Провадження № 2-п/734/3/14
Справа
№ 734/2457/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22 вересня 2014 року

Козелецький
районний суд Чернігівської області у
складі:

Головуючого-судді Соловей
В.В.,

при секретареві
Бардаченко Т.М.,

із участю
прокурора Улановського О.О.,

представника позивача Мельниченко О.В.,
представника відповідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Козелець
Чернігівської області цивільну справу
за позовом Деснянського прокурора з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері в інтересах Остерської
квартирно-експлуатаційної частини смт.
Десна Козелецького району
Чернігівської області до ОСОБА_3 про
виселення без надання іншого жилого
приміщення,

у с т а н о в и в:

із позовною заявою про
виселення ОСОБА_3 із житлового
приміщення - квартири АДРЕСА_1 - без
надання іншого жилого приміщення у суд
звернувся Деснянський прокурор з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері в інтересах Остерської
квартирно-експлуатаційної частини смт.
Десна Козелецького району
Чернігівської області до ОСОБА_3.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
Остерська КЕЧ району є складовою
частиною Збройних Сил України. За
ордером № 003328 від 27 липня 2006 року
ОСОБА_3 вселився в однокімнатну
квартиру АДРЕСА_1, що належить до
відомчого житлового фонду
Міністерства оборони України і
перебуває у віданні Остерської КЕЧ
району. У період із червня 2012 року до
квітня 2013 року до Остерської КЕЧ району
та 63 санітарно-епідеміологічної
лабораторії від квартиронаймачів
будинку АДРЕСА_1 неодноразово
надходили колективні скарги про
систематичне псування жилого
приміщення та порушення ОСОБА_3 правил
співжиття у будинку. З метою усунення
таких порушень ОСОБА_3 неодноразово
вносилися відповідні акти та вживалися
інші заходи попередження і
громадського впливу. Такі заходи
виявилися безрезультатними, а ОСОБА_3 і
нині продовжує систематично псувати
вказане житлове приміщення, порушувати
правила співжиття, чим робить
неможливим проживання із ним інших
квартиронаймачів вказаного будинку.

У судовому засіданні
прокурором Улановським О.О. і
представником позивача Мельниченко
О.В. позовні вимоги підтримані.
Представник відповідача ОСОБА_2 позов
не визнав.

При судовому розгляді
цивільної справи встановлено, що за
ордером № 003328 від 27 липня 2006 року,
виданого Остерською КЕЧ району, ОСОБА_3
має право на зайняття жилої площі у
квартирі АДРЕСА_1, де проживав і
зареєстрований із 2 серпня 2006 року.
Вказана однокімнатна квартира
належить до відомчого житлового фонду
Міністерства оборони України і
перебуває у віданні Остерської КЕЧ
району. 5 червня і 1 листопада 2012 року, 25
квітня 2013 року Остерською КЕЧ району
квартиронаймач ОСОБА_3 попереджений
про проведення за власний рахунок
ремонту у квартирі та приведення
житлового приміщення у придатний для
проживання стан. У червні і листопаді
2012 року, у квітні 2013 року від
квартиронаймачів будинку АДРЕСА_1 до
Остерської КЕЧ району надходили скарги
на дії ОСОБА_3 щодо порушення ним правил
співжиття у будинку та псування жилого
приміщення. Із акту від 3 серпня 2012 року,
складеного представником 63
санітарно-епідеміологічної
лабораторії, виходить, що при
проведенні санітарно-гігієнічного
обстеження квартири АДРЕСА_1, де
проживає ОСОБА_3, санітарно-гігієнічний
стан квартири незадовільний, поточне і
генеральне прибирання помешкання не
проводиться тощо. Вказані фактори
створюють сприятливі умови для
розповсюдження інфекційних
захворювань серед мешканців будинку.
Подібний акт складений 24 квітня 2013 року
представниками 63
санітарно-епідеміологічної
лабораторії за наслідками проведення
санітарно-епідеміологічного
обстеження жилого приміщення та
зобов'язано ОСОБА_3 вжити відповідних
заходів для усунення виявлених
порушень. Із акту від 26 листопада 2012
року, складеного представником
Остерської КЕЧ району, виходить, що при
проведенні обстеження
санітарно-технічного стану квартири
АДРЕСА_1, де проживає ОСОБА_3, виявлено,
що квартира знаходиться у занедбаному
стані тощо. Подібний акт складений 19
квітня 2013 року представниками
Остерської КЕЧ району за наслідками
проведеного обстеження жилого
приміщення та зобов'язано ОСОБА_3
виконати ремонтні роботи у вказаній
квартирі. Із листа від 1 липня 2014 року,
виданого Будинкоуправлінням № 1
Остерської КЕЧ району, виходить, що
квартиронаймач ОСОБА_3, який був
зареєстрований та проживав до 6 лютого
2014 року за адресою АДРЕСА_1, квартплату
та комунальні послуги сплачував
щомісячно та своєчасно. Станом на 1
лютого 2014 року за квартирою № 39 є
переплата в сумі 294.60 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЖК
Української РСР виселення із займаного
жилого приміщення допускається з
підстав, установлених законом.
Виселення проводиться добровільно або
в судовому порядку. Відповідно до ч. 1
ст. 116 ЖК Української РСР якщо наймач,
члени його сім'ї або інші особи, які
проживають разом з ним, систематично
руйнують чи псують жиле приміщення, або
використовують його не за
призначенням, або систематичним
порушенням правил соціалістичного
співжиття роблять неможливим для інших
проживання з ними в одній квартирі чи в
одному будинку, а заходи запобігання і
громадського впливу виявились
безрезультатними, виселення винних на
вимогу наймодавця або інших
заінтересованих осіб провадиться без
надання іншого жилого приміщення.

Вислухавши пояснення
представника позивача Мельниченко О.В.,
відповідача ОСОБА_3, представника
відповідача ОСОБА_2, вивчивши надані
докази, суд вважає, що позов
Деснянського прокурора з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері в
інтересах Остерської КЕЧ району смт.
Десна Козелецького району
Чернігівської області до ОСОБА_3 про
виселення без надання іншого жилого
приміщення задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 17 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 12
квітня 1985 року «Про деякі питання, що
виникли в практиці застосування судами
Житлового кодексу України» під час
вирішення справ про виселення на
підставі ст. 116 ЖК Української РСР осіб,
які систематично порушують правила
співжиття та роблять неможливим для
інших проживання з ними в одній
квартирі або будинку, слід виходити із
того, що під час тривалої
антигромадської поведінки виселення
винного може статися під час
повторного порушення, якщо раніше
вжиті заходи попередження або
громадського впливу не дали позитивних
результатів. Серед таких визначені
заходи попередження, що застосовуються
судами, прокуратурами, органами
внутрішніх справ, адміністративними
комісіями виконкомів тощо.

Беручи до уваги офіційний
характер заходів запобігання та
громадського впливу, які мають
передувати виселенню наймача або
членів його сім'ї на підставі ст. 116 ЖК
Української РСР без надання іншого
жилого приміщення, і відповідно до
вимог цивільно-процесуального
законодавства України про
допустимість засобів доказування, факт
заходів запобігання та громадського
впливу має має підтверджуватися
письмовими доказами. Оцінюючи надані
докази в їх сукупності, суд вважає, що
відсутні підстави, передбачені ч. 1 ст.
116 ЖК Української РСР, для виселення
ОСОБА_3 із квартири АДРЕСА_1 без надання
іншого жилого приміщення.

Керуючись ст.ст. 10, 50, 109, 116 і 191 ЖК
Української РСР, ст. 815 ЦК України, ст.ст.
209, 212, 215, 218, 294, 295 і 296 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову
Деснянського прокурора з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері в
інтересах Остерської
квартирно-експлуатаційної частини смт.
Десна Козелецького району
Чернігівської області до ОСОБА_3 про
виселення без надання іншого жилого
приміщення відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Чернігівської області через суд
першої інстанції протягом десяти днів
із дня проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів із дня отримання копії
цього рішення.

Суддя