АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-7787/14
Головуючий у 1 інстанції: Кізюн Л.І.
Доповідач: Нежура В.А.
У Х В А Л А

Іменем України

2 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Нежури В.А.

суддів: Усика Г.І., Саліхова
В.В.

при секретарі: Меєчко Д.П.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Державного
територіально-галузевого об'єднання
"Південно-західна залізниця" на рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 17 квітня 2014 року у справі за
позовом Державного
територіально-галузевого об'єднання
"Південно-західна залізниця" до ОСОБА_1,
третя особа: Солом'янський районний
відділ Головного управління Державної
міграційної служби України в м. Києві
про визнання особи такою, що втратила
право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И Л А

Рішенням Солом'янського районного
суду м. Києва від 17 квітня 2014 року в
задоволенні позову Державного
територіально-галузевого об'єднання
"Південно-західна залізниця" до ОСОБА_1,
третя особа: Солом'янський районний
відділ Головного управління Державної
міграційної служби України в м. Києві
про визнання особи такою, що втратила
право користування жилим приміщенням
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ДТГО
"Південно-західна залізниця"
звернулося до суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення, про визнання
ОСОБА_1 таким що втратив право
користування жилою площею у гуртожитку
по вул.. Шепелева, 31/87 у м. Київ,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального
права.

Зокрема апелянт вказує на не
проживання відповідача тривалий час на
займаній жилій площі, велику
заборгованості по оплату за
проживання у кімнаті, відсутність
укладеного договору найма на
проживання, а також трудових
правовідносин із апелянтом,
посилаючись при цьому на статті 125 і 132
ЖК України, які регулюють питання
виселення громадян із гуртожитків

В суді апеляційної інстанції апелянт
підтримав подану скаргу, із викладених
в ній підстав, відповідач в судове
засідання не з*явився.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого рішення, колегія суддів
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Статтею 71 ЖК України встановлено, що
особа, яка протягом понад шість
місяців, без поважних причин не
проживає у займаному жилому
приміщені, втрачає право користування
житловою площею у цьому приміщенні.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, гуртожиток по
АДРЕСА_2 обліковується на балансі
Відокремленого підрозділу Київська
дистанція колії ДТГО "Південно-Західна
залізниця" (а.с. 18).

Згідно з даними довідки Ф-№3, виданої 05
грудня 2013 року Відокремленим
підрозділом Київська дистанція колії
ДТГО "Південно-Західна залізниця", у
гуртожитку за адресою: будинок АДРЕСА_2
зареєстрований відповідач ОСОБА_1
(а.с.14).

Відповідно до даних картки прописки
Ф-№16, ОСОБА_1 зареєстрований у
гуртожитку по АДРЕСА_2 з 25 грудня 2007
року як працівник служби колії ПЗЗ (а.с.
12).

Згідно з даними позовної заяви та
повідомлень позивача відповідачу
(а.с.а.с.15, 16), ОСОБА_1 на
Південно-Західній залізниці не працює,
договір на проживання у гуртожитку з
ним не укладено.

Пунктом 1. 2 розділу 1 Положення про
поселення та проживання у відомчих
гуртожитках ДТГО "Південно-Західна
залізниця", затвердженого наказом №203-Н
від 31 березня 2003 року, гуртожитки
призначаються для проживання
працівників залізниці та членів їх
сімей в період роботи на залізниці.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
виходив із того, що позивачем не надано
доказів не проживання відповідача у
спірній кімнаті понад шести місяців,
без поважних причин, а також доказів
звільнення відповідача, який
поселився у гуртожиток, як працівник
підприємства, з роботи, підстав такого
звільнення.

Колегія суддів погоджується із таким
висновком суду першої інстанції, який
відповідає встановленим обставинам у
справі, а також нормам матеріального і
процесуального права.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги,
колегія суддів зазначає, що в ній
апелянт посилається на інші правові
підстави, - статті 125 і 132 ЖК України, які
встановлюють порядок виселення
працівників із гуртожитків, а не на ст.
71 ЖК України, на яку апелянт посилався у
позовній заяві.

Надані апелянтом в суд і апеляційної
інстанції акти не проживання
відповідача в спірній кімнаті за
березень і липень 2014 року, не можуть
бути прийняти в якості доказу на
підтвердження факту його не проживання
в кімнаті, оскільки акти подані після
ухвалення оскаржуваного рішення, і
крім іншого в них не зазначено, з якого
часу не проживає відповідач на
спірній жилій площі, тобто причини
відсутності відповідача в спірній
кімнаті позивачем в порушення вимог
статей 10, 60 ЦПК України в ході розгляду
справи доведені не були.

Інші доводи апеляційних скарг до уваги
колегіє ю суддів не приймаються як
такі, що не впливають на законність
оскаржуваного рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, і підстав для їх
зміни або скасування не встановлено

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу Державного
територіально-галузевого об'єднання
"Південно-західна залізниця" відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 17 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:

Судді: