Справа № 489/6276/13-ц
Номер провадження 2-п/489/63/14
Ухвала

Іменем України

02 вересня 2014 року
місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві заяву ОСОБА_1
про скасування заочного рішення суду
від 18.10.2013 у цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Миколаївобленерго» до ОСОБА_1 про
стягнення боргу за недовраховану
електроенергію,

встановив

Заочним рішенням Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 18.10.2013
ухваленим за позовом Публічного
акціонерного товариства
«Миколаївобленерго» до ОСОБА_1 про
стягнення боргу за недовраховану
електроенергію, позовні вимоги
задоволено.

Відповідач звернулась до суду з заявою
про перегляд заочного рішення,
посилаючись на те що не була присутня в
судовому засіданні та не мала
можливості захищати свої права, їй не
було направлено копії заочного
рішення. Крім того, суд під час розгляду
справи та ухвалення заочного рішення
не врахував по справі всі обставини
справи та докази, на які вона
посилається та бажає надати суду, які
мають суттєве значення для законного
та об'єктивного вирішення справи.

Вивчивши матеріали зазначеної вище
цивільної справи та докази, надані
відповідачем, суд вважає, що заява про
скасування заочного рішення суду від
18.10.2013 підлягає залишенню без
задоволення з наступних підстав.

Згідно з п. 2 ч. З ст. 231 ЦПК України суд
може своєю ухвалою за результатами
розгляду заяви про перегляд заочного
рішення скасувати заочне рішення і
призначити справу до розгляду в
загальному порядку.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне
рішення підлягає скасуванню, якщо
судом буде встановлено, що відповідач
не з'явився в судове засідання з
поважних причин і докази, на які він
посилається, мають істотне значення
для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи,
вирішуючи питання про заочний розгляд
справи, суд виходив з того, що
відповідачу двічі було направлено
судові повістки, з відмітки поштового
відділення вбачається, що їх було
повернуто в зв'язку зі спливом строку
зберігання. Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК
України особи, які беруть участь у
справі, зобов'язані добросовісно
здійснювати свої процесуальні права і
виконувати процесуальні обов'язки.
Заочне провадження є додатковою
гарантією позивачеві від зловживання
відповідачем процесуальними правами,
усунення причин затягування процесу,
дотримання судами строків розгляду
справи.

Крім того, відповідачем не надано
жодних доказів, які б мали істотне
значення для правильного вирішення
спору. Відповідач зазначає, що не знала
про будь-які дії з боку ПАТ
"Миколаївобленерго" та не згодна з
Актом № Д1978 від 13.04.2013 про порушення
ПКЕЕН. Однак, з матеріалів справи
вбачається, що відповідачем ОСОБА_1
зазначений Акт підписано і у своїх
поясненнях до нього відповідач
зазначає, що з порушенням згодна, від
проведення експертизи вона
відмовляється, суму збитків
зобов'язується сплатити до 20.06.2013. Таким
чином, підстав для задоволення заяви
відповідача про скасування заочного
рішення немає.

Керуючись ст. ст. 231, 232 ЦПК України, суд

ухвалив

Заяву представника відповідача ОСОБА_1
про скасування заочного рішення суду
від 18.10.2013 у цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Миколаївобленерго» до ОСОБА_1 про
стягнення боргу за недовраховану
електроенергію - залишити без
задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем шляхом подачі
апеляційної скарги апеляційному суду
Миколаївської області через
Ленінський районний суд м. Миколаєва
протягом десяти днів з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Суддя
В. В.
Кокорєв