Провадження № 2/742/1054/14
Єдиний унікальний № 742/3150/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24 липня 2014 року
м.
Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд
Чернігівської області

в складі: головуючого - судді
- Павлова В.Г.,

секретаря
- Хотінь Ж.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду м. Прилуки
Чернігівської області цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до територіальної
громади в особі Сергіївської сільської
ради Прилуцького району Чернігівської
області про визнання права власності в
порядку спадкування за заповітом -

ВСТАНОВИВ:

14.07.2014 року позивач ОСОБА_1 звернулась
до суду з цивільним позовом до
територіальної громади в особі
Сергіївської сільської ради
Прилуцького району про визнання права
власності на спадкове майно - житловий
будинок, що розташований в АДРЕСА_1
/а.с.2-3/.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
спадкодавець ОСОБА_2 померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, і позивач, являючись
єдиним спадкоємцем за заповітом, в
установлений строк, звернувся до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини, яка складається,
зокрема, і з житлового будинку з
господарсько-побутовими будівлями, що
знаходяться за вище вказаною адресою.
Оскільки жодних правовстановлюючих
документів на домоволодіння
спадкодавцем за життя оформлено не
було, позивач звернувся до суду з
цивільним позовом про визнання на
нього права власності.

В судове засідання позивач, будучи
належним чином повідомленою про день,
час та місце розгляду справи, не
з'явилась, завчасно було подано до
канцелярії суду заяву про проведення
судового засідання без її участі, в
якій позовні вимоги підтримала в
повному обсязі та просила суд їх
задовольнити /а.с.27/.

Представник відповідача -
територіальної громади Сергіївської
сільської ради Прилуцького району,
будучи належним чином повідомленим про
день, час та місце розгляду справи, в
судове засідання не з'явився також,
подав до канцелярії суду заяву про
розгляд справи за його відсутності,
проти задоволення позовних вимог не
заперечував /а.с.25,26/.

У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України,
у разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх
сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно
оцінивши усі наявні докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення заяви по суті, враховуючи
факт визнання відповідачем позову, що
не суперечить закону та не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб,
суд, приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в
повному обсязі.

З обставин, наведених у позовній заяві,
які згідно з ч.1 ст.61 ЦПК не підлягають
доказуванню, оскільки визнані
сторонами, судом встановлено, що ОСОБА_1
та ОСОБА_2 були племінницею та тіткою
відповідно.

В судовому засіданні встановлено та
сторонами не заперечуються, що ОСОБА_2
померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що
підтверджуються копією свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_1 /а.с.6/.

Після смерті спадкодавиці ОСОБА_2, яка
прийняла спадщину в силу ст.549 ЦК
Української РСР, відкрилась спадщина,
до складу якої входить, зокрема
житловий будинок та
господарсько-побутові будівлі, які
знаходяться по АДРЕСА_1

Згідно заповіту, посвідченого 12.11.1999
року секретарем Сергіївської
сільської ради Прилуцького району
Чернігівської області за реєстровим №
22, спадкодавець ОСОБА_2, на випадок
своєї смерті, заповіла все своє майно
позивачу по справі - ОСОБА_1 /а.с.5/.

Відповідно до ст.1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків від фізичної особи, яка
померла (спадкодавця), до іншої особи
(спадкоємця). З оглянутих матеріалів
спадкової справи № 78 встановлено, що
07.07.2014 року ОСОБА_1, будучи єдиним
спадкоємцем за заповітом, отримала
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом на земельну ділянку площею
5,6004 га, яка розташована на території
Сергіївської сільської ради
Прилуцького району Чернігівської
області та свідоцтво про право на
спадщину за заповітом на недоотриману
пенсію в розмірі 1 211 грн 21 к., що
належала спадкодавиці на підставі
довідки № 2060/06 /а.с.23,24/.

Як вбачається з довідки № 715, виданої
08.05.2014 року комунальним підприємством
«Прилуцьке міжміське бюро технічної
інвентаризації», право власності на
житловий будинок, який знаходиться за
вище вказаною адресою не
зареєстровано. Інвентаризаційна
вартість будинку становить 80 649 грн
/а.с.11/.

17.04.2014 року спеціалістами КП "Прилуцьке
міжміське бюро технічної
інвентаризації" було складено технічну
документацію та проведено оцінку
спадкового домоволодіння, дійсну
вартість якого визначено в сумі 80 649 грн
/а.с.8-10/.

З оглянутого в судовому засіданні
технічного паспорту на житловий
будинок АДРЕСА_1 встановлено, що
вказане домогосподарство було
побудоване в 1970 році /а.с.10/.

Відповідно до Постанови Ради Міністрів
УРСР від 11.03.1985 року № 105 "Про порядок
державного обліку житлового фонду", з
1985 року було розпочато роботу по
проведенню обов'язкової реєстрації й
технічної інвентаризації житлового
фонду в сільських населених пунктах
після прийняття будинків в
експлуатацію державною приймальною
комісією.

До 1985 року в сільській місцевості облік
фактичних господарств у селі
реєструвався в погосподарських книгах.
Пунктами 3.2,6.1,7.4.5 Інструкції з ведення
погосподарського обліку в сільських,
селищних та міських радах,
затвердженої Наказом Держкомстату
України від 08.12.2010 N 491 передбачено те, що
домогосподарство з реєстрацією місця
проживання на території місцевої ради,
включається до погосподарського
обліку за фактом реєстрації місця
проживання його членів (або хоча б
одного з його членів) на території
місцевої ради. Відомості про рік
побудови, заповнюються станом на 1
січня року закладки Погосподарської
книги - першого заповнення облікової
картки. Роком побудови житлового
будинку (квартири) вважається рік, у
якому цей будинок було введено в
експлуатацію.

За нормами Указу Президії Верховної
Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про
право громадян на купівлю і
будівництво індивідуальних житлових
будинків» та постанови Ради Міністрів
СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок
застосування Указу Президії Верховної
Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про
право громадян на купівлю і
будівництво індивідуальних житлових
будинків» підставою виникнення у
громадянина права власності на жилий
будинок був сам факт збудування ним
його з додержанням вимог цих актів
законодавства. Ці правові акти не
пов'язували виникнення права власності
на житловий будинок із проведенням
його реєстрації.

Оскільки роком побудови будівель та
споруд за вище вказаною адресою є 1970
рік і житловий будинок був споруджений
з дотриманням вимог, встановлених
законом та іншими нормативно-правовими
актами, що підтверджується відсутністю
приписів чи заперечень з боку
представників органів місцевого
самоврядування, то відповідно
зазначене домогосподарство належало
голові двору, тітці позивача - ОСОБА_2,
на праві власності з 1970 року і подальша
зміна законодавства не може позбавити
набутого нею права власності на
будинок, а тому спадкоємець має право
на визнання за нею права власності саме
на будинок як об'єкт спадкування
відповідно до ст.380 ЦК України.

Саме до цього зводиться правова
позиція висловлена в постанові Пленуму
Верховного Суду України від 18.12.2013 року,
яка, відповідно до ст.360-7ЦПК України, є
обов'язковою для всіх судів України
/справа № 6-137цс13/.

Окрім того, відповідно до ст.2 Закону
України від 1 липня 2004 року "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" в
редакції, чинній на час виникнення
спірних, державна реєстрація речових
прав на нерухоме майно та їх обмежень -
офіційне визнання і підтвердження
державою фактів виникнення, переходу
або припинення речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень, що
супроводжується внесенням даних до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень. Згідно
зі статтею 3 зазначеного Закону право
власності та інші речові права на
нерухоме майно, набуті згідно з діючими
нормативно-правовими актами до
набрання чинності цим Законом,
визнаються державою.

Суд вважає, що позивач, прийнявши у
спадщину частину спадкового майна,
відповідно до ч.2 ст.1268 ЦК України та
п.208 Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 03.03.2004 року N 20/5,
вважається таким, що прийняв спадщину в
цілому.

Враховуючи неможливість оформлення
позивачем спадкових прав у
встановленому законом порядку, за
умови визнання відповідачем
заявленого позову, що не суперечить
закону, не порушує законних прав чи
інтересів інших осіб, суд приходить до
переконання про наявність
беззаперечних підстав для визнання за
ОСОБА_1 права власності на житловий
будинок, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10,11,60,174,209,212,213-215 ЦПК України, ст.5,
п.4 ст.25, п.11 ч.1 ст.346, ст.ст.380,1216,1273,1296,1297
ЦК України, ст.3 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень", суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
територіальної громади в особі
Сергіївської сільської ради
Прилуцького району Чернігівської
області про визнання права власності в
порядку спадкування за заповітом -
задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
порядку спадкування за заповітом після
тітки ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2
року, право власності на житловий
будинок з господарсько-побутовими
будівлями, що позначені на технічному
паспорті: «А-1» - будинок, «а-1» -
прибудова, «Кр» - крильце, «Б-1» - сараю,
«В-1» - сараю, «Пг-1» - погребу, «Г-1» -
сараю, «г-1» - сараю, «№ 1» - огорожу, «К» -
колодязь, які розташовані за адресою:
АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Чернігівської
області шляхом подання апеляційної
скарги через Прилуцький міськрайонний
суд протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя Прилуцького міськрайонного суду

Чернігівської області

В.Г.Павлов