Справа № 127/1006/14-ц Провадження №
22-ц/772/1424/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Борисюк І. Е.Категорія: 37
Доповідач: Медвецький С. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області у складі:

головуючого:
Медвецького С.К.,

суддів:
Оніщука В.В., Чорного В.І.,

при
секретарі Богацькій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького
міського суду Вінницької області від 27
березня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини, -

встановила:

У січні 2014 року представник позивача
ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним
позовом, мотивуючи вимоги тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача -
ОСОБА_5 Після смерті останньої
відкрилася спадщина на належне їй
майно. У встановлений законом строк
ОСОБА_4 не подав заяву про прийняття
спадщини у зв'язку з відсутністю
відомостей про смерть матері. Про
смерть матері ОСОБА_4 дізнався лише на
початку вересня 2013 року від секретаря
Бохоницької сільської ради
Вінницького району, на території якої
похована ОСОБА_5

З метою упорядкування спадкових
правовідносин ОСОБА_4 звернувся до
Третьої Вінницької державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини.

Постановою державного нотаріуса
Третьої Вінницької державної
нотаріальної контори від 09 вересня 2013
року ОСОБА_4 відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_5

Посилаючись на те, що причина пропуску
строку для прийняття спадщини є
поважною, представник позивача ОСОБА_3
просив суд визначити ОСОБА_6 додатковий
строк у три місяці для прийняття
спадщини, яка відкрилася після смерті
ОСОБА_5

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 27 березня 2014
року позов задоволено.

Визначено ОСОБА_4 додатковий строк у
три місяці для подання заяви про
прийняття спадщини після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
судовий збір у сумі 243, 60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, неправильне застосування судом
норм матеріального і процесуального
права, просить зазначене рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позовних вимог
відмовити.

У судовому засіданні ОСОБА_2 та її
представник адвокат ОСОБА_7 підтримали
апеляційну скаргу та просили її
задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_3
заперечував проти задоволення
апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши підстави апеляційної
скарги, вважає, що вона підлягає
задоволенню з таких міркувань.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог та визначаючи ОСОБА_4
додатковий строк для прийняття
спадщини, відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК
України, суд першої інстанції виходив
із того, що причини пропуску строку для
прийняття спадщини, зазначені
позивачем, є поважними.

Проте погодитися з такими висновками
суду не можна.

Статтею ст. 213 ЦПК України передбачено,
що рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення суду
першої інстанції не відповідає.

Установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла
ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом
про смерть серії НОМЕР_1, повторно
виданим 04 вересня 2013 року Відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Вінницького міського управління
юстиції Вінницької області, після
смерті якої відкрилася спадщина (а.с.13).

Постановою державного нотаріуса
Третьої Вінницької державної
нотаріальної контори від 09 вересня 2013
року ОСОБА_4 відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_5 (а.с.14).

Підставою пропуску строку для
прийняття спадщини, позивач вказує те,
що шестимісячний строк для прийняття
спадщини був пропущений ним з поважних
причин, оскільки ОСОБА_2, яка є
племінницею спадкодавця знала про
існування спадкоємців за законом
першої черги, однак навмисно не
повідомила про смерть матері.
Відповідач навмисно приховала від
позивача факт смерті ОСОБА_5,
достовірно знаючи про існування
спадкоємця першої черги, чим фактично
перешкоджала в отриманні спадщини.

Згідно висновку суду першої інстанції,
наведені позивачем докази, а саме те, що
позивач проживає за межами України, був
необізнаний про смерть матері,
відповідно й про відкриття спадщини, а
також тяжка хвороба, свідчать про
поважність причин пропуску строку для
прийняття спадщини, оскільки пов'язані
з об'єктивними та істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

З такими висновками суду, колегія
суддів погодитись не може.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 СК України
дитина, повнолітні дочка, син
зобов'язані піклуватися про батьків,
проявляти про них турботу та надавати
їм допомогу.

Матеріалами справи встановлено, що
рішенням Ленінського районного суду м.
Вінниці від 17 жовтня 2008 року, яке
набрало законної сили, ОСОБА_2 було
призначено опікуном ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка визнана недієздатною
(а.с.37, 73).

Позивач неодноразово звертався до
правоохоронних органів із заявами про
зобов'язання ОСОБА_2 повернути йому всі
документи його матері і дозволити йому
забрати її до себе (а.с.32-36).

Окрім цього, позивач звертався зі
скаргою на дії відповідача, як опікуна
ОСОБА_5 Результатом розгляду скарги
була відповідь заступника міського
голови, голови опікунської ради про те,
що ОСОБА_2 виконує обов'язки опікуна
відповідно до ст. ст. 67, 72 ЦК України
належним чином, створює необхідні
побутові умови, забезпечує догляд
лікування підопічної, самостійно
здійснює витрати, необхідні для
задоволення потреб підопічної, за
рахунок пенсії і підстав для
звільнення її від даних обов'язків
немає (а.с.39-44).

Встановивши зазначені обставини, суд
першої інстанції вважав, що між
сторонами виникли неприязні стосунки,
а відтак допустив припущення, що ОСОБА_4
міг бути необізнаний про смерть матері
ІНФОРМАЦІЯ_2, і дізнався лише після
прибуття до м. Вінниці, тобто в вересні
2013 року.

Разом з тим в матеріалах справи
відсутні докази того, що протягом 2010-2012
року ОСОБА_4 піклувався про свою матір,
проявляв про неї турботу та надав їй
допомогу.

Отже, висновки суду першої інстанції
про те, що через неприязні стосунки
відповідач не повідомила позивача про
смерть матері є необґрунтованими, так
як ОСОБА_4 повинен був самостійно
цікавитись станом здоров'я матері. При
цьому жодна норма закону не зобов'язує
ОСОБА_2 повідомляти ОСОБА_4 про смерть
його матері ОСОБА_5

Право на спадкування виникає у день
відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1223 ЦК
України).

Спадкоємець за заповітом чи законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК
України спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини. Для прийняття
спадщини встановлюється строк у шість
місяців, який починається з часу
відкриття спадщини.

Заява про прийняття спадщини
подається до нотаріальної контори за
місцем відкриття спадщини особисто. Зі
змісту п. 3.5 гл. 10 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 22 лютого 2012 року №
296/5 вбачається, що письмову заяву про
прийняття спадщини може бути надіслано
поштою.

За правилами ст. 1272 ЦК України, якщо
спадкоємець протягом строку,
встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не
подав заяву про прийняття спадщини, він
вважається таким, що не прийняв її. За
позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Тобто, право на спадщину виникає у
спадкоємця з моменту її відкриття й
закон зобов'язує спадкоємця, який
постійно не проживав із спадкодавцем, у
шестимісячний строк подати нотаріусу
заяву про прийняття спадщини.

Отже, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України
можуть бути застосовані, якщо: у
спадкоємця були перешкоди для подання
такої заяви; ці обставини визнані судом
поважними.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 30
травня 2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування» особа, яка не
прийняла спадщину в установлений
законом строк, може звернутися до суду
з позовною заявою про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини відповідно до частини третьої
статті 1272 ЦК України.

Вирішуючи питання про визначення особі
додаткового строку, суд досліджує
поважність причини пропуску строку для
прийняття спадщини. При цьому
необхідно виходити з того, що поважними
є причини, пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною другою статті 59 ЦПК
встановлено, що обставини справи, які
за законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування.

Доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
письмових доказів, речових доказів,
зокрема звуко- і відеозаписів,
висновків експертів (ст. 57 ЦПК України).

У матеріалах справи містяться докази
про те, що позивачу неодноразово
надавалась медична допомога щодо
лікування гіпертонічної хвороби,
атеросклерозу аорти, ішемічної хвороби
серця, стенокардії, мочекаменної
хвороби, астено-деприсивного синдрому
з частими вегето-судинним
пароксзизмами, серцевої недостатності.
У зв'язку з цим він отримував постійний
амбулаторний нагляд і лікування та
неодноразово перебував на
стаціонарному лікуванні. Наявні
хвороби позбавляли його можливості
їздити на далекі відстані (а.с.26-31).

Разом із тим у матеріалах справи
відсутні докази того, що позивач хворів
протягом жовтня 2012 - березня 2013 року та
не мав можливості подати до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини чи надіслати таку
заяву поштою.

На думку колегії суддів, позивачем не
доведені поважні причини пропуску
строку для прийняття спадщини, а відтак
висновки суду не ґрунтуються на
доказах у справі та зазначених нормах
матеріального права.

Таким чином, безспірних доказів
поважності причин пропуску строку для
звернення із заявою про прийняття
спадщини позивач не надав, а сама по
собі наявність хронічних захворювань
та пов'язана з цим необхідність
періодичного амбулаторного чи
стаціонарного лікування та
необізнаність про смерть матері не
можуть свідчити про наявність
об'єктивних, непереборних перешкод для
звернення із заявою про прийняття
спадщини.

За таких обставин, рішення суду першої
інстанції, відповідно до вимог ст. 309
ЦПК України, підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення, про відмову
в задоволенні позову.

Вирішуючи питання про судові витрати,
колегія суддів вважає, що з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_2 необхідно стягнути 121, 80
грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 27 березня 2014
року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_3 в
інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 121,
80 грн. сплаченого судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий : /підпис/
С.К. Медвецький

Судді: /підпис/
В.В. Оніщук

/підпис/
В.І. Чорний

З оригіналом вірно: