У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» на
рішення Центрального районного суду м.
Миколаєва від 18 червня 2014 року та
рішення апеляційного суду
Миколаївської області від 07 серпня 2014
року в справі за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» (далі -
ПАТ КБ «ПриватБанк») про розірвання
кредитного договору,

в с т а н о в и в:

Рішенням Центрального районного суду
м. Миколаєва від 18 червня 2014 року позов
ОСОБА_2 задоволено частково.

Розірвано кредитний договір на
отримання та користування спеціальним
платіжним засобом № 172721,
укладений 10 березня 2010 року між ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_2, з 08 вересня 2013
року включно.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду
Миколаївської області від 07 серпня
2014 року апеляційну скаргу ПАТ КБ
«ПриватБанк» задоволено частково,
рішення Центрального районного суду м.
Миколаєва від 18 червня 2014 року змінено,
виключено із резолютивної частини
рішення вказівку про дату розірвання
кредитного договору на отримання та
користування спеціальним платіжним
засобом № 172721, а саме з 08 вересня
2013 року.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк», посилаючись на
неправильне застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати рішення судів попередніх
інстанцій в частині розірвання
кредитного договору і передати справу
в цій частині на новий розгляд до суду
першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Суд апеляційної інстанції, виключаючи
з резолютивної частини рішення
вказівку про дату розірвання
кредитного договору на отримання та
користування спеціальним платіжним
засобом, правильно встановив характер
правовідносин сторін у справі та
застосував положення ч. 3 ст. 653 ЦК
України, яка регулює правові наслідки
розірвання договору, вирішив спір з
урахуванням меж заявлених вимог та
конкретних обставин справи на підставі
наданих сторонами доказів з
дотриманням норм процесуального права.

Суд касаційної інстанції перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками судів попередніх інстанцій
щодо їх оцінки.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав
для висновку, що судом апеляційної
інстанції при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є
підставами для скасування судового
рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» на рішення
Центрального районного суду м.
Миколаєва від 18 червня 2014 року та
рішення апеляційного суду
Миколаївської області від 07 серпня 2014
року в справі за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» про
розірвання кредитного договору,
відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
Л.М. Мазур