АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2014 року Колегія суддів
судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів - Поливач Л.Д., Пікуль А.А.

при секретарі: Бережняк Н.В.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представника позивача - ОСОБА_4

третя особа - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 07 липня 2014
року в справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_5 про
визнання майна таким, що не є спільною
сумісною власністю подружжя,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом про визнання квартири
АДРЕСА_1 такою, що не є спільною
сумісною власністю подружжя.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 07.07.2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове, яким
позовні вимоги апелянта задовольнити в
повному обсязі. Посилається на те, що
при розгляді справи в суді першої
інстанції були порушені норми
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін та їх представників,
перевіривши наведені в скарзі доводи
та дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню із
наступних підстав.

Справа № 761/12941/14 № апеляційного
провадження:22-ц/796/10850/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Пономаренко
Н.В.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Саліхов В.В.Відмовляючи в
задоволенні позовних вимог суд першої
інстанції виходив з того, що позивач не
довела в суді обставини, на які вона
посилалася у своїй позовній заяві. .

З таким висновком суду першої
інстанції погоджується колегія суддів.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим, ухваленим на основі
повно і всебічно з'ясованих обставин,
на які сторони посилаються як на
підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.57 СК України
майно набуте до шлюбу є особистою
власністю дружини (чоловіка).

Згідно з ст.60 СК України, якою
передбачено, що майно, набуте подружжям
за час шлюбу, належить дружині та
чоловікові на праві спільної сумісної
власності незалежно від того, що один з
них не мав з поважної причини
самостійного заробітку (доходу).

З матеріалів справи вбачається, що
відповідно до свідоцтва про шлюб (а.с. 22)
ОСОБА_8 та ОСОБА_3 знаходилися у шлюбі з
18.08.2004 року. 16.05.2008 року ОСОБА_8, за
договором інвестування, придбав
спірну квартиру АДРЕСА_1. (а.с. 10). Усі
платежі зроблені під час знаходження
у вищезгаданому шлюбі. З пояснень
відповідачки, спірна квартира була
придбана ОСОБА_8 для проживання його
родини та його рідної сестри, третьої
особи по справі. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8
помер (ар.с.7), у зв'язку з чим відкрилася
спадщина. Спадкоємцями за законом є
мати померлого ОСОБА_1 ( позивач по
справі), дружина померлого ОСОБА_3
(відповідач по справі) та син померлого
ОСОБА_9. Позивач наполягає на тому, що
спірна квартира була придбана за її
особисті кошти та кошти її померлого
сина, а тому остання не може бути
спільним майном колишнього подружжя.

Аналіз зазначених норм права дає
можливість зробити висновок про те, що
для виникнення права спільної сумісної
власності на майно, яке придбане під
час знаходження у шлюбі, достатньо
факту того, що останнє отримано за
договором, що укладається в інтересах
родини.

Враховуючи, що в суді першої інстанції
було встановлено, що спірна квартира
була придбана ОСОБА_8 під час
перебування ним у шлюбі з відповідачем
ОСОБА_3 для їх спільного проживання, а
позивач не надала доказів на
підтвердження того, що її купівля
відбувалася за особисті кошти її та її
померлого сина, колегія суддів вважає
висновки суду першої інстанції про
відмову у задоволенні позову вірними.

Доводи апеляційної скарги були
предметом розгляду в суді першої
інстанції, по яким суд зробив висновки,
з якими погодилась і колегія суддів, а
тому не можуть бути підставою для
скасування або зміни рішення суду.

На підставі викладеного колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
в зв'язку з чим відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст.303,304,312,313,314,315,325 ЦПК
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 07 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:
В.В. Саліхов

Судді:
Л.Д. Поливач

А.А. Пікуль