АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/5342/2014
Головуючий у І інстанції - Чех Н.А.
Доповідач - Андрієнко А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

Головуючого судді Андрієнко
А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Онищенко О.С.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне
рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 14 листопада 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення коштів,

В С Т А Н О В И Л А :

22.07.2013 року позивач ОСОБА_3 звернулася
до суду з вказаним позовом до
відповідача, мотивуючи тим, що вона є
власницею салону краси, який
розташований АДРЕСА_1. За усною
домовленістю між нею та відповідачем,
остання зобов'язалася за плату ввести
салон позивача в групу салонів
торгової марки «Dessange». На виконання
вказаної домовленості відповідач
23.04.2010 року та 25.05.2010 року отримала від
позивача по 10 000 Євро, про що є
відповідні розписки. 17.06.2013 року,
враховуючи, що ні домовленістю, ні
розписками не було встановлено строку
виконання відповідачем взятих на себе
зобов'язань, а також те, що станом на
14.06.2013 року відповідач не виконала
взяті зобов'язання, позивач направила
вимогу про виконання зобов'язань по
введенню салону в групу торгової марки
«Dessange» у семиденний строк від дня
пред'явлення такої вимоги. Вимогу
відповідач отримала 08.07.2013 року. Таким
чином, строк повернення отриманих за
розписками коштів закінчився 15.07.2013
року. Однак, відповідачем не виконано
зобов'язання за розписками та не
повернуто гроші. Таким чином, вона
зберігає у себе грошові кошти позивача
у розмірі 20 000 Євро, що становить 208 521,38
грн., без достатньої правової підстави,
а тому гроші підлягають поверненню.

Заочним рішенням Дніпровського
районного суду м. Києва від 14 листопада
2013 року позов задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 безпідставно
набуті кошти в розмірі 20 тис. євро, що
еквівалентно 209 800 грн., та судовий збір
у розмірі 2098 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 14 листопада 2013 року заяву
про перегляд заочного рішення суду
залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову, вказуючи на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
процесуального та матеріального права.

В суді апеляційної інстанції
представник апелянта підтримав
апеляційну скаргу та просив її
задовольнити, рішення суду першої
інстанції скасувати та постановити
нове рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Представник позивача просив
апеляційну скаргу відхилити, рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

Розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обгрунтованість постановленого
рішення в цій частині, колегія суддів
прийшла до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню із
наступних підстав.

Судом встановлено, що за усною
домовленістю між позивачем та
відповідачем остання зобов'язалася за
плату ввести салон позивача в групу
салонів торгової марки «Dessange».

23.04.2010 року на виконання вищевказаної
домовленості відповідач отримала від
позивача гроші в розмірі 10 000,00 Євро, що
становить 104 900,00 грн. за офіційним
курсом Національного банку України на
день складання позовної заяви, як
платіж за «вхідне право» салону
позивача до групи салонів торгової
марки «Dessange», що підтверджується
розпискою від 23.04.2010 року.

25.05.2010 року на виконання вищевказаної
домовленості відповідач отримала від
позивача гроші в розмірі 10 000,00 Євро, що
становить 104 900,00 грн. за офіційним
курсом Національного банку України на
день складання позовної заяви, як
платіж за «вхідне право» салону
позивача до групи салонів торгової
марки «Dessange», що підтверджується
розпискою від 25.05.2010 року.

17.06.2013 року, враховуючи, що ні
домовленістю, ні розписками не було
встановлено строку виконання
відповідачем взятих на себе
зобов'язань, а також, що станом на 14.06.2013
року відповідач не виконала останні,
позивачем було направлено вимогу про
виконання зобов'язання по введенню
салону в групу торгової марки «Dessange» у
семиденний строк від дня пред'явлення
такої вимоги. Вимогу відповідач
отримала 08.07.2013 року. Але до цього часу
взяті на себе зобов'язання не виконана,
гроші не повернула.

Відповідно до ст.. 1212 ЦК України особа,
яка набула майно або зберігала його у
себе за рахунок іншої особи без
достатньої правової підстави (
безпідставно набуте майно) зобов'язана
повернути потерпілому це майно. Особа,
зобов'язана повернути майно і тоді,
коли підстава,на якій воно було набуте,
згодом відпала.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку про те, що
відповідач не виконала взяті на себе за
усною домовленістю зобов'язання , а
кошти , отримані від позивача, не
повернула, тому зберігає їх у себе
безпідставно , а відповідно з неї на
користь позивача ці кошти в розмірі 20
000 Євро , що за курсом НБУ на час
постановлення рішення становило 208 521, 38
грн повинна повернути.

Посилання апелянта на те, що її
зобов'язання перед позивачем були
виконані, так як ОСОБА_3 було надано
право на використання ТМ «Dessange», не
можуть бути прийняті до уваги, оскільки
відповідач не надала суду доказів того,
що саме її діями було позивачу надано
право на використання ТМ «Dessange». Які це
були дії, в чому полягали, апелянт суду
не пояснила.

Крім того, представник позивача
зазначила, що не оспорювала і сама
відповідач, що у ОСОБА_3 домовленість
про використання ТМ «Dessange» була із ТОВ
«Солонь», яка була належним чином
оформлена договором, на підтвердження
чого представником позивача надані сам
договір за 2008 рік та рішення судів про
вирішення спорів між сторонами.

Колегія суддів також не приймає до
уваги посилання апелянта на
незастосування ст.. 267 ЦК України,
оскільки як вбачається із розписок
відповідача, строк виконання
зобов'язання у них не зазначено, тому
суд першої інстанції правомірно
відмовив у застосуванні строку
позовної давності, вважаючи його не
пропущеним із підстав ст.. 530 ч.2 ЦК
України- обов'язок повинен бути
виконаний у семиденний строк з моменту
пред'явлення вимоги, а вимога була
пред'явлена 17 червня 2013 року,
семиденний строк закінчився 24 червня
2013 року , з якого позивачу стало відомо
про порушення її права.

За таких обставин суд першої
інстанції повно та всебічно з'ясував
обставини справи, зібраним доказам дав
належну оцінку і прийшов до
правильного висновку про задоволення
позовних вимог.

Постановлене судом рішення
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права і не може бути
скасоване з підстав, що наведені в
апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 308 , 313-314, ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Дніпровського районного
суду м.Києва від 14 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
ним законної сили шляхом подання до
цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді :