на ім'я ОСОБА_1,

- що належали ОСОБА_1, померлій
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Строк оскарження рішення в Апеляційний
суд Одеської області через Ренійський
районний суд Одеської області: 10 днів -
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя
В.І. Дудник