Справа № 161/5817/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Пушкарчук В.П. Провадження №
22-ц/773/1430/14 Категорія: 27 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого-судді - Антонюк К.І.,

суддів - Веремчук Л.М.,
Лівандовської-Кочури Т.В.,

при секретарі - Кирилюку О.О.,

з участю: представників відповідачів -
ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом публічного
акціонерного товариства
«Західінкомбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
третя особа на стороні відповідача, яка
не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - товариство з обмеженою
відповідальністю «Млинівські
макарони», про стягнення
заборгованості, за апеляційною скаргою
позивача публічного акціонерного
товариства «Західінкомбанк» на
рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 30 липня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 30 липня 2014 року
в позові публічного акціонерного
товариства «Західінкомбанк» до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ПАТ
«Західінкомбанк», покликаючись на
незаконність та необґрунтованість
рішення, порушення норм матеріального
та процесуального права, просив
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, будучи належним
чином повідомлений про час та місце
розгляду справи.

Представники відповідачів ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 вважають апеляційну скаргу
безпідставною, рішення суду першої
інстанції законним та обґрунтованим.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційну скаргу слід
відхилити, а рішення суду залишити без
змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, що
16.05.2007 року між ТзОВ КБ
«Західінкомбанк» (правонаступником
якого є ПАТ «Західінкомбанк») і ТзОВ
«Млинівські макарони» було укладено
договір поновлювальної кредитної
лінії №1605/07-189 (далі - кредитний договір)
згідно з пунктами 1.1, 1.2 якого банк
зобов'язувався надати позичальнику
кредит в розмірі 800 000 грн. у вигляді
відкличної поновлюваної кредитної
лінії з терміном повернення кредиту до
28.12.2007 року з відсотковою ставкою в
розмірі 20% річних (а.с. 14-15).

В подальшому умови кредитного договору
змінювалися шляхом укладення
додаткових договорів від 17.10.2007 року,
від 23.01.2008 року, від 20.02.2008 року, 15.07.2008
року, 26.09.2008 року,17.10.2008 року, 01.12.2008 року,
29.01.2009 року, 18.08.2009 року, 30.11.2009 року,
29.10.2010 року (а.с. 16-28).

Відповідно до додаткового договору від
15.07.2008 року сума кредиту збільшена до 9
500 000,00 грн. (а.с. 20)

Додатковим договором від 01.12.2010 року
змінено процентну ставку на 22% річних.

Згідно додаткового договору від 29.10.2010
року термін користування кредитними
коштами пролонговано до 26.04.2011 року
включно (а.с. 28).

Відповідно до п. 3.2.1. Кредитного
договору позичальник зобов'язується
забезпечити своєчасне повернення
одержаних кредитних коштів, сплату
нарахованих процентів та належне
виконання інших умов договору.

Відповідно до п. 3.2.3. Кредитного
договору позичальник зобов'язувався
сплачувати проценти за користування
кредитними коштами щомісяця, не
пізніше останнього робочого дня
поточного місяця включно.

Оскільки позичальником умови договору
не виконувались ухвалою
Господарського суду Рівненської
області від 07.09.2011 року по справі №
5019/750/11 затверджено реєстр вимог
кредиторів боржника ТзОВ «Млинівські
макарони», в якому сума вимог ПАТ
«Західінкомбанк» за кредитним
договором № 1605/07-189 від 16.05.2007 року
визнана в розмірі 17 513 008,78 грн. станом на
11.05.2011 року (а.с. 40-41).

Судом першої інстанції встановлено, що
по забезпеченню виконання зобов'язань
за кредитним договором, 15.07.2008 року між
кредитором, позичальником та ОСОБА_3
укладено договір поруки № 1507/08-2 (а.с. 29),
а також 15.07.2008 року укладено між
кредитором, позичальником та ОСОБА_4
договір поруки № 1507/08-3 (а.с. 30).

За період з 11.05.2011 року по 01.04.2014 року
враховуючи нараховані проценти та
штрафні санкції, сума боргу ТзОВ
«Млинівські макарони» перед ПАТ
«Західінкомбанк» за кредитним
договором № 1605/07-189 від 16.05.2007 року
становить 23 677 969,58 грн.

Також встановлено, що крім договорів
поруки, відповідно до додаткового
договору від 17.10.2007 року до кредитного
договору № 1605/07-189 від 16.05.52007 року в
забезпечення належного виконання
зобов'язань за кредитом укладено
договір іпотеки № 4102 між кредитором,
позичальником та ТзОВ «УМПП-Центр» (а.с.
31-36).

Відповідно до укладеного договору
іпотеки в забезпечення належного
виконання зобов'язань, що виникають з
кредитного договору та додаткових до
нього договорів, ТзОВ «УМПП-Центр»
передало в іпотеку приміщення третього
поверху з № 96 по «№ 124 включно,
загальною площею 685,5 кв.м., що
знаходиться за адресою: м. Луцьк, пр.
Грушевського, 30, та які належать ТзОВ
«УМПП-Центр» на праві приватної
власності на підставі рішення
Господарського суду Волинської
області від 02.02.2004 року і зареєстроване
у КП «ВО БТІ» 16.08.2007 року за № 4676872.

Ухвалою апеляційного суду Волинської
області від 11 липня 2014 року провадження
у справі в частині позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
«Західінкомбанк» до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«УМПП-Центр» про звернення стягнення
на предмет іпотеки закрито.

Відмовляючи в позові ПАТ
«Західінкомбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості, суд першої
інстанції виходив з того, що оскільки
банк не звернувся до поручителів з
вимогою у встановлений строк, тому
порука є припиненою в силу ч.4 ст.559 ЦК
України.

Висновки суду першої інстанції
відповідають обставинам справи, які
підтверджені належними та достатніми
доказами, та нормам матеріального
права, які підлягають застосуванню до
цих правовідносин.

Згідно ч.4 ст. 559 ЦК України порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя.

Пунктом 24 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року N 5 "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин"
роз'яснено, що відповідно до частини
четвертої статті 559 ЦК порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.

При вирішенні таких спорів суд має
враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.
Отже, якщо кредитним договором не
визначено інші умови виконання
основного зобов'язання, то у разі
неналежного виконання позичальником
своїх зобов'язань за цим договором
строк пред'явлення кредитором до
поручителя вимоги про повернення
отриманих у кредит коштів має
обчислюватися з моменту настання
строку погашення зобов'язання згідно з
такими умовами, тобто з моменту
настання строку виконання зобов'язання
у повному обсязі або у зв'язку із
застосуванням права на повернення
кредиту достроково.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

При цьому сама по собі умова договору
про дію поруки до повного виконання
позичальником зобов'язання перед
кредитодавцем або до повного виконання
поручителем взятих на себе зобов'язань
не може розглядатися як установлення
строку дії поруки, оскільки це не
відповідає вимогам статті 252 ЦК
України, згідно з якою строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами. Термін
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати.

Із матеріалів справи вбачається, що
відповідно до п.п. 3.1., 3.2. договорів
поруки №1507/08-2, №1507/08-3 від 15 липня 2008
року ці договори набирають чинності з
дати їх підписання сторонами і діють до
повного виконання боргових зобов'язань
за кредитним договором та додатковими
до нього договорами. Відповідальність
поручителя припиняється лише після
виконання боргових зобов'язань у
повному обсязі.

Частиною 1 ст. 251 ЦК України визначено,
що строком є певний період у часі, зі
спливом якого пов'язана дія чи подія,
яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями,
тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК
України).

Разом із тим із настанням певної події,
яка має юридичне значення,
законодавець пов'язує термін, який
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати (ч. 2 ст. 251, ч. 2 ст. 252 ЦК України).

Із договорів поруки від 15 липня 2008 року
вбачається, що в них не встановлено
строку, після якого порука
припиняється, а умова договорів поруки
про їх дію до повного виконання
боржником своїх зобов'язань перед
банком за кредитним договором не є
встановленим сторонами строком
припинення дії поруки, оскільки
суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК
України, тому у цьому випадку
підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559
ЦК України про те, що порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.

За таких обставин, оскільки кінцевим
терміном повернення кредитних коштів є
26.04.2011 року, тому у ПАТ «Західінкомбанк»
виникло право пред'явити вимогу до
поручителів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про
виконання порушеного зобов'язання
боржника ТзОВ «Млинівські макарони»
щодо сплати заборгованості по
кредитному договору від 16 травня 2007
року, починаючи з 26 квітня 2011 року,
протягом наступних шести місяців.

Письмова претензія поручителям не
направлялася та ними не була отримана.

Тому перебіг шестимісячного строку,
протягом якого банк вправі пред'явити
вимоги до поручителів ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
почався 26 квітня 2011 року і закінчився 26
жовтня 2011 року. До суду банк звернувся з
позовом тільки 14 квітня 2014 року.

Докази та обставини, на які посилається
заявник в апеляційній скарзі,
спростовуються матеріалами справи та
додаткового правового аналізу не
потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановленні судом
першої інстанції були дотримані норми
матеріального та процесуального права.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками суду першої інстанції по їх
оцінці.

Доводи скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції,
обґрунтовано викладених у
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
рішення суду першої інстанції є
законним та обґрунтованим, підстав для
його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача публічного
акціонерного товариства
«Західінкомбанк» відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 30 липня 2014 року
в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
кримінальних та цивільних справ
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий

Судді: