Номер провадження: 22-ц/785/4262/14
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: Ісаєва Н. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Ісаєвої Н.В..

суддів - Луняченка А.В., Дрішлюка А.І.,

при секретарі - Сілукової В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою заступника
прокурора Одеської області в інтересах
держави в особі Фонтанської сільської
ради Комінтернівського району
Одеської області на рішення
Комінтернівського районного суду
Одеської області від 26 лютого 2014 року
у цивільній справі за позовом
прокурора Комінтернівського району
Одеської області в інтересах Держави в
особі Фонтанської сільської ради
Комінтернівського району Одеської
області до ОСОБА_2, ОСОБА_11, відділу
Держкомзему у Комінтернівському
районі Одеської області про визнання
недійсними державного акту на право
власності на земельну ділянку,
договору купівлі-продажу земельної
ділянки та повернення її до земель
запасу комунальної власності та за
зустрічним позовом ОСОБА_11 до ОСОБА_2,
Фонтанської сільської ради
Комінтернівського району Одеської
області, відділу Держкомзему у
Комінтернівському районі Одеської
області, третьої особи - прокурора
Комінтернівського району Одеської
області про визнання ОСОБА_11
добросовісним набувачем земельної
ділянки, зобов'язання відшкодування
збитків щодо купівлі земельної
ділянки, про встановлення факту
неможливості повернення земельної
ділянки, про визнання права на
будівництво житлового будинку та
гаражу, -

в с т а н о в и
л а:

Прокурор Комінтернівського району
Одеської області - Заперченко B.C.
звернувся з позовами до
Комінтернівського районного суду
Одеської області в інтересах Держави в
особі Фонтанської сільської ради
Комінтернівського району Одеської
області до ОСОБА_2, ОСОБА_11, відділу
Держкомзему у Комінтернівському
районі Одеської області про визнання
недійсними державного акту на право
власності на земельну ділянку,
договору купівлі-продажу земельної
ділянки та, повернення її до земель
запасу комунальної власності,
посилаючись на те, що в ході досудового
слідства по кримінальній справі
стосовно ОСОБА_12, ОСОБА_15, та ОСОБА_13,
порушеної прокурором Одеської області
01.06.2011 року за ознаками злочинів
передбачених ч. З ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. З ст.
28, ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191 KK України
встановлено, що ОСОБА_12 обіймаючи
посаду голови Фонтанської сільської
ради використовуючи службове
становище всупереч інтересам служби та
в інтересах. третіх осіб вніс завідомо
неправдиві відомості до офіційних
документів (витяг з рішення сесії
Фонтанської сільської ради від 30.11.2000
року № ї 13, довідок та листів
Фонтанаської сільської ради) щодо
передачі у власність ОСОБА_2 земельної
ділянки площею 0,040 Га в АДРЕСА_1 для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд. На підставі таких
документів 10.08.2007 року ОСОБА_2 видано
держаний акт на право власності на
земельну ділянку. В подальшому 06.12.2008
року між ОСОБА_2 та ОСОБА_11 укладено
договір купівлі-продажу даної
земельної ділянки. 21.03.2011 року ОСОБА_11
видано державний акт на право
власності на вищезазначену земельну
ділянку. Так як з матеріалів
кримінальної справи вбачається, що
рішення про передачу у приватну
власність вказаної земельної ділянки
сесією сільської ради не приймалось,
просив суд задовольнити заявлені
вимоги та визнати недійсним державний
акт серії ЯД № 775774 від 30.01.2008 на
земельну ділянку площею 0,040 га
розташовану за адресою: АДРЕСА_1,
виданий на ім'я ОСОБА_2; визнати
недійсним договір купівлі- продажу
земельної ділянки площею 0,040 га
розташованої за адресою: АДРЕСА_1,
укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_11;
визнати недійсним державний акт серії
ЯЛ № 259001 від 21.03.2011 року на земельну
ділянку площею 0,040 Га розташовану за
адресою: АДРЕСА_1, виданий на ім'я
ОСОБА_11; застосувати наслідки
недійсності правочину шляхом
зобов'язання ОСОБА_11 повернути
земельну ділянку до земель комунальної
власності та стягнути з відповідачів
судовий збір.

21 березня 2012 року представник
ОСОБА_11 - ОСОБА_8 надав до суду
зустрічний позов в якому зазначив, що
позовні вимоги прокурора не визнає,
посилаючись на те, що 06.12.2008 року між
ОСОБА_11 та ОСОБА_2 було укладено договір
купівлі-продажу земельної ділянки
площею 0,040 Га розташованої за адресою:
АДРЕСА_1, 17.03.2011 йому було видано
державний акт на право власності на
зазначену вище земельну ділянку,
пізніше ним було отримано будівельний
паспорт та збудовано на даній ділянці
житловий будинок та гараж, посилаючись
на те, що на момент купівлі даної
земельної ділянки ОСОБА_11 не знав та не
міг знати про те, що ОСОБА_2 не мала
право щ відчуження земельної ділянки
просив суд визнати його
добросовісним набувачем земельної
ділянки площею 0,040га розташованої за
адресою: АДРЕСА_1; зобов'язати
відповідачів відшкодувати йому
збитки щодо купівлі земельної
ділянки; встановити факт
неможливості повернення ділянки з
врахуванням фактичних виконаних
робіт по будівництву житлового будинку
та будівельних матеріалів, визнати
недійсним договір купівлі-продажу
земельної ділянки укладений 06.12.2008 року
між ОСОБА_11 та ОСОБА_2; визнати
недійсним державний акт серії ЯЛ № 259001
від 21.03.2011 року на земельну ділянку
площею 0,040 га розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, виданий на ім'я ОСОБА_11,
застосувати наслідки недійсності
правочину шляхом зобов'язання ОСОБА_11,
повернути земельну ділянку до земель
комунальної власності; визнати право
ОСОБА_11 на будівництво житлового
будинку та гаражу на зазначеній вище
земельній ділянці та стягнути з
відповідачів судовий збір.

В судовому засіданні представник
прокуратури Комінтернівського
району

Одеської області - Максімішин В.В.
первинні позовні вимоги підтримав,
просив

задовольнити їх в повному обсязі,
зустрічний позов ОСОБА_11 не визнав
заперечував

проти його задоволення, посилаючись на
його безпідставність.

Представник Фонтанської сільської
ради Комінтернівського району
Одеської

області в судові засідання не з'явився,
надав до суду заяву про розгляд справи
без його

участі.

Представник відповідача за первинним,
позивача за зустрічним позовом ОСОБА_11
- ОСОБА_8 позовні вимоги прокурора не
визнав, заперечував проти їх
задоволення, зустрічний позов
підтримав просив суд його
задовольнити.

Представник відповідача за первинним
та зустрічним позовами ОСОБА_2 - ОСОБА_10
надала до суду заперечення на позов
прокурора в якому просила суд
відмовити в задоволенні позову
посилаючись на його необґрунтованість.

Представник відповідача за
первинним та зустрічним позовами,
відділу Держкомзему в
Комінтернівському районі Одеської
області ОСОБА_11 вимоги прокурора
визнав, проти задоволення зустрічних
позовних вимог заперечував.

Рішенням суду у задоволенні позовів
відмовлено.

На дане рішення заступник прокурора
Одеської області приніс апеляційну
скаргу, в якій просить рішення суду
скасувати частково, постановити нове,
яким задовольнити позовні вимоги
прокурора в повному обсязі,
посилаючись на те, що судом порушено
норми матеріального та процесуального
права.

Рішення суду в частині відмови у
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_11
не оскаржується, тому судова колегія не
обговорює це питання.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку
про задоволення апеляційної скарги
та часткове скасування рішення з
ухваленням нового з наступних підстав.

Частиною 3 ст. 303 ЦПК України
передбачено, що апеляційний суд не
обмежений доводами апеляційної скарги,
якщо під час розгляду справи буде
встановлено неправильне застосування
норм матеріального права або порушення
норм процесуального права, яке є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Відповідно до вимог ч.3,4 ст. 309 ЦПК
України, підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є невідповідність висновків
суду обставинам справи, а також
порушення або неправильне
застосування норм матеріального
або процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно з
законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин , на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених такими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Між тим, постановляючи рішення, суд
першої інстанції цих вимог закону не
врахував, у зв'язку з чим висновки суду
не відповідають обставинам справи та
вимогам матеріального права.

Відповідно до ст.60 Цивільного
процесуального кодексу України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п.2 постанови від 18 грудня 2009
року № 14 «Про судове рішення у
цивільній справі», рішення є законним
тоді, коли суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства відповідно до
статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин відповідно до статті 8
ЦПК, а також правильно витлумачив ці
норми. Обґрунтованим визнається
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених доказами, які були
досліджені в судовому засіданні і які
відповідають вимогам закону про їх
належність та допустимість, або
обставин, що не підлягають доказуванню,
а також якщо рішення містить вичерпні
висновки суду, що відповідають
встановленим на підставі достовірних
доказів обставинам, які мають значення
для вирішення справи.

Суд першої інстанції відмовляючи в
задоволенні позову прокурору виходив з
того, що відповідачі не є належними
відповідачами по справі. Колегія
суддів не може погодитися з такими
висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 17 ЗК України (редакція
1990 р.) передача у власність земельної
ділянки, що була раніше надана
громадянину, провадиться сільськими,
селищними, міськими Радами народних
депутатів за місцем розташування цієї
ділянки для будівництва та
обслуговування жилого будинку і
господарських будівель (присадибна
ділянка), садівництва, дачного і
гаражного будівництва у розмірах
згідно із статтями 57 і 67 цього Кодексу.

Зазначені земельні ділянки
передаються у власність на підставі
заяви громадянина і матеріалів, що
підтверджують її розмір
(земельно-кадастрова документація,
дані бюро технічної інвентаризації,
правлінь товариств і кооперативів
тощо).

Ради народних депутатів розглядають у
місячний строк зазначені заяви і
матеріали та приймають відповідні
рішення.

Разом з тим, суд дійшов помилкового
висновку, що ОСОБА_2 та ОСОБА_11 є
неналежними відповідачами у справі,
так як фактично можуть постраждати від
неправомірних дій службової особи
органу місцевого самоврядування,
оскільки у відповідності до положень
статті 1 ЦПК України, завданням
цивільного судочинства є справедливий,
неупереджений та своєчасний розгляд і
вирішення цивільних справ саме з метою
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб, інтересів держави.

Судом не враховано, що згідно статті 1
ЗК України, земля є основним
національним багатством, що перебуває
під особливою охороною держави.

У відповідності до положень статті 13
Конституції України, від імені
Українського народу право власності
здійснюють органи державної влади та
органи місцевого самоврядування. Це ж
положення визначено частиною 1 статті
324 ЦК України.

Відповідно до частини 1 статті 153,
частини 2 статті 152 ЗК України власник
не може бути позбавлений права
власності на земельну ділянку, крім
випадків, передбачених цим Кодексом та
іншими законами України. Власник
земельної ділянки може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю.

Відповідно до статей 81, 83, 116, 118
Земельного Кодексу України, громадяни
набувають право власності на земельні
ділянки на підставі придбання за
договором купівлі-продажу, дарування,
міни, іншими цивільно-правовими
угодами.

Судовою колегією встановлено наступне.

ОСОБА_12 обіймаючи посаду голови
Фонтанської сільської ради
використовуючи службове становище
всупереч інтересам служби та в
інтересах. третіх осіб вніс завідомо
неправдиві відомості до офіційних
документів (витяг з рішення сесії
Фонтанської сільської ради від 30.11.2000
року № ї 13, довідок та листів
Фонтанаської сільської ради) щодо
передачі у власність ОСОБА_2 земельної
ділянки площею 0,040 га в АДРЕСА_1 для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд. На підставі таких
документів 10.08.2007 року ОСОБА_2 видано
держаний акт на право власності на
земельну ділянку. В подальшому 06.12.2008
року між ОСОБА_2 та ОСОБА_11 укладено
договір купівлі-продажу даної
земельної ділянки. 21.03.2011 року ОСОБА_11
видано державний акт на право
власності на вищезазначену земельну
ділянку.

Доводи прокурора підтверджені вироком
Малиновського районного суду м. Одеси
від 14 квітня 2014 року. Вказаним вироком
встановлена вина ОСОБА_12, ОСОБА_13 та
ОСОБА_15 у незаконному заволодінні
спірною земельною ділянкою шляхом
незаконного надання її ОСОБА_2 з
послідуючим перепродажем.

За вказаний злочин та інші злочинні дії
вироком Малиновського районного суду
міста Одеси від 14 квітня 2014 року (мовою
оригіналу):

«ОСОБА_12 признан виновным в совершении
преступлений, предусмотренных ст. 191 ч.
5, 15 ст. 191 ч. 5, 209 ч. 2, 366 ч. 2, 358 ч. 4, ст. 28 ч. 3
ст. 366 ч. 2, ст. 28 ч. 3 ст. 358 ч. 4 УК Украины, и
назначено ему наказание:

- по ст. 191 ч. 5 УК Украины с
применением ст. 69 УК Украины в виде пяти
лет лишения свободы с лишеним права
занимать руководящие должности в
органах местного самоуправления
сроком на два года и шесть месяцев без
конфискации имущества;

- по ст. 15 ст. 191 ч. 5 УК Украины с
применением ст. 69 УК Украины в виде
четырех лет и шести месяцев лишения
свободы с лишеним права занимать
руководящие должности в органах
местного самоуправления сроком на два
года без конфискации имущества;

- по ст. 209 ч. 2 УК Украины с применением
ст. 69 УК Украины в виде четырех лет
лишения свободы с лишением права
занимать руководящие должности в
органах местного самоуправления
сроком на два года с конфискацией
имущества полученного преступным
путем, без конфискации личного
имущества;

- по ст. 366 ч. 2 УК Украины (в ред. Закона
от 21.12.2010 г. № 2808-VI) в виде двух лет
лишения свободы с лишением права
занимать руководящие должности в
органах местного самоуправления
сроком на два года.

- по ст. 358 ч. 4 УК Украины в виде двух
лет ограничения свободы;

- по ст. 28 ч. 3 ст. 366 ч. 2 УК Украины (в
ред. Закона от 21.12.2010 г. № 2808-VI) в виде
трех лет лишения свободы с лишением
права занимать руководящие должности в
органах местного самоуправления
сроком на два года.

- по ст. 28 ч. 3 ст. 358 ч. 4 УК Украины в виде
двух лет ограничения свободы.

На основании ст. 70 УК Украины по
совокупности совершенных
преступлений, путем полного поглощения
менее строгого наказания более
строгим, окончательно определено
ОСОБА_12 наказание в виде пяти лет
лишения свободы с лишеним права
занимать руководящие должности в
органах местного самоуправления
сроком на два года и шесть месяцев, с
конфискацией имущества полученного
преступным путем, без конфискации
личного имущества.

На основании ст. 75 УК Украины ОСОБА_12
освобождено от отбытия назначенного
основного наказания в виде лишения
свободы с испытательным сроком три
года.

В соответствии с требованиями ст. 76 УК
Украины обязано ОСОБА_12 являться на
регистрацию в органы
уголовно-исполнительной инспекции,
уведомлять органы
уголовно-исполнительной инспекции о
перемене места жительства и работы, не
выезжать за пределы Украины на
постоянное проживание без разрешения
органов уголовно-исполнительной
инспекции.

ОСОБА_13 признан виновным в совершении
преступлений, предусмотренных ст. 191 ч.
5, 15 ст. 191 ч. 5, 209 ч. 1, 209 ч. 2, 366 ч. 2, 358 ч. 4, ст.
28 ч. 3 ст. 366 ч. 2, ст. 28 ч. 3 ст. 358 ч. 4 УК
Украины, и назначено ему наказание:

- по ст. 191 ч. 5 УК Украины с применением
ст. 69 УК Украины в виде пяти лет лишения
свободы с лишеним права занимать
руководящие должности в органах
местного самоуправления сроком на два
года и шесть месяцев без конфискации
имущества;

- по ст. 15 ст. 191 ч. 5 УК Украины с
применением ст. 69 УК Украины в виде
четырех лет и шести месяцев лишения
свободы с лишеним права занимать
руководящие должности в органах
местного самоуправления сроком на два
года без конфискации имущества;

- по ст. 209 ч. 1 УК Украины в виде трех
лет лишения свободы с лишением права
занимать руководящие должности в
органах местного самоуправления
сроком на два года с конфискацией
имущества полученного преступным
путем, без конфискации личного
имущества;

- по ст. 209 ч. 2 УК Украины с применением
ст. 69 УК Украины в виде четырех лет
лишения свободы с лишением права
занимать руководящие должности в
органах местного самоуправления
сроком на два года с конфискацией
имущества полученного преступным
путем, без конфискации личного
имущества;

- по ст. 366 ч. 2 УК Украины (в ред. Закона
от 21.12.2010 г. № 2808-VI) в виде двух лет
лишения свободы с лишением права
занимать руководящие должности в
органах местного самоуправления
сроком на два года;

- по ст. 358 ч. 4 УК Украины в виде двух
лет ограничения свободы;

- по ст. 28 ч. 3 ст. 366 ч. 2 УК Украины (в
ред. Закона от 21.12.2010 г. № 2808-VI) в виде
трех лет лишения свободы с лишением
права занимать руководящие должности в
органах местного самоуправления
сроком на два года;

- по ст. 28 ч. 3 ст. 358 ч. 4 УК Украины в
виде двух лет ограничения свободы.

На основании ст. 70 УК Украины, по
совокупности совершенных
преступлений, путем полного поглощения
менее строгого наказания, более
строгим, окончательно определено
ОСОБА_13 наказание в виде пяти лет
лишения свободы с лишеним права
занимать руководящие должности в
органах местного самоуправления
сроком на два года и шесть месяцев, с
конфискацией имущества полученного
преступным путем, без конфискации
личного имущества.

На основании ст. 75 УК Украины ОСОБА_13
освобождено от отбытия назначенного
основного наказания в виде лишения
свободы с испытательным сроком три
года.

В соответствии с требованиями ст. 76 УК
Украины обязано ОСОБА_13 являться на
регистрацию в органы
уголовно-исполнительной инспекции,
уведомлять органы
уголовно-исполнительной инспекции о
перемене места жительства и работы, не
выезжать за пределы Украины на
постоянное проживание без разрешения
органов уголовно-исполнительной
инспекции.

ОСОБА_15 признано виновным в совершении
преступлений, предусмотренных ст. 191 ч.
5, 15 ст. 191 ч. 5, 209 ч. 2, 366 ч. 2, 358 ч. 4, ст. 28 ч. 3
ст. 366 ч. 2, ст. 28 ч. 3 ст. 358 ч. 4 УК Украины, и
назначено ему наказание:

- по ст. 191 ч. 5 УК Украины с применением
ст. 69 УК Украины в виде пяти лет лишения
свободы с лишеним права занимать
руководящие должности в органах
местного самоуправления сроком на два
года и шесть месяцев без конфискации
имущества;

- по ст. 15 ст. 191 ч. 5 УК Украины с
применением ст. 69 УК Украины в виде
четырех лет и шести месяцев лишения
свободы с лишеним права занимать
руководящие должности в органах
местного самоуправления сроком на два
года без конфискации имущества;

- по ст. 209 ч. 2 УК Украины с применением
ст. 69 УК Украины в виде четырех лет
лишения свободы с лишением права
занимать руководящие должности в
органах местного самоуправления
сроком на два года с конфискацией
имущества полученного преступным
путем, без конфискации личного
имущества;

- по ст. 366 ч. 2 УК Украины (в ред. Закона от
21.12.2010 г. № 2808-VI) в виде двух лет лишения
свободы с лишением права занимать
руководящие должности в органах
местного самоуправления сроком на два
года;

- по ст. 358 ч. 4 УК Украины в виде двух
лет ограничения свободы;

- по ст. 28 ч. 3 ст. 366 ч. 2 УК Украины (в ред.
Закона от 21.12.2010 г. № 2808-VI) в виде трех
лет лишения свободы с лишением права
занимать руководящие должности в
органах местного самоуправления
сроком на два года;

- по ст. 28 ч. 3 ст. 358 ч. 4 УК Украины в виде
двух лет ограничения свободы;

На основании ст. 70 УК Украины, по
совокупности совершенных
преступлений, путем полного поглощения
менее строгого наказания, более
строгим, окончательно определено
ОСОБА_15 наказание в виде пяти лет
лишения свободы с лишеним права
занимать руководящие должности в
органах местного самоуправления
сроком на два года и шесть месяцев, с
конфискацией имущества полученного
преступным путем, без конфискации
личного имущества.

На основании ст. 75 УК Украины ОСОБА_15
освобождено от отбытия назначенного
основного наказания в виде лишения
свободы с испытательным сроком три
года.

В соответствии с требованиями ст. 76 УК
Украины обязано ОСОБА_15 являться на
регистрацию в органы
уголовно-исполнительной инспекции,
уведомлять органы
уголовно-исполнительной инспекции о
перемене места жительства и работы, не
выезжать за пределы Украины на
постоянное проживание без разрешения
органов уголовно-исполнительной
инспекции».

Таким чином, зазначеним вироком
встановлено, що набуття права
власності на користь ОСОБА_2 на спірну
земельну ділянку відбулося з
порушенням ст.ст. 116,118, 122 ч.1 Земельного
кодексу України.

У зв'язку з викладеним судова колегія
приходить до висновку, що власник
земельної ділянки - Фонтанська
сільська рада Комінтернівського
району Одеської області була
позбавлена права власності на спірну
земельну ділянку без законних на то
підстав, чим були порушені її права, які
закріплені у ст. 152 ч.2, ст. 153 ч.1 ЗК
України та ст. 321 ЦК України.

На підставі викладеного судова колегія
вважає, що державний акт на землю по
АДРЕСА_1 площею 0,040 га., який був
виданий30. 01.2008р. на ім'я ОСОБА_2 підлягає
визнанню недійсним.

06.12.2008 року ОСОБА_2 уклала договір
купівлі-продажу спірної земельної
ділянки, відповідно до якого право
власності на цю земельну ділянку
відійшло до ОСОБА_11

Відповідно до ст.ст. 203 ч.1,215 ЦК України
зміст правочину не може суперечити
цьому кодексу , іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства. Підставою
недійсності правочину є недодержання
в момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені ч.1-3,5
та 6 ст. 203 цього кодексу.

У зв'язку з тим, що договір
купівлі-продажу спірної ділянки був
укладений з порушенням закону він
підлягає визнанню недійсним.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 388 ЦК України ,
якщо майно за відплатним договором
придбане у особи, яка не мала права його
відчужувати, про що набувач не знав і не
міг знати (добросовісний набувач) ,
власник має право витребувати це майно
від набувача лише у разі , якщо майно
вибуло з володіння власника або особи,
якій він передав майно у володіння не з
їхньої волі іншим шляхом.

На підставі викладеного судова колегія
вважає, що позивні вимоги про
витребування спірної земельної
ділянки на користь її власника -
Фонтанської сільської ради
Комінтернівського району Одеської
області також підлягають задоволенню.

Таким чином, судова колегія вважає, що
суд першої інстанції, виносячи рішення,
неповно з'ясував обставини, що мають
значення для справи та неправильно
застосував норми матеріального та
процесуального права, що є підставою
для скасування рішення суду першої
інстанції з ухваленням нового рішення
про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 303, 307ч.1 п.2, , 319, 324, ЦПК
України судова колегія,

вирішила:

Апеляційну скаргу заступника
прокурора Одеської області в інтересах
держави в особі Фонтанської сільської
ради Комінтернівького району Одеської
області задовольнити.

Рішення Комінтернівського районного
суду Одеської області від 26 лютого 2014
року частково скасувати та постановити
нове рішення.

Позов заступника прокурора Одеської
області в інтересах держави в особі
Фонтанської сільської ради,
Комінтернівського району, Одеської
області до ОСОБА_2, ОСОБА_11, відділу
Держкомзему у Комінтернівському
районі Одеської області про визнання
державного акта на право власності на
земельну ділянку та договору
купівлі-продажу земельної ділянки
недійсними та повернення земельної
ділянки до земель запасу комунальної
власності задовольнити.

Визнати недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯД №775774 від 30.01.2008 року, виданий
на ім'я ОСОБА_2 на земельну ділянку
площею 0.040 га по АДРЕСА_1.

Визнати недійсним договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
площею 0,040 га розташованої за адресою:
АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_2 та
ОСОБА_11 6.12.2008 року.

Зобов'язати ОСОБА_2 та ОСОБА_11 повернути
земельну ділянку площею 0.040 га,
розташовану по АДРЕСА_1, до земель
комунальної власності.

В інший частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку на
протязі двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий - суддя
Н.В Ісаєва

Судді:
А.В. Луняченко

А.І. Дрішлюк