справа № 1309/8386/12
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2014 року Залізничний районний
м. Львова в складі:

головуючого-судді:
Бориславського Ю.Л.,

при секретарі:
Каралюс Т.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Львові
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Залізничної районної
адміністрації Львівської міської ради,
за участю третіх осіб - обласного
комунального підприємства Львівської
обласної ради «Бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки та
Львівської міської ради - про визнання
права власності в порядку спадкування
за заповітом, суд, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із
позовом до відповідачів ОСОБА_3,
Залізничної районної адміністрації
ЛМР, треті особи - ОКП ЛОР «Бюро
технічної інвентаризації та
експертної оцінки», Львівська міська
рада, в якому просить визнати за ним
право власності в порядку спадкування
за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на спадкове майно,
а саме: ? частину будинковолодіння, що
складається з житлового будинку
загальною площею 58,5 кв.м., житловою
площею 41,6 кв.м., гаражу розміром 7,40 х 3,38
м, сараю, уборної, двох воріт, хвіртки,
двох огорож та замощення і знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1. В обґрунтування
позовних вимог покликається на те, що
будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1
належало в рівних частках, а саме по ?
частині, його матері ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та вітчиму -
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 Мати
позивача ОСОБА_4 29.04.2011 р. на випадок
своєї смерті склала заповіт, яким все
майно, що на день її смерті буде їй
належати і на що вона за законом буде
мати право, вона заповіла ОСОБА_2 Вітчим
позивача - ОСОБА_5 на випадок своєї
смерті своїм майном не розпорядився,
спадкоємцем першої черги за законом на
його майно є рідний син ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 - ОСОБА_3

Крім цього, вказав, що під час
перебування у зареєстрованому шлюбі
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 самовільно добудували
до належного їм на праві спільної
часткової власності житлового будинку
АДРЕСА_1 житлову кімнату площею 18,2 кв.м.,
кухню площею10,7 кв.м., ванну площею 5,3
кв.м., туалет площею 0,9 кв.м.,
переобладнали кухню на житлову кімнату
площею 11,5 кв.м. та збудували гараж
розміром 7,40 х 3,38 кв.м., що
підтверджується технічним паспортом,
складеним Львівським бюро технічної
інвентаризації 01.08.1995року. Залізничною
районною адміністрацією виконавчого
комітету ЛМР 19.02.1998р. було видано
розпорядження, яким ОСОБА_5 дозволено
експлуатувати вищевказані самовільно
добудови, прибудови та переобладнання.
Вказав, що самовільно збудовані
вказані добудови, прибудови,
переобладнання, на момент смерті його
матері ОСОБА_4, не являлися самочинним
будівництвом, що підтверджується
довідкою № 1/10986 від 15.06.2012 року, виданою
ОКП ЛОР «БТІ та ЕО». Проте, рішенням від
13.07.2012 р. ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» позивачу
було відмовлено в оформленні права
власності на ? частину житлового
будинку по вул. Бакинській, 24 у м.
Львові, в зв'язку з тим, що даний будинок
переплановано та проведена добудова
ОСОБА_5, відсутній розрахунок нових
часток та відсутні свідоцтва про право
власності на нові частки
перепланованого житлового будинку. В
зв'язку з чим змушений звернутися до
суду, просить позовні вимоги
задовольнити.

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги, надав пояснення,
аналогічні викладеним у позові та
просить позов задовольнити.

Суд, ухвалив розглядати справу за
відсутності відповідача ОСОБА_3, який в
судове засідання не з'явився, подав до
суду заяву, в якій просить проводити
розгляд справи у його відсутності,
представника відповідача Залізничної
районної державної адміністрації ЛМР
ОСОБА_6, який в судове засідання не
з'явився, подав до суду заяву, в якій
просить проводити розгляд справи у
його відсутності та заперечив позовні
вимоги, вказавши, що у спадкодавця на
час складання заповіту не було
документів, які б підтверджували право
власності на житловий будинок по
АДРЕСА_1 загальною площею 58,5 кв. м. (з
врахуванням самочинного будівництва),
представників третіх осіб, які в судове
не з'явилися з невідомих суду причин,
хоча належним чином повідомлялися про
час та місце розгляду справи, що
стверджується рекомендованими
повідомленнями про вручення поштового
відправлення.

Заслухавши пояснення позивача,
вивчивши та дослідивши матеріали
цивільної справи, спадкової справи
№371/2012 після смерті ОСОБА_5 а спадкової
справи № 2/2012 після смерті ОСОБА_4, та
перевіривши їх доказами, з'ясувавши
дійсні обставини справи, суд приходить
до переконання, що в задоволенні позову
слід відмовити за безпідставністю
позовних вимог виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу.

Згідно вимог ст.1220 ЦК України спадщина
відкривається внаслідок смерті особи і
часом її відкриття є день її смерті.

Відповідно до вимог ст.1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинялися внаслідок смерті.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил.

Цією нормою передбачено загальне
правило про те, що особа, яка здійснила
або здійснює самочинне будівництво
нерухомого майна, не набуває права
власності на нього (ч. 2 ст.376 ЦК України).

Право власності на самочинно збудоване
нерухоме майно може бути за рішенням
суду визнане за особою, яка здійснила
самочинне будівництво, лише у випадках,
передбачених ст.376 ЦК України, а саме: за
особою, яка здійснила самочинне
будівництво на земельній ділянці, що не
була їй відведена для цієї мети, за
умови надання земельної ділянки у
встановленому порядку особі під уже
збудоване нерухоме майно (ч.3 ст.376 ЦК
України); за особою - власником
(користувачем) земельної ділянки, яка
здійснила самочинне будівництво на цій
ділянці, якщо це не порушує права інших
осіб (ч.5 ст.376 ЦК України).

Крім цього, відповідно до роз'яснень
даних в п.6 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 6 від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами ст.376 ЦК
України (про правовий режим
самовільного будівництва)» право
власності на самовільно побудовані
жилі будинки, будівлі, споруди, інше
нерухоме майно не набувають як ті
особи, які здійснили самовільне
будівництво, так і їх спадкоємці.

З долученої до матеріалів справи копії
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 04 травня 1978 р., яке
зареєстроване у встановленому законом
порядку у Львівському міжміському бюро
технічної інвентаризації, вбачається,
що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рівних частках є
спадкоємцями майна гр. ОСОБА_7,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, яке складається
з жилого будинку зі всіма
господарськими прибудовами, що
знаходиться у АДРЕСА_1 і належало
померлому на підставі свідоцтва про
право власності. Будинок складається з
однієї кімнати жилою площею 11,80 кв.м. і
кухні, розташований на земельній
ділянці площею 352,6 кв.м.

Згідно технічного паспорта на жилий
будинок індивідуального житлового
фонду по АДРЕСА_1, складеного 01.08.1995 р.
загальна площа вказаного будинку
складає 58,5 кв.м.

Відповідно до розпорядження
Залізничної районної адміністрації
виконавчого комітету Львівської
міської ради № 121 від 19.02.1998 р. про
розгляд заяв громадян, які здійснили
самовільне будівництво гр. ОСОБА_5,
співвласнику будинку АДРЕСА_1, -
самовільно прибудовану житлову
кімнату пл. 18, 2 кв.м., кухню пл. 10,7 кв.м.,
ванну пл. 5,3 кв.м., туалет пл. 0,9 кв.м.,
переобладнану з кухні житлову кімнату
пл. 11,5 кв.м. та збудований цегляний
гараж «В» розм. 7,40 х 3,38 м - дозволено
експлуатувати.

Згідно свідоцтв про смерть серії
НОМЕР_1 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та
серії НОМЕР_2 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як вбачається з копії заповіту від 29
квітня 2011 року, долученого до
матеріалів справи, ОСОБА_4 на випадок
своєї смерті зробила розпорядження,
яким все своє майно, де б воно не було, і
з чого б воно не складалося, і взагалі,
все те, що на день її смерті буде їй
належати і на що вона за законом матиме
право, заповіла ОСОБА_2

Як вбачається з рішення про відмову в
державній реєстрації прав від 13.07.2012
року реєстратором ОКП ЛОР «БТІ та ЕО»
відмовлено позивачу ОСОБА_2 у
проведенні державної реєстрації права
власності ? житлового будинку по
АДРЕСА_1 у зв'язку з тим, що даний
будинок переплановано та проведена
добудова ОСОБА_5, відсутній розрахунок
нових часток та відсутні свідоцтва про
право власності на нові частки
перебудованого житлового будинку.

Згідно з приписами ст.5 ЦК України та п. 4
Прикінцевих та перехідних положень
цього Кодексу, правовий статус майна
щодо якого виник спір, визначається
нормами матеріального права, яке діяло
на час його придбання (утворення).

З матеріалів справи вбачається, що
самочинне будівництво ОСОБА_5 та ОСОБА_4
здійснили до 1995 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 105 ЦК УРСР 1963р., яка
була чинною на момент завершення
будівництва спірного
будинковолодіння, громадянин, який
збудував або будує жилий будинок,
здійснив або здійснює його перебудову
чи прибудову без встановленого
дозволу, або без належно затвердженого
проекту, або з істотними відхиленнями
від проекту, або з грубим порушенням
основних будівельних норм і правил, не
вправі розпоряджатися цим будинком чи
частиною його.

Згідно листа Вищого Спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16.05.2013р. №
24-753/0/4-13, умовою для переходу в порядку
спадкування права власності на об'єкти
нерухомості, в тому числі житловий
будинок, інші споруди, земельну ділянку
є набуття спадкодавцем зазначеного
права у встановленому законодавством
України порядку.

Відповідно до ч.8 п.3.2 даного листа
задовольняючи позовні вимоги про
визнання права власності на спадкове
майно за спадкоємцями, яке за життя не
належало спадкодавцеві (відсутній
правовстановлюючий документ на
нерухоме майно на ім'я спадкодавця),
суди тим самим суттєво порушували
норми матеріального права, фактично
визнавали право власності за
позивачами без будь-якої правової
підстави.

Позивачем не надано суду жодного
доказу про те, що спадкодавець ОСОБА_4
набула право власності на самочинне
будівництво, здійснила його узаконення
в порядку, передбаченому
законодавством, що діяло на той час.
Процедура узаконення самочинного
будівництва до 05.08.1992 року відбувалась
в адміністративному порядку, шляхом
винесення відповідного рішення
органом місцевого самоврядування,
після чого припиняв своє існування
правовий статус будинку як
самочинного, після цієї дати, якщо
самочинне будівництво не було
узаконеним, процедура його узаконення
відбувається виключно шляхом
прийняття об'єкта до експлуатації.

Узаконення самочинного будівництва є
обов'язковою умовою для того, щоб таке
майно породжувало для його власника
відповідні права та обов'язки.

Відтак, до позивача, як єдиного
спадкоємця після смерті ОСОБА_4, в
порядку спадкування за заповітом не
переходить право власності на
перепланований та добудований
житловий будинок загальною площею 58,5
кв.м. по АДРЕСА_1, оскільки таке право, з
правової точки зору відсутнє у самого
спадкодавця.

Будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1,
що складається з житлового будинку
загальною площею 58,5 кв.м., житловою
площею 41,6 кв.м., гаражу розміром 7,40 х 3,38
м, сараю, уборної, двох воріт, хвіртки,
двох огорож та замощення є самочинно
перебудованим і добудованим, а відтак
визнання права власності на 1/2 його
частини, без введення будинку в
експлуатацію, не відповідатиме вимогам
чинного законодавства.

Суд не бере до уваги покликання
позивача на довідку ОКП ЛОР «БТІ та ЕО»
від 15.06.2012 р., згідно якої вартість
будинку по АДРЕСА_1 складає 142064 грн.,
самочинного будівництва - немає,
оскільки вказана довідка не є
правовстановлюючим документом та не
підтверджує право власності на ?
частину вказаного будинку померлої
ОСОБА_4

Поряд з цим, за загальним правилом, якщо
спадкодавцем було здійснено самочинне
будівництво (ч.1 ст.376 ЦК України), до
спадкоємців переходить право
власності на будівельні матеріали,
обладнання тощо, які були використані в
процесі цього будівництва (п.7
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30 травня 2008року №7 «Про
судову практику у справах про
спадкування»). При цьому, визнаючи
право власності на матеріали чи
обладнання, суд у своєму рішенні має
зазначити (поіменувати) ці матеріали чи
обладнання. Однак, такої вимоги
позивачем не заявлено.

Враховуючи зазначені правові позиції,
в суду відсутні правові підстави для
визнання за позивачем права власності
на частину спадкового майна, оскільки
таке майно не належало за життя
спадкодавцю ОСОБА_4, так як належним
чином не було оформлене, узаконене, як
того вимагає законодавство.

Суд також враховує, що в матеріалах
справи відсутні відомості про те, що
земельна ділянка, на якій розташоване
нерухоме майно, належить позивачу на
праві власності чи знаходиться в його
користуванні.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 61, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, ст.ст. 3, 5, 11, 15, 16, 319, 376, 1216, 1218, 1220
ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити
за безпідставністю позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Львівської області
на протязі 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя:
/підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя:
Бориславський Ю. Л.