АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5086/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Шабанов А. М. Доповідач - Котушенко
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 року
колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого
Котушенко С.П.

суддів Петренко
І.О., Романюк М.М.

при секретарі Шило С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною
скаргою заступника прокурора
Дніпропетровської області щодо
оскарження рішення Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 25 лютого 2014 року за позовом
ОСОБА_2 до товариства з обмеженою
відповідальністю «Солярис» та ОСОБА_3,
третя особа: приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 про
визнання добросовісним набувачем,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ТОВ «Солярис» та
ОСОБА_3 про визнання добросовісним
набувачем. Позивач вказував на те, що 02
лютого 2013 року він придбав у ОСОБА_3 за
нотаріально посвідченим договором
купівлі - продажу квартиру АДРЕСА_1.

20 листопада 2013 року ОСОБА_3 направив
йому повідомлення про неповне
виконання ним зобов'язання за
договором купівлі - продажу, натякаючи
на те, що у разі не отримання грошей в
повному обсязі звернеться до суду з
позовом про визнання договору
купівлі-продажу недійсним.

Крім того, на початку січня 2014 року йому
стало відомо, що придбана ним квартира
зареєстрована в державному реєстрі
прав на нерухоме майно за ТОВ «Солярис»
на підставі ухвали господарського суду
Дніпропетровської області від 24 липня
2013 року, яка пізніше була скасована за
заявою ТОВ «Солярис».

Посилаючись на порушення своїх прав як
власника квартири АДРЕСА_1, позивач
просив визнати його добросовісним
набувачем та єдиним власником вказаної
квартири, у якого спірне майно не може
бути витребуваним.

Рішенням Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 25
лютого 2014 року позов задоволено.

27 березня 2014 року судом постановлена
ухвала про роз'яснення зазначеного
рішення, в частині неможливості
витребування у позивача спірного
майна.

В апеляційній скарзі заступник
прокурора Дніпропетровської області
ставить питання про скасування рішення
як постановленого з порушенням норм
матеріального і процесуального права
та про ухвалення нового рішення.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх
матеріалами справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга в частині
оскарження рішення підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Воно є таким, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених дослідженими в судовому
засіданні доказами, вирішить справу
згідно з законом, що підлягає
застосуванню до правовідносин сторін.

Ухвалене судом рішення не відповідає
вказаним вимогам закону.

За правилами ст.334 ЦК України право
власності на майно за договором, який
підлягає нотаріальному посвідченню,
виникає у набувача з моменту такого
посвідчення, а права на нерухоме майно,
які підлягають державній реєстрації,
виникають з дня такої реєстрації
відповідно до закону.

З матеріалів справи вбачається, що 02
лютого 2013 року ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_3
за нотаріально посвідченим договором
купівлі - продажу квартиру АДРЕСА_1
(а.с.4-5).

В той же день право власності набувача
на вказане нерухоме майно було
зареєстровано у державному реєстрі
права власності (а.с.6-7).

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Частиною першою ст.15 ЦК України
визначено право кожної особи на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на
звернення до суду за захистом наділена
особа в разі порушення, невизнання або
оспорювання саме її прав, свобод чи
інтересів, а також у разі звернення до
суду органів і осіб, яким надано право
захищати права, свободи та інтереси
інших осіб або державні та суспільні
інтереси. Суд повинен установити, чи
були порушені, невизнані або оспорені
права, свободи чи інтереси цих осіб, і
залежно від установленого вирішити
питання про задоволення позовних вимог
або відмову в їх задоволенні.

Ухвалюючи рішення про визнання
позивача добросовісним набувачем
вказаної квартири, суд не врахував
вимоги ст.3 ЦПК України та ст.15 ЦК
України про те, що в порядку цивільного
судочинства підлягає захисту саме
порушене право, та залишив поза увагою
те, що позивач звернувся до суду з
позовом до відповідачів, які не
оспорювали цього права, не встановивши,
чи дійсно порушується право позивача й
не з'ясувавши, в чому саме полягає
порушення цього права.

Крім того, суд залишив поза увагою
роз'яснення, викладені в п.24 постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 07 лютого 2014 року
№5 «Про судову практику в справах про
захист права власності та інших
речових прав» про те, що пред'явлення
позову про визнання добросовісним
набувачем є належним способом судового
захисту (стаття 16 ЦК), оскільки
добросовісність набуття - це не предмет
позову, а одна з обставин, що має
значення для справи та підлягає
доказуванню за позовом про
витребування майна.

При викладених обставинах
постановлене у справі рішення без змін
залишатися не може і підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу заступника
прокурора Дніпропетровської області в
частині оскарження рішення
задовольнити.

Рішення Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 25
лютого 2014 року скасувати, у задоволенні
позову ОСОБА_2 відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя
Котушенко С.П.

Судді
Петренко І.О.

Романюк М.М.