Справа № 159/1972/14-ц
Провадження № 2/159/562/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель
21 травня 2014 року

Ковельський міськрайонний суд
Волинської області

під головуванням
АГЕЄВОЇ Є.О.

з участю секретаря
КЛЕВЕЦЬКОЇ О.М.,

позивача
ОСОБА_2,

представника відповідача - Дубівської
сільської ради БЕЗЕКИ П.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ковелі цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до Дубівської
сільської ради Ковельського району,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення
додаткового строку, достатнього для
подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулась в суд з позовною
заявою до Дубівської сільської ради
Ковельського району про визначення
додаткового строку, достатнього для
подання заяви про прийняття спадщини,
яка відкрилась після смерті сестри
ОСОБА_5. Судом до участі в розгляді
справи в якості відповідачів залучено
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, оскільки останні є
спадкоємцями першої черги, після
смерті їх матері - ОСОБА_5 В
обґрунтування заявлених вимог позивач
вказує, що в с. Дубове Ковельського
району проживала її мати ОСОБА_6. 30.10.1993
року ОСОБА_6 заповіла належний їй
житловий будинок та присадибну
земельну ділянку ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_6 померла. ОСОБА_5 померла
ІНФОРМАЦІЯ_2, не оформивши спадкових
прав. Після смерті сестри ОСОБА_5
відкрилась спадщина на земельну
ділянку, яка при житті належала її
матері ОСОБА_6 Позивач вказує, що є
пенсіонером та через скрутне
матеріальне становище у встановлений
законом строк не звернулась до
нотаріального органу за місцем
відкриття спадщини з заявою про
прийняття спадщини. На даний час у
позивача виникла необхідність в
оформленні спадкового майна, у чому їй
відмовлено у зв'язку із пропуском
строку для подання заяви про прийняття
спадщини. Вважає, що така відмова
порушує її права як спадкоємця, тому
ставить питання про визначення
додаткового строку, достатнього для
подання нею заяви про прийняття
спадщини, яка відкрилась після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5.

Позивач в судовому засіданні позов
підтримала повністю, з підстав,
викладених у заяві, прохає його
задовольнити.

Представник відповідача - Дубівської
сільської ради в судовому засіданні
вказав, що відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3
прийняли спадщину, яка відкрилась
після смерті їх матері ОСОБА_5 Йому
відомо, що на частину спадкового майна
ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право на
спадщину за законом.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явились, про причини
неявки суд не повідомили, хоч завчасно
і належним чином були повідомлені про
час та місце розгляду справи, про що
свідчить розписка про вручення судової
повістки.

Суд, заслухавши сторін, дослідивши
письмові докази по справі, приходить до
висновку, що позов до задоволення не
підлягає.

З копії заповіту, посвідченого 30.10.1993
року головою Дубівської сільської ради
Ковельського району Волинської
області, зареєстрований в реєстрі за №
37 слідує, що ОСОБА_6 на випадок своєї
смерті заповіла належний їй житловий
будинок з надвірними будівлями та
присадибну земельну ділянку, яка
розташована в с. Дубове, Ковельського
району ОСОБА_5.

На день смерті спадкодавця заповіт не
змінено та не відмінено.

З копії свідоцтва про смерть, виданого
14.03.2000 року Ковельським міським
відділом реєстрації актів
громадянського стану слідує, що ОСОБА_6
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 89 років.

З копії свідоцтва про смерть, виданого
24.01.2008 року виконкомом Дубівської
сільської ради Ковельського району
вбачається, що ОСОБА_5 померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 80 років.

З копії спадкової справи слідує, що
після смерті ОСОБА_5 з заявою про
прийняття спадщини звернулась ОСОБА_3
ОСОБА_4 подав заяву про відмову від
прийняття спадщини в користь ОСОБА_3

Ковельською державною нотаріальною
конторою ОСОБА_3 видано свідоцтво про
право на спадщину за законом, яка
відкрилась після смерті ОСОБА_5
Спадкове майно, на яке видано свідоцтво
складається з цілого житлового будинку
з господарськими будівлями та
спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України для
прийняття спадщини спадкоємець, який
не проживав постійно із спадкодавцем
має подати до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини, причому
відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо
спадкоємець протягом встановленого ч.1
ст. 1270 цього Кодексу шестимісячного
строку, який починається з часу
відкриття спадщини, не подав заяву про
прийняття спадщини, він вважається
таким, що її не прийняв.

Чинним законодавством, а саме, ч.3
ст. 1272 ЦК України, передбачено, що за
позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

З роз'яснень, які містяться у п. 24
постанови Пленуму Верховного Суду
України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову
практику у справах про спадкування»
слідує, що вирішуючи питання про
визначення особі додаткового строку,
суд досліджує поважність причин
пропуску строку для прийняття
спадщини. При цьому необхідно виходити
з того, що поважними є причини,
пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Зокрема, як на підставність причин
пропуску строку для подання заяви про
прийняття спадщини позивач вказує, що
не змогла вчасно подати таку заяву
через скрутне матеріальне становище.

При цьому суд звертає увагу, що позивач
на протязі 6 років не намагалася
вирішити питання щодо прийняття
спадщини, яка відкрилась після смерті
її сестри, а посилання позивача на те,
що остання не змогла вчасно звернутись
до нотаріального органу за місцем
відкриття спадщини з заявою про її
прийняття через скрутне матеріальне
становище (низький рівень оплати праці,
а в подальшому - пенсії) не може
розглядатись судом як поважна причина
пропуску строку для прийняття
спадщини, оскільки вказані обставини
не перешкоджають письмовому зверненню
до нотаріального органу у встановлений
законом строк.

Таким чином, позивач ОСОБА_2 у
відповідності до вимог ст. 60 ЦПК
України не довела та не подала суду
доказів на підтвердження тієї
обставини, що строк для подання заяви
про прийняття спадщини, яка відкрилась
після смерті її сестри пропустила з
поважної причини.

Проаналізувавши зібрані по справі
докази, суд приходить до висновку, що
позивач пропустила строк для подання
заяви про прийняття спадщини. Жодних
доказів про наявність причин,
пов'язаних з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для подання заяви до нотаріального
органу у шестимісячний строк позивачем
не надано, а докази на які остання
посилається, як на підставу пропуску
строку не є поважними, тому підстав для
задоволення позову немає.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 212-215 ЦПК
України, на підставі ст. ст. 1216, 1268, 1269,
1270, 1272, ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_2 до Дубівської
сільської ради Ковельського району,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення
додаткового строку, достатнього для
подання заяви про прийняття спадщини
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Волинської області
через Ковельський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Головуючий:Є. О. Агеєва