РІШЕННЯ

Іменем України

25.04.2014 року Кобеляцький районний суд
Полтавської області у складі:

голову
ючого -                    судді
Мороз Т.М.

за
участі секретаря - Любовської О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Кобеляки
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 селищної ради
Кобеляцького району Полтавської
області про визнання недійсним рішення
органу місцевого самоврядування та
державного акту на право власності на
землю,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
вищевказаним позовом до відповідача
ОСОБА_2Ю та ОСОБА_3 селищної ради
Кобеляцького району Полтавської
області, в якому зазначила, що вона та
ОСОБА_2 є співвласниками житлового
будинку по вул. Полтавська, 36 в смт.
Білики Кобеляцького району. Вона є
власником земельної ділянки площею 0,1145
га, що розташована за цією ж адресою.
Присадибна ділянка їхнього будинку має
проїзд загального користування з боку
вул. Полтавська. Іншого проїзду до її
частини будинку немає. ОСОБА_3 селищною
радою Кобеляцького району на сесії від
18.10.2011 року прийнято рішення №312,
згідно якого відповідач ОСОБА_2 в 2012
році приватизував належну йому
земельну ділянку площею 0,0762, включивши
до загальної площі й земельну ділянку,
що є проїздом загального користування
з вул. Полтавська. Схему визначення меж
та розмірів земельної ділянки,
приватизованої відповідачем вона не
погоджувала. В зв»язку з тим, що землі
загального користування відносяться
до земель комунальної власності, вони
не можуть передаватися у приватну
власність. Прохала суд визнати
недійсним рішення одинадцятої сесії
ОСОБА_3 селищної ради шостого скликання
від 18.10.2011 р. №312 «Про затвердження
технічної документації із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право власнсоті на
земельну ділянку площею 0,0760 га ОСОБА_2
по вул. Полтавська, 36 в смт. Білики» та
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯМ № 620607 від
12.11.2012 року, на ім’я ОСОБА_2 щодо
безоплатної приватизації земельної
ділянки площею 0,0762 га для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд,
розташованої по вул. Полтавська, 36 в
смт. Білики Кобеляцького району
Полтавської області.

Представник позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_4
підтримав позовні вимоги та пояснив
суду, що наявність проїзду доводиться
планом земельної ділянки, що міститься
у технічному паспорті на житловий
будинок по вул. Полтавська, 36 в смт.
Білики Кобеляцького району. ОСОБА_2
незаконно приватизував свою земельну
ділянку, включивши до неї даний проїзд
та поставивши ворота. Позивачка не
погоджувала та не підписувала схему
погодження меж, а без її згоди земельна
ділянка не може бути приватизованою. В
зв»зку з цим ОСОБА_3 селищна рада не
мала права затверджувати технічну
документацію на землю та передавати її
у власність ОСОБА_2 Межі земельної
ділянки з часу придбання будинку не
змінювалися. Прохав задовольнити
позов.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав та
пояснив суду, що в 2007 році придбав 2/5
частини житлового будинку по вул.
Полтавська, 36 в смт. Білики
Кобеляцького району Полтавської
області. В 2010 році до нього звернулася
його сусідка, попередній власник 1/10
частини будинку та земельної ділянки
ОСОБА_5 з проханням погодження меж та
розміру земельної ділянки з метою її
приватизації. Він підписав схему, тим
самим погодивши межу між його
земельною ділянкою та земельною
ділянкою, що належала ОСОБА_5, а в даний
час ОСОБА_1 Під час приватизації його
земельної ділянки ОСОБА_1 відмовилася
підписати схему погодження меж, однак
його запевнили у селищній раді, що її
підпис не є обов’язковим, оскільки
дана межа вже є погодженою попереднім
власником, оскільки земля є
приватизованою. При купівлі будинку та
земельної ділянки позивачка бачила її
межі та ніякого заперечення не
висловлювала. З того часу межі не
змінювалися. Прохав у задоволенні
позову відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_3
селищної ради ОСОБА_6 пояснив суду, що
земельна ділянка, на якій розташований
будинок позивача не має
безпосереднього виходу на вул.
Полтавська. Проїзду земельного
користування, на якому наполягає
позивачка не має і ніколи не було. До
частини будинку позивачки існує інший
проїзд. Раніше співвласники будинку
користувалися чужою земельно ділянкою
для виходу на вул. Полтавська із згоди
цих власників. При затвердженні
технічної документації на земельну
ділянку ОСОБА_2 питання щодо даної межі
неодноразово вирішувалося комісійно.
Позивачка придбала частину будинку та
приватизовану земельну ділянку з
погодженою межею зі сторони ОСОБА_2 Тож
її підпис на схемі погодження меж не є
суттєвим. Прохав у задоволенні позову
відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, відповідачів, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позов
задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1
1.12.2010 року придбала у ОСОБА_5 1/10 частину
житлового будинку та приватизовану
земельну ділянку, загальним розміром
0,1145 га, що розташовані в смт. Білики
Кобеляцького району Полтавської
області по вул. Полтавська, 36 (а.с.7-8).

Як вбачається з плану меж земельної
ділянки, державного акту на правло
власності на земельну ділянку, що
належить ОСОБА_1, земельна ділянка
позивачки від В до Г. межує із землями
ОСОБА_7, що свідчить про узгодження
даної межі між співвласниками
(користувачами) даних земельних
ділянок (а.с.8 на звороті). Відповідач
ОСОБА_2 межу не змінював, огорожу не
переставляв, що підтвердив у судовому
засіданні представник позивача ОСОБА_4
Також ним було підтверджено те, що при
придбанні позивачкою частини
житлового будинку та земельної ділянки
межі та межові знаки були встановлені і
до цього часу ні вона, ні ОСОБА_2 їх не
змінювали.

Згідно договору купівлі-продажу від
19.11.2007 року ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_8 2/5
частини житлового будинку по вул.
Полтавська, 36 в смт. Білики
Кобеляцького району Полтавської
області (а.с.38).

Рішенням ОСОБА_3 селищної ради
Кобеляцького району від 18.10.2011 року №312
затверджено технічну документацію із
землеустрою щодо складання документів,
що посвідчують право власності на
земельну ділянку площею 0,0760 га ОСОБА_2
по вул. Полтавська, 36 в смт. Білики та
надано останньому у власність
вищевказану земельну ділянку (а.с.40).

Право власності відповідача на цю
земельну ділянку посвідчується
державним актом на право власності на
земельну ділянку від 16.12.2012 року (а.с.13).

Як вбачається з плану схеми
місцезнаходження земельної ділянки по
вул. Полтавська,36 в смт. Білики,
ситуаційного плану земельної ділянки
відсутній прямий проїзд від будинку 36
на вул. Полтавська. Від А до Б земельна
ділянка ОСОБА_2Ю межує із земельною
ділянкою ОСОБА_1, від А до Д – із
земельною ділянкою ОСОБА_9, вуд Г до Д
–землі ОСОБА_3 селищної ради (вулиця).
Проїзд загального користування вздовж
межі із земельною ділянкою ОСОБА_9 (від
А до Д) відсутній, що спростовує
твердження представника позивача
ОСОБА_4 про наявність даного проїзду.
(а.с.28, 30 ).

Що стосується посилання позивача на
непогодження з ним як із суміжним
землекористувачем меж земельної
ділянки відповідача, суд вважає, що
вказані обставини не можуть бути
підставою для визнання недійсним
державного акту відповідача, оскільки
встановлено, що площа і розміри
земельної ділянки позивача як
суміжника ніким та нічим не змінені і
не порушені. Крім того, дана межа була
узгоджена з ОСОБА_2 попереднім
власником земельної ділянки -ОСОБА_5
ОСОБА_1 придбала дану земельну ділянку
вже з узгодженою межею, що
підтверджується схемою визначення меж
та розмірів земельної ділянки ОСОБА_5
(а.с.52). З кадастрового плану земельної
ділянки ОСОБА_1 (попередній власник
ОСОБА_5М.) вбачається, що дана земельна
ділянка лише від А до Б межує із землями
селищної ради, що спростовує
твердження позивача про відсутність
будь-якого іншого під»їзду до її
частини будинку. Іншої межі із землями
комунальної власності не має.

Згідно інформації ОСОБА_3 селищної ради
від 28.11.2013 року, 18.02.2013 року земельна
ділянка, на якій розташований будинок
позивачки, не має безпосереднього
виходу на вул. Полтавська, проїзду
загального користування, який зазначає
ОСОБА_1 не має (а.с.11, 15).

Відповідно до ст.377 ЦК України до особи,
яка набула право власності на житловий
будинок (крім багатоквартирного),
будівлю або споруду, переходить право
власності, право користування на
земельну ділянку, на якій вони
розміені, без зміни її цільового
призначення в обсязі та на умовах,
встановлених для попереднього
земелвласника (землекористувача).

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.
Позивачем не доведено в судовому
засіданні наявність проїзду
загального користування до її частини
будинку з вул. Полтавська, 36 в смт.
Білики та порушення її прав ОСОБА_2 під
час приватизації земельної ділянки.

З урахуванням того, що земельна ділянка
надана відповідачу селищною радою у
межах її компетенції відповідно до
вимог земельного законодавства та у
встановлений законом спосіб, що при
складанні та видачі ОСОБА_2 державного
акту прав позивача як власника не
порушено, суд дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову.

На підставі викладеного, суд керуючись
ст. 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
та ОСОБА_3 селищної ради Кобеляцького
району Полтавської області відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Полтавської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення.

Суддя: