У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2014 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Кадєтова О.В.,
розглянувши касаційну скаргу
ОСОБА_2 на Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 02 липня 2014
року та ухвалу Апеляційного суду
Харківської області від 28 серпня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
публічного акціонерного товариства
«Харківський плитковий завод», третя
особа - Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Харкові, про встановлення факту
нещасного випадку на виробництві та
зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
Орджонікідзевського районного суду м.
Харкова із позовом до ПАТ «Харківський
плитковий завод» про встановлення
факту нещасного випадку на виробництві
та зобов'язання вчинити певні дії,
посилаючись на те, що вона працювала на
Харківському плитковому заводі з 12
липня 1975 року по 04 січня 1977 року та з 07
липня 1981 року по 28 липня 2011 року
транспортувальником прес-порошку. 30
липня 1987 р. вона в період роботи в цеху
побачила свого колишнього чоловіка
ОСОБА_3, який не був працівником цього
підприємства та який почав наближатися
до неї. Позивач злякалася, що ОСОБА_3
спричинить їй тілесні ушкодження та
вскочила на підвіконня відкритого
вікна в цеху та впала з другого поверху,
внаслідок чого від падіння отримала
важку травму правої ноги.

Позивач вважала, що, оскільки ОСОБА_3, не
будучи працівником підприємства, з не
відомих причин був пропущений
охоронниками прохідної на територію
заводу та цеху, в робочий час, тому ця
травма повинна кваліфікуватися як
виробнича. Але підприємством був
складений акт за формою Н-1, в якому було
записано, що нещасний випадок не
пов'язаний з виробництвом. Зазначала,
що не оскаржувала дії роботодавця, так
як одночасно отримала від дії
шкідливих виробничих факторів
професійне захворювання. За висновком
МСЕК її визнано інвалідом 3-ої групи у
зв'язку з професійним захворюванням з
втратою професійної працездатності 50 %
безстроково. Вважала, що висновок
підприємства щодо кваліфікації
нещасного випадку від 30 липня 1987 року,
як не пов'язаного з виробництвом, не
відповідає законодавству.

Просила суд визнати акт від 31 липня 1987
року № 19 з записом, що нещасний випадок
не пов'язаний з виробництвом -
недійсним; встановити, що нещасний
випадок, який стався з нею 30 липня 1987
року, пов'язаним із виробництвом та
зобов'язати відповідача скласти про це
новий акт за формою Н-1.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 02 липня 2014
року, залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Харківської області
від 28 серпня 2014 року, у задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить суд
скасувати судові рішення судів
попередніх інстанцій, мотивуючи свої
вимоги порушенням судами попередніх
інстанцій норм процесуального права,
та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позов.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження у
справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановленні в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився апеляційний суд, виходив з
того, що відсутні підстави для визнання
нещасного випадку, який трапився з
ОСОБА_2 30 липня 1987 року, як пов'язаного з
виробництвом та визнання акту Н-1 від 31
липня 1987 року № 19 недійсним, оскільки
травма, отримана позивачем, не має
відношення до небезпечних виробничих
факторів або умов праці та
санітарно-побутової гігієни. Під час
настання випадку вона не перебувала на
робочому місці та не виконувала роботу,
пов'язану з трудовими обов'язками.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень не дають
підстав для висновку, що судами
попередніх інстанцій при розгляді
справи допущено неправильне
застосування норм матеріального чи
порушення норм процесуального права,
які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК
України як підстави для скасування
рішень.

На підставі наведеного та керуючись п.
5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до публічного
акціонерного товариства «Харківський
плитковий завод», третя особа -
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Харкові, про
встановлення факту нещасного випадку
на виробництві та зобов'язання вчинити
певні дії.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.В.
Кадєтова