Провадження № 2/359/1955/2014
Справа № 359/6840/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 року Бориспільський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді -
Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі -
Шляхетко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Борисполі Київської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Публічного
акціонерного товариства «Акціонерна
страхова компанія «ІнтерТрансПоліс»,
про відшкодування шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

24.10.2012 року позивач звернувся до
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області з позовною заявою,
відповідно до якої просив суд: стягнути
з відповідача ОСОБА_2 завдані збитки у
розмірі 31119 гривень 50 копійок, з яких: 19
819 гривень 50 копійок вартість
відновлювального ремонту, 500 гривень
витрати на відвідування експертної
установи та страхової компанії, 10 000
гривень моральної шкоди та витрати на
правову допомогу в розмірі 800 гривень, а
також понесені судові витрати по
сплаті судового збору в розмірі 311
гривень (т.1 а. с. 2-5).

16 квітня 2013 року Бориспільським
міськрайонним судом Київської області
було ухвалено заочне рішення, згідно
якого позовні вимоги були задоволено
повністю (т.1 а.с. 55-57).

11.06.2013 року відповідачем було подано
заяву про перегляд заочного рішення
від 16 квітня 2013 року та поновлення
процесуального строку на подачу заяви
про перегляд заочного рішення (т.1 а. с.
71-74).

Ухвалою від 10 вересня 2013 року в
поновленні процесуального строку
ОСОБА_2 на подачу заяви про перегляд
заочного рішення було відмовлено, а
заяву про поновлення строку для подачі
заяви про перегляд заочного рішення та
перегляд заочного рішення було
залишено без розгляду ( т.1 а. с. 89).

Ухвалою колегії суддів судової палати
в цивільних справах апеляційного суду
Київської області від 12 листопада 2013
року, апеляційну скаргу ОСОБА_2
задоволено частково. Ухвалу
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 10 вересня 2013 року
скасовано і передано питання на новий
розгляд до суду першої інстанції (т.1
а.с. 108-109).

Ухвалою Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 17 грудня 2013 року ОСОБА_2 було
поновлено строк для подачі заяви про
перегляд заочного рішення від 16 квітня
2013 року, а заяву про перегляд заочного
рішення залишено без задоволення (т.1 а.
с. 121-122).

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Апеляційного суду
Київської області від 20 лютого 2014 року,
апеляційну скаргу ОСОБА_2 було
відхилено, а заочне рішення
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 16 квітня 2013 року
залишено без змін (т.1 а. с. 151-155).

Рішенням Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 28 травня 2014 року
касаційну скаргу ОСОБА_2 було
задоволено частково. Рішення
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 16 квітня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 20 лютого 2014 року в частині
стягнення майнової шкоди, витрат на
правову допомогу скасовано, а справу
передано в цій частині на новий розгляд
до суду першої інстанції (т.1 а. с. 179-181).

Відповідно до заяви про уточнення
позовних вимог від 27.08.2014 року позивач з
урахуванням рішення Вищого
спеціалізованого суду України визнав
за доцільне уточнити позовні вимоги та
просить суд: стягнути з відповідача
ОСОБА_2 на його користь 20319 гривень 50
копійок, з яких 19819 гривень 50 копійок
вартість відновлювального ремонту, 500
гривень витрати на відвідування
експертної установи та страхової
компанії (т.2 а.с.12-13).

Дана заява, якою зменшено розмір
позовних вимог, прийнята судом до
провадження.

Свої вимоги позивач обґрунтовує
наступним. 10.02.2012 року близько 09 години
30 хвилин відповідач ОСОБА_2 керуючи
автомобілем «Seat Toledo», державний
номерний знак НОМЕР_1, рухаючись в м.
Києві на Харківській площі, залежно від
швидкості руху, дорожньої обстановки і
стану транспортного засобу, не
дотримався безпечної дистанції,
внаслідок чого здійснив зіткнення з
автомобілем «Skoda Fabia Classik» державний
номерний знак НОМЕР_3 під керуванням
водія ОСОБА_3, внаслідок чого
транспортний засіб «Skoda Fabia Classik»
державний номерний знак НОМЕР_3
здійснив зіткнення з автомобілем
«Mersedes-Benz Vito» державний номерний знак
НОМЕР_6 під керуванням водія ОСОБА_1, що
призвело до пошкодження транспортних
засобів, внаслідок порушення
відповідачем п. 13.1 Правил дорожнього
руху України. В результаті
дорожньо-транспортної пригоди
належний позивачу автомобіль, отримав
значні механічні пошкодження заднього
бампера та кришки багажника
автомобіля.

Постановою Дарницького районного суду
м. Києва від 05.03.2012 року у справі №
3-1822/2012 року, відповідача визнано винним
у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП та піддано адміністративному
стягненню у вигляді штрафу в розмірі
двадцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Відповідно до калькуляції вартості
відновлювального ремонту від 06.04.2012
року № 7031 наданого ЗАТ УППЗ
«Експерт-Сервіс» вартість ремонту
складає 19 819 гривень 50 копійок. Крім
того ним понесені витрати на поїздки до
експертної установи та страхової
компанії, загальна вартість яких
становить 500 гривень.

Позивач стверджує, що він неодноразово
звертався до ПрАТ «АСК «Інтер Транс
Поліс» із заявою здійснити виплату
страхового відшкодування, проте
указана страхова компанія страхове
відшкодування не виплатила, постійно
змінює своє місце знаходження та
уникає будь-якого спілкування з ним.

У судовому засіданні позивач та його
представник повністю підтримали
позовні вимоги та просили
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не
визнав та просив відмовити у його
задоволенні в повному обсязі. При цьому
представник відповідача пояснив, що
завдані матеріальні та моральні збитки
повинна виплатити страхова компанія
Приватне акціонерне товариство
«Акціонерна страхова компанія «Інтер
Транс Поліс», де відповідачем була
застрахована цивільна-правова
відповідальність.

Представник залученого за ініціативою
суду в якості співвідповідача ПрАТ
«Акціонерна страхова компанія «Інтер
Транс Поліс» у судове засідання не
з'явився, про день, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, про причину неявки суд не
повідомив.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали цивільної справи
та надані сторонами документи, суд
прийшов до переконання, що уточнені
позовні вимоги задоволенню не
підлягають з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст..61 цього
Кодексу.

Сторонам та їх представникам судом
було роз'яснено, що відповідно до вимог
ст..11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Крім того, відповідно до вимог ст..10 ЦПК
України судом було роз'яснено особам,
які беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, та попереджено про наслідки
вчинення або невчинення процесуальних
дій.

Підстави звільнення від доказування
наведені в статті 61 Цивільного
процесуального кодексу України. Так,
відповідно до частини 4 вказаної статті
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкова для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено
постанову суду, з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

З постанови судді Дарницького
районного суду м. Києва від 05 березня 2012
року встановлено, що водій ОСОБА_2,
10.02.2012 року близько 09.30 годин керуючи
транспортним засобом «Seat Toledo»,
державний номерний знак НОМЕР_1 на
Харківській площі в м. Києві, залежно
від швидкості руху, дорожньої
обстановки і стану транспортного
засобу не дотримався безпечної
дистанції, внаслідок чого здійснив
зіткнення з автомобілем «Skoda Fabia Classik»
державний номерний знак НОМЕР_3 під
керуванням водія ОСОБА_3, внаслідок
чого автомобіль «Skoda Fabia Classik» здійснив
зіткнення з автомобілем «Mersedes-Benz Vito»
державний номерний знак НОМЕР_6 під
керуванням водія ОСОБА_1, що призвело до
пошкодження транспортних засобів, чим
порушив п. 13.1 ПДР України, в зв'язку з
чим його притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст.124 КУпАП та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в сумі 340 гривень(т.1 а. с. 7).

Згідно з вимогами п. 13.1 Правил
дорожнього руху для забезпечення
безпеки дорожнього руху водій
зобов'язаний : водій залежно від
швидкості руху, дорожньої обстановки,
особливостей вантажу, що перевозиться,
і стану транспортного засобу повинен
дотримувати безпечної дистанції та
безпечного інтервалу.

З наданого позивачем свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу серії
НОМЕР_7встановлено, що автомобіль
«Mersedes-Benz Vito» державний номерний знак
НОМЕР_6 належить позивачу ОСОБА_1.

Згідно довідки виданої інспектором
ВОМДТП, внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,
транспортний засіб «Mersedes-Benz Vito»
державний номерний знак НОМЕР_6 отримав
механічні пошкодження : задній бампер,
кришка багажника (т.1 а.с. 6).

На підтвердження розміру завданого
матеріального збитку позивачем надано
калькуляцію вартості відновлювального
ремонту від 06.04.2012 року № 7031, згідно з
якою вартість ремонту належного
позивачу автомобіля «Mersedes-Benz Vito»
державний номерний знак НОМЕР_6 складає
19 819 гривень 50 копійок (т.1 а.с. 8-9).

При цьому позивачем надано пояснення,
що калькуляцію складено за його
зверненням до ЗАТ УППЗ
«Експерт-Сервіс».

Як вбачається з досліджених в судовому
засіданні матеріалів цивільної справи
ухвалою Бориспільського
міськрайонного суду від 21.11.2012 року у
даній справі за клопотанням
відповідача було призначено судову
автотоварознавчу експертизу з метою
встановлення збитків та вартості
відновлювального ремонту належного
позивачу автомобіля «Mersedes-Benz Vito»
державний номерний знак НОМЕР_6 (т.1
а.с.27).

Відповідно до повідомлення про
неможливість надання висновку №11507/12-54
від 05.02.2013 року експерт Київського
КДІСЕ ОСОБА_5 повідомив
Бориспільському міськрайонному суду
про те, що, оскільки об'єкт дослідження
на огляд не наданий, на підставі ст.53
ЦПК він сповіщає про неможливість
надання висновку (т.1 а.с.33).

Відповідно до вимог ч.1 ст.146 ЦПК України
у разі ухилення особи, яка бере участь у
справі, від подання експертам
необхідних матеріалів, документів або
від іншої участі в експертизі, якщо без
цього провести експертизу неможливо,
суд залежно від того, хто із цих осіб
ухиляється, а також яке для них ця
експертиза має значення, може визнати
факт, для з'ясування якого експертиза
була призначена, або відмовити у його
визнанні.

Таким чином, в судовому засіданні
встановлено, що позивачем не надано
належних та допустимих доказів на
підтвердження розміру завданих йому
збитків внаслідок пошкодження
належного йому автомобіля, оскільки
призначена у справі судова авто
товарознавча експертиза не була
проведена в тому числі внаслідок
ненадання експерту для огляду
транспортного засобу, що
підтверджується наявним у справі
повідомленням експерта (т.1 а.с.33).

Щодо приєднаної до матеріалів справи
калькуляцію вартості відновлювального
ремонту від 06.04.2012 року № 7031 (т.1 а.с.8-9),
то за відсутності будь-яких даних щодо
обставин, підстав її складання,
обґрунтування наведених в ній сум щодо
вартості запчастин та робіт,
підтвердження фактичного понесення
позивачем зазначених витрат, цей
письмовий документ не може бути
визнаний судом належним та допустимим
доказом на підтвердження розміру
заподіяної позивачу матеріальної
шкоди.

Крім того, згідно полісу № АА/2015541
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів від 21.02.2011 року, виданого на
підтвердження укладеного договору між
відповідачем ОСОБА_2 та ЗАТ «АСК
«ІнтерТрансПоліс», строк дії договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності -
один рік з 00.00 годин 02.03.2011 року до
01.03.2012 року, при цьому забезпеченим
транспортним засобом є «Seat Toledo»,
державний номерний знак НОМЕР_1, ліміт
відповідальності за шкоду, завдану
майну - 50000гривень, франшиза - «нуль» (т.1
а.с. 20).

13.02.2012 року позивач звертався до ПрАТ
АСК «ІнтерТрансПоліс» з заявою про
здійснення виплати страхового
відшкодування, згідно договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, що підтверджується
відповідною заявою, яка зареєстрована
за № 354 (т.1 а. с. 10).

Згідно з повідомленням про настання
дорожньо-транспортної пригоди від
14.02.2012 року реєстраційний № вх. 382,
відповідач ОСОБА_2 повідомив ПрАТ АСК
«ІнтерТрансПоліс» про обставини
дорожньо-транспортної пригоди від
10.02.2012 року, внаслідок якої був
пошкоджений належний позивачу
автомобіль «Mersedes-Benz Vito» державний
номерний знак НОМЕР_6 (т.1 а.с.21).

Проте, як встановлено з пояснень
позивача, виплати ПрАТ АСК
«ІнтерТрансПоліс» не були здійснені,
будь-якого рішення також не було
прийнято.

За змістом ст..3 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та/або майну потерпілих
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди та захисту майнових
інтересів страхувальників.

При цьому за змістом ст..6 Закону
страховим випадком є
дорожньо-транспортна пригода, що
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу, внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована,
за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю
та/або майну потерпілого.

Так, за змістом ст.22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою
для проведення регламентної виплати,
МТСБУ у межах страхових сум, що були
чинними на день настання такої події,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок

дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до цього Закону потерпілим
-юридичним особам страховик, а у
випадках, передбачених цим Законом, -
МТСБУ відшкодовує виключно шкоду,
заподіяну майну.

При цьому чинність договору
страхування у разі ліквідації
страховика визначає ст.20 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», а саме, що у разі ліквідації
страховика, правонаступника якого
встановлено, договори страхування
зберігають свою силу до закінчення
строку дії такого договору.

В тому числі в п.20.3 ст.20 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» зазначено, що у разі
ліквідації страховика за рішенням
визначених законом органів обов'язки
за договорами обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності виконує ліквідаційна
комісія. Обов'язки страховика за
такими договорами, для виконання яких у
страховика, що ліквідується,
недостатньо коштів та/або майна,
приймає на себе МТСБУ. Виконання
обов'язків у повному обсязі
гарантується коштами відповідного
централізованого страхового
резервного фонду МТСБУ на умовах,
визначених цим Законом.

Так, відповідно до п. 36.1, 36.2 ст. 36 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховик, керуючись нормами
цього Закону, приймає вмотивоване
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
або про відмову у здійсненні
страхового відшкодування
(регламентної виплати). Рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) приймається у
зв'язку з визнанням майнових вимог
заявника або на підставі рішення
суду, у разі якщо спір про
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) розглядався в
судовому порядку.

Страховик протягом 15 днів з дня
узгодження ним розміру страхового
відшкодування з особою, яка має
право на отримання відшкодування, за
наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення
про дорожньо-транспортну пригоду, але
не пізніш як через 90 днів з дня
отримання заяви про страхове
відшкодування зобов'язаний: у разі
визнання ним вимог заявника
обґрунтованими - прийняти рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) та виплатити
його.

За змістом п. 36.6 вказаної статті
страхувальником або особою,
відповідальною за завдані

збитки, має бути компенсована сума
франшизи, якщо вона була передбачена
договором страхування.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому
законодавством, включаючи витрати
на усунення пошкоджень, зроблених
навмисно з метою порятунку
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди
до місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

Відповідно до вимог ст..1194 ЦК України
особа, яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Враховуючи зазначене, суд прийшов до
переконання, що з урахуванням
наведених вимог чинного законодавства
щодо відповідальності власника
наземного транспортного засобу, який
застрахував своє цивільно-правову
відповідальність, розміру ліміту
відповідальності та франшизи за
договором обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів від 21.02.2011 року, укладеного між
відповідачем ОСОБА_2 та
співвідповідачем ПрАТ «АСК
«ІнтерТрансПоліс», пред'явлення
позовних вимог про відшкодування шкоди
завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, що
сталась в період дії договору, майну
позивача в межах ліміту
відповідальності в сумі до 5000гривень,
до відповідача ОСОБА_2, а не до
належного відповідача - ПрАТ «АСК
«ІнтнерТрансПоліс» є необґрунтованим,
таким, що суперечить вимогам чинного
законодавства.

Не зважаючи на те, що судом
неодноразово було роз'яснено позивачу
його процесуальні права та обов'язки, а
також наслідки вчинення чи не вчинення
процесуальних дій, позивач та його
представник відмовились пред'являти
будь-які позовні вимоги до залученого
до участі в справі співвідповідача
Публічного акціонерного товариства
«Акціонерна страхова компанія
«ІнтерТрансПоліс», обґрунтовуючи це
тим, що відкрито провадження у справі
про визнання банкрутом щодо вказаної
страхової компанії.

Так само, недоведеними жодними
належними та допустимими доказами суд
вважає вимоги позивача щодо
відшкодування завданої йому шкоди в
сумі 500 гривень, витрачених на
відвідування експертної установи та
страхової компанії.

Відповідно до вимог ст..88 ЦПК України,
понесені позивачем витрати по сплаті
судового збору у зв'язку з відмовою в
задоволенні позову, відшкодуванню не
підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
ст.10, 11, 60, 61, 88,169, 209, 212, 214, 215 Цивільного
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про відшкодування матеріальної шкоди,
завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, а саме
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
19819 гривень 50 копійок вартості
відновлювального ремонту та 500 гривень
витрат на відвідування експертної
установи та страхової кампанії, -
відмовити повністю.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга Апеляційному суду
Київської області через
Бориспільський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які не були
присутні у судовому засіданні під час
оголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя

Муранова-Лесів І.В.