У Х В А Л А

пр. № 2/759/5211/14

ун. № 759/14644/14-ц

02 вересня 2014 року
м. Київ

Суддя Святошинського районного
суду м. Києва Ключник А.С., перевірив
виконання вимог ст.ст. 109-121 ЦПК України
по цивільній справі за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулись до суду з
позовом до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України
суддя, встановивши, що позовну заяву
подано без додержання вимог,
викладених у статтях 119 і 120 цього
Кодексу, або не сплачено судовий збір,
постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення заяви
без руху, про що повідомляє позивача і
надає йому строк для усунення
недоліків.

Відповідно до пунктів 3, 5, 6 ч.2 ст.119
ЦПК України позовна заява повинна
містити: зміст позовних вимог; виклад
обставин, якими позивач обґрунтовує
свої вимоги; зазначення доказів, що
підтверджують кожну обставину,
наявність підстав для звільнення від
доказування.

Згідно з п.7 постанови Пленуму
Верховного Суду України N 2 від 12.06.2009
року «Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» у позовній заяві повинні не
лише міститися позовні вимоги та
викладені обставини, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги, а й мають бути
зазначені докази, що підтверджують
кожну обставину.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК
України, позови до фізичної особи
пред'являються в суд за зареєстрованим
у встановленому законом порядку місцем
її проживання або за зареєстрованим у
встановленому законом порядку місцем
її перебування.

Як вбачається з позовної заяви,
місцем проживання відповідача позивач
вказує АДРЕСА_1, що територіально не
відноситься до дислокації
Святошинського району міста Києва.

Відповідно до ч. 2 ст. 110 ЦПК
України, позови про розірвання шлюбу
можуть пред'являтися за зареєстрованим
місцем проживання чи перебування
позивача також у разі, якщо на його
утриманні є малолітні або неповнолітні
діти або якщо він не може за станом
здоров'я чи з інших поважних причин
виїхати до місця проживання
відповідача. За домовленістю подружжя
справа може розглядатися за
зареєстрованим місцем проживання чи
перебування будь-кого з них.

Заява подана без дотримання
вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України, а
саме: до заяви позивачем не додано
доказів, що на утриманні позивача є
малолітні або неповнолітні діти або що
він не може за станом здоров'я чи з
інших поважних причин виїхати до місця
проживання відповідача, або
домовленості подружжя, що справа може
розглядатися за зареєстрованим місцем
проживання чи перебування будь-кого з
них.

Копія свідоцтва про
народження дитини, та довідка форми №3
не може свідчити, що на утриманні у
позивача є неповнолітні діти.

Окрім цього, звертаючись з
позовом до суду позивачем не додано
доказів, які можуть свідчити про те, що
ним сплачено судовий збір.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК
України до позовної заяви додаються
документи, що підтверджують сплату
судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону
України «Про судовий збір», судовий
збір перераховується у безготівковій
або готівковій формі виключно через
установи банків чи відділення зв'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону
України «Про судовий збір», судовий
збір сплачується за місцем розгляду
справи та зараховується до
спеціального фонду Державного бюджету
України.

При цьому, порядок заповнення
платіжних документів, які
підтверджують сплату судового збору,
передбачений відповідними
Інструкціями центральних органів
виконавчої влади.

Документом про сплату судового
збору є квитанція установи банку або
відділення зв'язку, які прийняли
платіж, або платіжне доручення,
підписане уповноваженою посадовою
особою банку, скріплене печаткою
установи банку з відміткою про дату
виконання платіжного доручення.

При сплаті судового збору
готівкою до документа, щодо якого
вчиняється відповідна дія, додається
оригінал квитанції кредитної установи,
яка прийняла платіж, а при
перерахуванні судового збору з рахунка
платника - останній примірник
платіжного доручення з написом
(поміткою) кредитної установи такого
змісту: "Зараховано в дохід бюджету ______
грн."., (дата). Цей напис скріплюється
першим та другим підписами посадових
осіб, відбитком печатки кредитної
установи з відміткою дати виконання
платіжного доручення.

При заповненні платіжного
доручення у графі "код" платника
судового збору - юридичною особою -
ідентифікаційний код, а при його
відсутності, у зв'язку з релігійними
переконаннями, зазначаються його
паспортні дані.

Оформлення платіжних документів,
за якими перераховуються суми судового
збору здійснюється за загальними
правилами згідно з вимогами Закону
України "Про платіжні системи та
переказ грошових коштів в Україні" та п.
3 Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті, затвердженої постановою
правління НБУ від 21.04.2004 року № 2,
платіжне доручення оформляється
платником за формою, наведеною у
Додатку № 2 до цієї Інструкції, згідно з
вимогами стосовно реквізитів
розрахункових документів, які
викладені в Додатку № 8 до цієї
Інструкції.

Відповідно до Узагальнення
практики застосування судами
законодавства про стягнення судових
витрат при розгляді цивільних справ,
приведеного Апеляційним судом м. Києва,
яким передбачено вищенаведені вимоги
до документа про сплату судового збору,
за наявності сумнівів у здійсненні
плати суми судового збору, суд вправі
витребувати у платника відповідне
підтвердження (довідку) органу
Державної казначейської служби
України, якому судовий збір
перераховано.

Однак, при зверненні до суду,
позивачем долучено до матеріалів
позову копію платіжного доручення про
сплату судового збору на загальну суму
243,60 грн., яка містить виправлення
внесення щодо дати сплати судового
збору, що не відповідає вищенаведеним
вимогам щодо оформлення документів,
які підтверджують оплату позивачем
судового збору, що викликає у суду
сумнів повної оплати позивачем
судового збору, що, відповідно, надає
право суду витребування належних
доказів щодо перерахування позивачем
суми судового збору.

Таким чином, заява подана без
дотримання вимог, викладених у ст. 119
ЦПК України, а саме: не надано належних
доказів сплати судового збору
відповідно до заявлених вимог та
відповідно до вимог Закону України
«Про судовий збір».

Оскільки, без зазначення
наведених вище обставин, вирішити
питання про відкриття провадження у
справі неможливо, суд вважає за
необхідне заяву залишити без руху та
надати позивачу строк для усунення
зазначених недоліків.

На підставі наведеного та
керуючись ст.ст. 82, 121, 209-210, 235, 293 ЦПК
України, суддя,

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу - залишити без
руху до усунення недоліків.

Надати позивачу строк, для
усунення недоліків, вказаних в
мотивувальній частині ухвали, який не
може перевищувати п'яти днів з дня
отримання позивачем ухвали.

В разі не усунення недоліків
позовна заява буде вважатися неподаною
і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Суддя
А.
Ключник