У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Нагорняка В.А., Леванчука
А.О., Макарчука М.А.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом прокурора
Обухівського району в інтересах
держави в особі Київської обласної
державної адміністрації, Київського
обласного управління лісового та
мисливського господарства, державного
підприємства «Київське лісове
господарство» до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, Обухівської
районної державної адміністрації,
треті особи: Підгірцівська сільська
рада Обухівського району Київської
області, управління Держземагентства в
Обухівському районі Київської області,
про скасування розпорядження, визнання
недійсними державних актів на право
власності на землю, визнання
недійсними договорів купівлі-продажу
та повернення земельних ділянок до
земель державної власності, за
касаційною скаргою представника
ОСОБА_13 - ОСОБА_14 на рішення
Обухівського районного суду Київської
області від 11 грудня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 10 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2012 року прокурор Обухівського
району, який діє в інтересах держави в
особі Київської обласної державної
адміністрації, Київського обласного
управління лісового та мисливського
господарства, Державного підприємства
«Київське лісове господарство»
звернувся до суду позовом до
відповідачів про скасування
розпорядження, визнання недійсними
державних актів на право власності на
землю, визнання недійсними договорів
купівлі-продажу та повернення
земельних ділянок до земель державної
власності.

Прокурор посилався на те, що
розпорядженням голови Обухівської
районної державної адміністрації від 23
березня 2010 року № 468 затверджено проект
із землеустрою щодо відведення
земельних ділянок у власність дев'яти
громадянам для ведення
індивідуального садівництва загальною
площею 1,08 га в межах Підгірцівської
сільської ради Обухівського району
Київської області. На підставі
зазначеного розпорядження 29 квітня 2010
року державні акти на право власності
на земельні ділянки, видані громадянам
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
пройшли державну реєстрацію. Надалі
відповідно до договору купівлі-продажу
від 18 червня 2010 року власником частини
земельної ділянки площею 0,84 га став
ОСОБА_13 Також, на підставі договору
купівлі-продажу від 29 червня 2010 року
власником частини земельної ділянки,
площею 0,24 га став ОСОБА_9 Проте
перевіркою проведеною прокуратурою
Обухівського району та на підставі
листів ДП «Київського лісового
господарства», Управління Держкомзему
в Обухівському районі встановлено, що
земельні ділянки, які виділялись для
індивідуального садівництва
відносяться до земель державного
лісового фонду Козинського лісництва.

На підставі зазначеного, позивач
просив скасувати розпорядження голови
Обухівської районної державної
адміністрації від 23 березня 2010 року №
468, визнати недійсними державні акти на
право власності на земельні ділянки
видані ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_9; визнати недійсними договори
купівлі-продажу земельної ділянки від
18 червня 2010 року та від 29 червня 2010 року;
витребувати у ОСОБА_13 земельну ділянку
загальною площею 0,84 га, витребувати у
ОСОБА_9 земельну ділянку загальною
площею 0,24 га та повернути зазначені
земельні ділянки до земель Обухівської
районної державної адміністрації.

Рішенням Обухівського районного суду
Київської області від 02 липня 2012 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Київської області
від 25 грудня 2012 року, позов прокурора
задоволено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ рішення
Обухівського районного суду Київської
області від 02 липня 2012 року та
ухвалу апеляційного суду Київської
області від 25 грудня 2012 року скасовано,
справу передано на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Рішенням Обухівського районного суду
Київської області від 11 грудня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Київської області
від 10 квітня 2014 року, позов задоволено.

Скасовано розпорядження голови
Обухівської районної державної
адміністрації ; 468 від 23 березня 2010 року.

Визнано недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
площею 0,12 га, серії ЯЛ № 170915,
кадастровий номер :09:002:0029, виданий
на ім'я ОСОБА_9

Визнано недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
площею 0,12 га, серії ЯЛ № 170917.
кадастровий номер :09:002:0031, виданий
на ім'я ОСОБА_12

Визнано недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
площею 0,12 га, серії ЯЛ № 170916,
кадастровий номер :09:002:0030, виданий
на ім'я ОСОБА_11

Визнано недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
площею 0,12 га, серії ЯЛ № 170913,
кадастровий номер :09:002:0027, виданий
на ім'я ОСОБА_7

Визнано недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
площею 0,12 га, серії ЯЛ № 170918,
кадастровий номер :09:002:0032, виданий
на ім'я ОСОБА_8

Визнано недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
площею 0,12 га, серії ЯЛ № 170912,
кадастровий номер :09:002:0026, виданий
на ім'я ОСОБА_6

Визнано недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
площею 0,12 га, серії ЯЛ № 170910,
кадастровий номер :09:002:0024, виданий
на ім'я ОСОБА_4

Визнано недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
площею 0,12 га, серії ЯЛ № 170911,
кадастровий номер :09:002:0025, виданий
на ім'я ОСОБА_5

Визнано недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
площею 0,12 га, серії ЯЛ № 170914,
кадастровий номер :09:002:0028, виданий
на ім'я ОСОБА_10

Визнано недійсним договір
купівлі-продажу земельної ділянки
площею 0,12 га від 29 червня 2010 року за
реєстраційним ВМХ № 437280.

Визнано недійсним договір
купівлі-продажу земельної ділянки
площею 0,12 га від 18 червня 2010 року за
реєстраційним ВМХ № 437214.

Визнано недійсним договір
купівлі-продажу земельної ділянки
площею 0,12 га від 18 червня 2010 року за
реєстраційним ВМХ № 437222.

Визнано недійсним договір
купівлі-продажу земельної ділянки
площею 0,12 га від 18 червня 2010 року за
реєстраційним ВМХ № 437216.

Визнано недійсним договір
купівлі-продажу земельної ділянки
площею 0,12 га від 18 червня 2010 року за
реєстраційним ВМХ № 437212.

Визнано недійсним договір
купівлі-продажу земельної ділянки
площею 0,12 га від 18 червня 2010 року за
реєстраційним ВМХ № 437218.

Визнано недійсним договір
купівлі-продажу земельної ділянки
площею 0,12 га від 18 червня 2010 року за
реєстраційним ВМХ № 437226.

Визнано недійсним договір
купівлі-продажу земельної ділянки
площею 0,12 га від 18 червня 2010 року за
реєстраційним ВМХ № 437220.

Ухвалено витребувати у ОСОБА_13
земельну ділянку загальною площею 0,84
га, загальною вартістю 332 640 грн та
повернути її до земель державної
власності Обухівської районної
державної адміністрації; витребувати
у ОСОБА_9 земельну ділянку загальною
площею 0,24 га, загальною вартістю 95 040
грн та повернути її до земель державної
власності Обухівської районної
державної адміністрації.

У касаційній скарзі представник
ОСОБА_13 - ОСОБА_14, посилаючись на
неправильне застосування норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду,
ухвалити нове рішення про відмову у
позові.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився суд апеляційної інстанції,
правильно виходив з того, що
оскаржуване розпорядження
райдержадміністрації прийнято з
порушенням встановленого Земельним
кодексом України порядку вилучення і
припинення права постійного
користування землями лісового фонду,
зміни їх цільового призначення, а тому
підлягає скасуванню. Оскільки спірні
земельні ділянки вибули з державної
власності на підставі незаконного
розпорядження райдержадміністрації,
то відповідно є незаконними і виданні
на підставі цього розпорядження
державні акти про право власності на
землю та договори купівлі-продажу.

Із матеріалів касаційної скарги,
змісту оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Неправильного застосування норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права при розгляді
даної справи судами попередніх
інстанцій не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_13 -
ОСОБА_14 відхилити.

Рішення Обухівського районного суду
Київської області від 11 грудня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Київської області від 10 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Нагорняк В.А. Леванчук
А.О. Макарчук М.А.