Справа № 443/301/14
Головуючий у 1 інстанції: Цюмрак М.Д.
Провадження № 22-ц/783/3716/14
Доповідач в 2-й інстанції: Бакус В. Я.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючого: судді Бакуса В.Я.,

суддів: Гірник Т.А., Левика Я.А.,

секретаря: Глинського О.А.,

з участю: позивача ОСОБА_2 та її
представника ОСОБА_3, третьої особи
ОСОБА_4, прокурора Максимчука А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Жидачівського районного суду
Львівської області від 03 квітня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5,
треті особи - орган опіки та піклування
Жидачівської районної державної
адміністрації Львівської області,
ОСОБА_4, про позбавлення батьківських
прав, -

встановила:

рішенням Жидачівського районного суду
Львівської області від 03 квітня 2014 року
у задоволені вказаному вище позові
відмовлено.

Рішення суду оскаржила позивач,
просить його скасувати й ухвалити нове
рішення, яким задовольнити її вимоги,
позбавивши відповідача батьківських
прав, посилаючись на те, що суд неповно
з'ясував фактичні обставини справи, а
відтак прийшов до помилкового висновку
у відмові у задоволені вимог. Апелянт
зазначає, що судом не враховано, що
відповідача протягом десяти років не
цікавиться дитиною, не зустрічається з
нею, не приймає участі у її виховані,
навчанні, не турбується про її здоров'я.
Орган опіки та піклування дав висновок
про доцільність позбавлення
відповідача батьківських прав.

Відповідач в судове засідання не
з`явився, хоча належним чином був
повідомлений про час та місце розгляду
справи, що підтверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення щодо
часу та місця розгляду справи. Про
причини неявки суд не повідомив, заяви
про відкладення розгляду справи не
подав.

За таких обставин, у відповідності до
ч.2 ст.305 ЦПК України, його неявка не
перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу - позивача ОСОБА_2 та її
представника ОСОБА_3 на підтримання
апеляційної скарги, третьої особи
ОСОБА_4 та прокурора Максимчука А.М. на
заперечення апеляційної скарги,
вивчивши матеріали і обставини справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
позовних вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи в
лютому 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду із зазначеним позовом та просила
позбавити відповідача батьківських
прав посилаючись на те, що з листопада
2003 року відповідач ухиляється від
виконання своїх батьківських
обов'язків, вихованням дочки не
займається, ніякого зв'язку з дочкою не
підтримує, не цікавиться її життям,
здоров'ям та з цього часу з дитиною не
бачився.

Відмовляючи у задоволені вимог
районний суд виходив з того, що
відповідач систематично пересилає
позивачці аліменти на утримання дочки,
а оскільки він проживає у м. Львові, де
працює та має іншу сім'ю, двох
малолітніх дітей. Рідко буває у м.
Жидачеві, а відтак не зустрічається з
дочкою.

Відповідно до ст.213 ЦПК рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтвердженими тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд, зокрема,
вирішує такі питання: 1) чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; 2) чи є інші
фактичні дані (пропущення строку
позовної давності тощо), які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; 3) які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; 4) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин; 5) чи слід позов
задовольнити або в позові відмовити.

Зазначеним вимогам закону рішення
районного суду не відповідає.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати,
батько можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вона, він: 1) не
забрали дитину з пологового будинку
або з іншого закладу охорони здоров'я
без поважної причини і протягом шести
місяців не виявляли щодо неї
батьківського піклування; 2) ухиляються
від виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини; 3) жорстоко
поводяться з дитиною; 4) є хронічними
алкоголіками або наркоманами; 5)
вдаються до будь-яких видів
експлуатації дитини, примушують її до
жебракування та бродяжництва; 6)
засуджені за вчинення умисного злочину
щодо дитини.

Наявність однієї із наведених обставин
є самостійною підставою для
позбавлення особи батьківських прав.

Встановлено, що сторони з 2003 року
перебували у шлюбі під час якого у них
ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась дочка ОСОБА_7
(а.с.5).

Відповідно до свідоцтва про розірвання
шлюбу від 14 січня 2005 року шлюб між
сторонами розірвано (а.с.4), однак, як
встановлено судом, що не заперечили
учасники процесу, сторони проживали
окремо з листопада 2003 року, а дочка
ОСОБА_7 з моменту народження проживає
разом з матір'ю та знаходиться на її
виховані та утриманні.

Встановлено, що не заперечується
учасниками процесу, сторони створили
інші сім'ї. Відповідач в іншій сім'ї має
двоє дітей, проживає у м. Львові,
позивачка в іншій сім'ї має одну дитину,
а дитина від першого шлюбу називає
чоловіка позивача батьком.

Висновком органу опіки та піклування
Жидачівської районної державної
адміністрації Львівської області
визнано за доцільне позбавити
батьківських прав ОСОБА_5 відносно
дочки ОСОБА_7 (а.с.7, 8).

Відповідно до медичної довідки ОСОБА_7
перебуває на «Д» обліку з приводу
хронічного захворювання (а.с.9).

Відповідно до довідки комунального
господарства Жидачівської міської
ради та акту обстеження квартири
позивачка з дитиною зареєстровані в
АДРЕСА_1, а на даний час проживають у
квартирі №? 4 цього ж будинку (а.с.6,11).

Довідкою Жидачівського
навчально-виховного комплексу
«Загальноосвітній навчальний
заклад-дошкільний навчальний заклад»
підтверджується про те, що за період
навчання ОСОБА_7 у цьому закладі (на
даний час учениця 5-го класу) відповідач
не цікавився навчанням дочки, не брав
участі у навчально-виховному процесі,
жодного разу не відвідував батьківські
збори (а.с.10).

Згідно з приписами пунктів 15, 16
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»
позбавлення батьківських прав (тобто
прав на виховання дитини, захист її
інтересів, на відібрання дитини в інших
осіб, які незаконно її утримують, та
ін.), що надані батькам до досягнення
дитиною повноліття і ґрунтуються на
факті спорідненості з нею, є крайнім
заходом впливу на осіб, які не
виконують батьківських обов'язків, а
тому питання про його застосування
слід вирішувати лише після повного,
всебічного, об'єктивного з'ясування
обставин справи, зокрема ставлення
батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Матеріалами справи підтверджується
неприбуття відповідача на розгляд
питання щодо доцільності позбавлення
його батьківських прав органом опіки
та піклування, розгляду позову в суді
першої інстанції та апеляційної
інстанції.

Подаючи письмове заперечення проти
позову, відповідач посилався на те, що
позивачка перешкоджала йому
зустрічатися з дитиною, змінювала
місця проживання, а не спілкування з
дитиною пов'язане з тим, що позивачка
вважала, що таке спілкування не буде
сприяти їй позитивному іміджу для
влаштування особистого життя, оскільки
дитина називає її нового чоловіка
батьком. Бажання позивачки позбавити
його батьківських прав пов'язане з
одноособовим вирішенням долі дитини,
зокрема вивезення дочки за кордон.

Однак, як вбачається з матеріалів
справи відповідачем зазначені
заперечення є голослівними, будь-яких
доказів на ствердження вказаних
обставин ним не подано як до районного
суду, так і до апеляційного суду.
Зазначені обставини не підтверджені і
в апеляційній інстанції ні прокурором,
ні третьою особою.

В той же час, встановлено, що відповідач
з 2003 року не бачився з дочкою, не
проявляв до дитини батьківської
турботи та любові, не піклувався про її
фізичний і духовний розвиток, навчання,
підготовку до самостійного життя, не
забезпечував дитину необхідним
харчуванням, медичним доглядом та
лікуванням, ураховуючи хворобливий
стан здоров'я дитини, що негативно
впливає на її фізичний розвиток як
складову виховання, а також не
спілкувався з дитиною, не виявляв
інтересу до її внутрішнього світу, не
створював умов для отримання нею
освіти. А сплата аліментів на дочку, про
що в заперечення позову зазначає
відповідач, не може бути єдиною
підставою для відмови у задоволені
позову, оскільки це його обов'язок.

А відтак, колегія суддів приходить до
висновку про скасування рішення
районного суду та ухвалення нового -
про задоволення позову.

Задовольняючи вимоги позивача про
позбавлення батьківських прав
відповідача, колегія суддів враховує,
що це є крайнім заходом, однак, з
урахуванням конкретних обставин справ
та того, що встановлено і доведено
винну поведінку відповідача як батька,
який ухиляється від виконання своїх
обов'язків щодо виховання дитини,
приходить до висновку про позбавлення
ОСОБА_5 батьківських прав відносно
дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, що буде
відповідати інтересам останньої.

Колегія суддів вважає за необхідне
роз'яснити відповідачу, що ст.169 СК
особам, позбавленим батьківських прав,
надано право звернутися до суду з
позовом про їх поновлення.

З урахуванням вимог ч.5 ст.164 СК України
копію рішення суду про позбавлення
батьківських прав слід надіслати
органу державної реєстрації актів
цивільного стану за місцем реєстрації
народження ОСОБА_7 - Жидачівському
райвідділу РАГС Львівської області.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Як вбачається з матеріалів справи при
поданні позову ОСОБА_2 було сплачено 243
грн. 60 коп. судового збору (а.с.1) та 121
грн. 80 коп. судового збору при поданні
апеляційної скарги (а.с.50), а відтак
зазначені кошти (365 грн.40 коп.) слід
стягнути з відповідача на користь
позивача.

Відповідно до ч.2 ст.314 ЦПК України
апеляційний суд ухвалює рішення у
випадках скасування судового рішення і
ухвалення нового або зміни рішення.

Керуючись ст.ст.303, 305, п.2 ч.1 ст.307, п.п.2, 4
ч.1 ст.309, ч.2 ст.314, ст.ст.313, 317 ЦПК України,
колегія суддів, -

вирішила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Жидачівського районного суду
Львівської області від 03 квітня 2014
року скасувати й ухвалити нове рішення,
яким позов ОСОБА_2 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_5 батьківських прав
відносно дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 365
(триста шістдесят п'ять) грн. 40 коп.
сплаченого судового збору.

Копію рішення суду про позбавлення
батьківських прав надіслати органу
державної реєстрації актів цивільного
стану - Жидачівському райвідділу РАГС
Львівської області.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання рішенням законної сили.

Головуючий:
Бакус В.Я.

Судді:
Гірник Т.А.

Левик Я.А