інстанції Журавський В.В.Провадження №
22-ц/780/2104/14 Доповідач у 2 інстанції
Волохов Л.А.Категорія 54
РІШЕННЯ

Іменем України

22 травня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого Волохова Л.А.,

суддів: Матвієнко Ю.О.,
Мельника Я.С.,

при секретарі Микитенко Д.А.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 29 січня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Аптека 194» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а :

У лютому 2013 року позивач ОСОБА_3
звернулась до суду із вказаним вище
позовом, мотивуючи його тим, що
протягом січня-березня 2011 року
отримувала послуги з протезування
зубів у товаристві з обмеженою
відповідальністю «Аптека №194». Лікарем
ОСОБА_2 позивачу було поставлено
металокерамічні протези на нижню та
верхню щелепи. Послуги вона сплатила
особисто лікарю ОСОБА_2 у розмірі 12000
грн., не отримавши від нього квитанції
про оплату послуг. Через чотири місяці
протези тріснули і стали непридатними.
На її прохання ОСОБА_2 переробив
дефекти щелепи, але ще через чотири
місяці відпала металокераміка з щелеп
і ОСОБА_2 знову переробляв їх, але
навіть після цього позивач мала
проблеми із протезами. Вважає, що
ОСОБА_2 спричинив їй матеріальні збитки
та моральну шкоду.

З метою відновлення свого
здоров»я позивач пройшла обстеження на
якість протезування у комунальному
закладі і їй було рекомендовано зняття
мостовидних протезів на обох щелепах і
їх нове встановлення.

Для здійснення зубопротезування
звернулась до спеціалізованого
стоматологічного центру «Універсал-96»
і отримала послуги, сплативши за них 19257
грн.

Ухвалою суду від 21 травня 2013 року до
участі у справі співвідповідачем було
залучено юридичну особу - Товариство з
обмеженою відповідальністю «Аптека
№194».

Посилаючись на те, що позивач не
отримала послуги належної якості,
просила суд стягнути з відповідача на
її користь 12 тисяч гривень, сплачених
за надані послуги, витрати на
відновлення її здоров»я в розмірі 19 257
грн. та 15 тис. грн. на відшкодування
моральної шкоди.

Рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 29 січня 2014 року позов задоволено.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 31257,0
гривень та моральну шкоду в розмірі 15
тис. гривень, а також з ОСОБА_2 на
користь держави ухвалено стягнути
судовий збір в розмірі 462,57 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове про відмову
у позові з підстав неповного з'ясування
судом обставин, які мають значення для
справи, неправильного застосування
судом норм матеріального та
процесуального права, та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення учасників процесу,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку
про задоволення апеляційної скарги з
наступних підстав.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих Колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції не відповідає зазначеним
вимогам закону, виходячи з наступного.

Перевіривши справу в порядку,
передбаченому ст.303 ЦПК України,
колегія суддів дійшла висновку, що
рішення суду першої інстанції не
відповідає вимогам, зазначеним вище,
враховуючи наступне.

Задовольняючи позовні вимоги про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди у повному обсязі з ОСОБА_2 та
відмовляючи у стягненні цієї шкоди з
іншого відповідача - ТОВ «Аптека-194»,
суд першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що під час надання послуг
по протезуванню відповідач ОСОБА_2 не
перебував у трудових відносинах з
товариством, не виконував трудові
(службові) обов'язки, а тому має
самостійно відшкодовувати завдану
наданням неякісних послуг шкоду на
підставі ч.1 ст.1166 ЦК України,
зазначивши також, що між завданою
позивачу шкодою у розмірі 31257 гривень
та протиправними діями відповідача
ОСОБА_2 наявний причинний зв'язок.

Мотивуючи задоволення позовних вимог в
частині відшкодування моральної шкоди
у сумі 15 тис. грн., суд мотивував тим, що
внаслідок надання відповідачем послуг
неналежної якості, позивачу завдано
моральної шкоди, так як порушення її
законних прав призвело до моральних
страждань, втрати нормальних життєвих
зв'язків, викликаних ушкодженням
здоров'я та порушенням стосунків з
людьми, вимагають від неї додаткових
зусиль для організації свого життя.

Зазначені вище висновки суду не
відповідають обставинам справи та не
ґрунтуються на доказах, які є в
матеріалах справах та були
дослідженими судом в судовому
засіданні. Крім того, колегія суддів
дійшла висновку, що судом неправильно
застосовано норми матеріального права
та порушено норми процесуального
права.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Встановлено судом та визнається
сторонами, що позивач звернулась у
січні 2011 року за послугами по
протезуванню нижньої та верхньої
щелепи металокерамічними протезами до
ТОВ «Аптека 194» за місцезнаходженням
юридичної особи: м.Бориспіль,
вул.Київський шлях, 31. Послуги протягом
січня-березня 2011 року позивачу у
приміщенні та на обладнанні товариства
надавав лікар-ортодонт ОСОБА_2, який
перебував у трудових відносинах з
товариством до 13.03.2012 року, що
підтверджується також копією трудової
книжки ОСОБА_2 (а.с. 40-48).

Колегія суддів вважає, що визнавши
доведеним перебування у трудових
відносинах ОСОБА_2 з товариством на час
надання позивачу ( у приміщенні
товариства ) послуг з протезування, є
безпідставними та необґрунтованими
висновки суду першої інстанції про те,
що ОСОБА_2 під час надання послуг по
протезуванню позивачу «…не знаходився
в трудових відносинах з ТОВ «Аптека 194»,
і не виконував трудові (службові)
обов»язки, а тому має самостійно
відшкодовувати позивачу завдану
наданням неякісних послуг по
протезуванню зубів шкоду на підставі
ч.1 ст.1166 ЦК України», при цьому не
враховуючи, що цією нормою ЦК
встановлюється загальні підстави
відшкодування шкоди в рамках
позадоговірних (деліктних) зобов'язань,
тоді як сторони визнавали укладання
усного оплатного договору про надання
послуг з протезування.

Відповідно до діючого законодавства
(ст. ст. 1209, 1166 ЦК України) підставами
відповідальності за завдану шкоду є:
наявність шкоди, протиправна поведінка
та причинний зв'язок між шкодою і
протиправною поведінкою.

Таким чином, позивач мав надати суду
належні, допустимі докази на
підтвердження саме зазначених
обставин.

Судом першої інстанції також не було
враховано ці вимоги закону і у рішенні
не зазначено жодного доказу щодо
протиправної поведінки ОСОБА_2,
наявності причинного зв'язку між
шкодою і протиправною поведінкою
відповідача.

У справі не проводилась судова
експертиза для з'ясування питань щодо
протиправності поведінки ОСОБА_2 при
наданні послуг (враховуючи, що
виготовленням металокерамічних
протезів займались інші особи), а також
наявність причинного зв'язку тощо.

Без оцінки в рішенні місцевого суду
залишились і ті обставини, що позивач у
позовній заяві просив судового захисту
як споживач послуг, наданих за плату за
договором та відшкодування
матеріальної та моральної шкоди за
неналежне виконання договору та просив
звільнити його від сплати судового
збору на підставі ст..22 ЗУ «Про захист
прав споживачів».

Крім того, відповідно до заяви
представника позивача від 21.05.2013 року
останній просив суд на підставі статей
35,36 ЦПК України залучити до участі ТОВ
«Аптека 194» як третю особу на стороні
відповідача.

Відповідно до вимог ст. 33 ЦПК України
суд ( враховуючи принцип
диспозитивності цивільного
судочинства) лише за клопотанням
позивача залучає до участі у справі
іншу особу як співвідповідача і лише
позивач має право заявляти позовні
вимоги до співвідповідача.

Судом першої інстанції було порушено
зазначені вище вимоги закону.

Крім того, параграф 3 глави 82 ЦК України
регулює правовідносини щодо
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок недоліків товарів, робіт
(послуг).

На відміну від загальних правил ст.1166
ЦК України, де суб'єктивною підставою
відповідальності є наявність вини
особи, яка завдала шкоди, то за таких
обставин відповідальність за ст.1209 ЦК
України настає незалежно від її вини.

Враховуючи зазначене вище, колегія
суддів вважає, що позивачем не надано
належних, допустимих доказів на
підтвердження позовних вимог щодо
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди відповідачем ОСОБА_2, а
тому дійшла висновку про задоволення
апеляційної скарги, скасування рішення
суду та ухвалення нового рішення про
відмову у позові ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 29 січня 2014 року скасувати та
ухвалити по справі нове рішення, яким в
задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Аптека 194» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :