Справа № 242/2628/14-ц
Провадження № 2/242/811/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11 вересня 2014 року Селидівський міський
суд Донецької області у складі
головуючого судді Ясинського О.В., при
секретарі Нарижній О.Г., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті
Селидове цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 05.08.2014 року звернувся до суду з
позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням, в якій
зазначив, що йому на праві приватної
власності належить будинок за адресою:
АДРЕСА_1, що підтверджується технічним
паспортом на індивідуальний житловий
будинок. За вищевказаною адресою
зареєстровані він та ОСОБА_2.
Відповідач за місцем реєстрації не
мешкає та не користується комунальним
послугами, оскільки мешкає за іншою
адресою: АДРЕСА_2. ОСОБА_2 більше одного
року жодного разу не з'явилась за
місцем реєстрації, всі витрати по
комунальному обслуговуванню житлового
приміщення здійснює він. Просить суд,
визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право
користування будинком, що розташований
за адресою: АДРЕСА_1.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю.

Відповідач в судове засідання не
з'явилась. Про день, час та місце
слухання справи повідомлена належним
чином.

Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у
випадку неявки до судового засідання
відповідача, належним чином
повідомленого та такого, що не
повідомив про причини неявки, суд може
прийняти заочне рішення на підставі
доказів, що маються в справі, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

Суд вважає, можливим розглянути справу
з постановленням заочного рішення в
порядку с т. ст. 224-225 ЦПК
України.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому
засіданні пояснили, що вони є сусідами
позивача ОСОБА_1, за адресою АДРЕСА_1.
ОСОБА_2 за вищевказаною адресою не
з'являється більше року.

Суд дослідивши матеріали справ,
вивчивши законодавство, що регулює
спірні правовідносини встановив
наступне.

Згідно технічного паспорту на садибний
(індивідуальний) житловий будинок,
ОСОБА_1 належить будинок за адресою:
АДРЕСА_1.

Як вбачається з акту про не проживання
від 01.08.2014 року, складеного депутатом
Української міської ради Лятовською
Л.М. за участю свідків ОСОБА_4, ОСОБА_6,
ОСОБА_2 зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_1, але за цією адресою не
проживає.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Згідно частини 1 статті 321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Відповідно до частини 4 статті 9 ЖК
України ніхто не може бути виселений із
займаного жилого приміщення або
обмежений у праві користування жилим
приміщенням інакше як з підстав і в
порядку, передбачених законом.

Статтею 191 ЖК України закріплено,
що житлові спори вирішуються
відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 319
ЦК України власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд.

Згідно статті 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, з
урахуванням вимог ст. 405 ЦК України, за
якими члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним у будинку, що
йому належить, користуються жилим
приміщенням у обсязі, визначеному
відповідно до угоди з власником.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Суд вивчивши матеріали справи,
оцінивши представлені в силу ст. 60 ЦПК
України докази, законодавство, що
регулює спірні правовідносини, дійшов
до висновку, що позов підлягає
задоволенню, оскільки відповідач не
проживаює у спірному житловому
приміщенні понад один рік.

Керуючись ст. ст. 9, 156, 191 Житлового
кодексу України, ст. ст. 321, 405 ЦК України,
ст.ст. 11, 60, 213-218, 224 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням, розташованим за адресою:
АДРЕСА_1.

Заява про перегляд заочного рішення
може бути подана до місцевого суду
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя