АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Перепелюк Л. М.

суддів: Кулянди М.І., Одинака О.О.

секретар Кусяк М.Д.

з участю : прокурора Балук
О.М.,представника позивачів - ОСОБА_1,
представника відповідача - Соловей М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, в інтересах яких
за довіренівтю діє ОСОБА_3, на рішення
Новодністровського міського суду
Чернівецької області від 05 червня 2014
року у цивільній справі за позовом
ОСОБА_3 в своїх інтересах та в
інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до
Новодністровської міської ради,
виконавчого комітету
Новодністровської міської ради про
визнання права власності на будівлі і
споруди міського ринку, -

встановила:

Позивач ОСОБА_3 у своїх інтересах
та в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
звернувся до суду з позовом до
Новодністровської міської ради,
виконавчого комітету
Новодністровської міської ради про
визнання права власності на будівлі і
споруди міського ринку.

Вказував, що ухвалами господарського
суду Чернівецької області від 27.10.2004
року та 24.12.2004 року затверджено мирову
угоду та додаток до неї, за якою ТОВ
«Будівельник» набуває у власність, а
Новодністровська міська рада
Чернівецької області передає майно,
вартість якого складає 123046 гривень.

Зазначене судове рішення у квітні 2005
року було виконано в примусовому
порядку підрозділом примусового
виконання рішень ВДВС Чернівецького
ОУЮ, про що складений акт
приймання-передачі, згідно якого

22-ц/794/1071/14
Головуючий у 1 інстанції Мороз В.О.

Категорія 2/4
Доповідач Перепелюк Л.М.

Новодністровська міська рада передає
у власність ТОВ «Будівельник» майно
вартістю 123046 гривень, міський ринок,
квартал №2; а саме: м'ясний павільйон,
молочний павільйон, павільйон
«ІНФОРМАЦІЯ_1», металевий вагончик,
металевий вагончик, вагончик лікаря,
магазин «ІНФОРМАЦІЯ_2», туалет,
водоймище, трансформаторна підстанція,
сторожка, асфальтний настил, площа
ринку засипана гравієм площею 11941,90
кв.м; огорожа.

Згодом, у квітні 2005 року зборами
засновників ТОВ "Будівельник" було
прийнято рішення про припинення
товариства внаслідок його ліквідації,
як юридичної особи. У зв'язку із
ліквідацією ТОВ "Будівельник", після
проведення розрахунків з усіма його
кредиторами, за рішенням зборів
засновників вище вказане нерухоме
майно було передано позивачам по 1/4
ідеальній частці кожному з них, про що
складено акт приймання-передачі.
Позивачі у липні та серпні 2013 року
звертались до державного реєстратора
Реєстраційної служби
Новодністровського МУЮ Чернівецької
області з заявами про реєстрацію за
ними права власності на спірне
нерухоме майно та видачу свідоцтв про
право власності, проте у жовтні 2013 року
та січні 2014 року отримали рішення
державного реєстратора про відмову у
реєстрації за ними права власності на
спірне нерухоме майно у зв'язку із тим,
що подані документи не відповідають
вимогам або не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують. Позивачі
оскаржили вище вказані рішення
державного реєстратора до
Чернівецького окружного
адміністративного суду. Із заперечень,
які подала Новодністровська міська
рада до Чернівецького окружного
адміністративного суду та Інформації з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно вбачається, що
Новодністровська міська рада
Чернівецької області заперечує право
власності позивачів на спірне майно,
оскільки останнє взято на облік
органом, що здійснює державну
реєстрацію прав на нерухоме майно за
заявою органу місцевого
самоврядування, яким відповідно до
закону є Новодністровська міська рада,
як безхазяйне. Позивачі вважають, що
даний факт порушує їх права як законних
власників майна в повній мірі
здійснювати свої правомочності
власності, вважають, що право власності
є непорушним, ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Просили визнати за ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 право власності на
будівлі і споруди міського ринку:
м'ясний павільйон, молочний павільйон,
павільйон «ІНФОРМАЦІЯ_1», металевий
вагончик, металевий вагончик, вагончик
лікаря, магазин «ІНФОРМАЦІЯ_2», туалет,
водоймище, трансформаторна підстанція,
сторожка, асфальтний настил площею 4167,65
кв.м; площа ринку засипана гравієм
площею 11941,90 кв.м; огорожа, що
розташовані за адресою АДРЕСА_2, з
розрахунку по1/4 частці кожному.

Рішенням Новодністровського
районного суду Чернівецької області
від 05 червня 2014 року в позові
відмовлено.

На рішення суду позивачі подали
апеляційну скаргу, в якій просять
рішення Новодністровського районного
суду Чернівецької області від 05.06.2014
року - скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги.

Апелянти вважають, що оскаржуване
рішення суду постановлене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши доповідача про суть
оскаржуваного рішення, доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 підлягає
відхиленню.

Суд першої інстанції, відмовляючи у
задоволенні позову, прийшов до
правильного висновку про
безпідставність та недоведеність
позовних вимог.

Такий висновок суду ґрунтується на
нормах матеріального права та наданих
сторонами і досліджених судом належних
та допустимих доказах.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, в період з 27.12.2000 року по 05.08.2005
року, були засновниками Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Будівельник", що підтверджується його
статутом, який був зареєстрований у
Сокирянській районній державній
адміністрації рішенням №0010067 від
27.12.2000 року.

Згідно ухвал господарського
суду Чернівецької області від 27.10.2004
року та від 24.12.2004 року по справі № 9/157,
майно, яке знаходиться за адресою
АДРЕСА_2 , міський ринок передано у
власність ТОВ «Будівельник».
Відповідно до акту прийняття-передачі
підрозділу примусового виконання
рішень ВДВС Чернівецького ОУЮ від 22
квітня 2005 року серії АК № 340551/905646
Новодністроська міська рада передає у
власність ТОВ «Будівельник» майно
вартістю 123046 гривень, міський ринок,
квартал №2; а саме: м'ясний павільйон,
молочний павільйон, павільйон
«ІНФОРМАЦІЯ_1», металевий вагончик,
металевий вагончик, вагончик лікаря,
магазин «ІНФОРМАЦІЯ_2», туалет,
водоймище, трансформаторна підстанція,
сторожка, асфальтний настил, площа
ринку засипана гравієм площею 11941,90
кв.м; огорожа. Проте, згідно витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно № 7097642 від 25.04.2005 року, що виданий
КП "Новодністровське бюро технічної
інвентаризації", зареєстровано право
власності на нерухоме майно за
реєстраційним номером № 7411903 від 25
квітня 2005 року за ТОВ "Будівельник", тип
об'єкта - комплекс за адресою : АДРЕСА_2.

Відповідно до ст. 110, ст. 111 ЦК
України (в редакції, яка діяла на час
виникнення спірних правовідносин),
юридична особа ліквідовується за
рішенням її учасників, а майно
юридичної особи, що залишилося після
задоволення вимог кредиторів,
передається її учасникам, якщо інше не
встановлено установчими документами
юридичної особи чи законом.

Відповідно до рішення загальних зборів
засновників ТОВ «Будівельник», яке
оформлено протоколом від 19.07.2005 року
(а.с. 25), у відповідності до ч.4 ст.111 ЦК
України, у зв'язку з припиненням
товариства з обмеженою
відповідальністю «Будівельник»
передано в цілому у власність
засновників товариства ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 , ОСОБА_7, по ? частці кожному
комплекс будівель і споруд міського
ринку загальною площею 16971,9 кв.м., який
розташований за адресою: АДРЕСА_2, до
складу якого входять: м'ясний
павільйон, молочний павільйон,
павільйон «ІНФОРМАЦІЯ_1», металевий
вагончик, металевий вагончик, вагончик
лікаря, магазин «ІНФОРМАЦІЯ_2», туалет,
водоймище, трансформаторна підстанція,
сторожка, асфальтний настил, площа
ринку засипана гравієм площею 11941,90
кв.м; огорожа. Передачу оформлено актом
приймання-передачі за підписом голови
ліквідаційної комісії та засновників
ТОВ «Будівельник».

Дослідженням інформаційної довідки з
реєстру прав власності на нерухоме
майно від 27.10.2008 року №207,
встановлено, що існувало два записи про
реєстрацію прав власності на комплекс
будівель і споруд міського ринку, який
знаходиться за адресою : АДРЕСА_2, а саме
: запис № 1 від 13.09.2004 року про
реєстрацію права власності на 1/1 частку
за Новодністровською міською радою
() на підставі свідоцтва
про право власності серії САА № 252016 від
08.09.2004 року; та запис № 2 від 25.04.2005
року про реєстрацію права власності на
те ж нерухоме майно за ТзОВ
«Будівельник» () на
підставі ухвал господарського суду
Чернівецької області від 27.10.2004 року та
24.12.2004 року по справі № 9/157, акту
прийняття передачі АК № 905646 від 22.04.2005
року, складеного державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
підрозділу примусового виконання
рішень ВДВС Чернівецького обласного
управління юстиції.

14 жовтня 2013 року рішеннями державного
реєстратора прав на нерухоме майно
реєстраційної служби
Новодністровського міського
управління юстиції Корюк Т.В.,
відмовлено у державній реєстрації прав
власності на будівлі та споруди
міського ринку, що розташований за
адресою: АДРЕСА_2 за суб'єктами ОСОБА_5
та ОСОБА_3

16 квітня 2013 року постановою
Чернівецького окружного
адміністративного суду ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 відмовлено у
задоволенні позову щодо визнання
протиправної відмови в реєстрації прав
власності та зобов'язанні здійснити
таку реєстрацію.

04 лютого 2014 року рішеннями держаного
реєстратора прав на нерухоме майно
реєстраційної служби
Новодністровського міського
управління юстиції Мельник О.Б.,
відмовлено у державній реєстрації прав
власності на єдиний майновий комплекс,
що розташований за адресою : АДРЕСА_2 за
суб'єктами ОСОБА_4 та ОСОБА_7

Із дослідженого технічного паспорту, в
якому визначені площі всіх будівель,
який виготовлений Новоушицьким ГПВАПБ
БТІ, до складу комплексу, який
розташований за адресою АДРЕСА_2,
віднесено такі будівлі і споруди: : літ.
А м'ясний павільйон площею 160,31 кв.м.;
літ.Б молочний павільйон площею 158,23
кв.м.; літ. В павільйон «ІНФОРМАЦІЯ_1»
площею 219,52 кв.м.; літ. Г металевий
вагончик площею 23,22 кв.м.; літ. Д
металевий вагончик площею 22,97 кв.м.; літ.
Є вагончик лікаря площею 23,25 кв.м.; літ. З
магазин «ІНФОРМАЦІЯ_2» площею 130,96 кв.м.;
літ І туалет площею 28,94 кв.м.; літ Л
трансформаторна підстанція; літ. М.
огорожа ринку, літ Й свердловина. На
план схемі ринку також відображені
асфальтовий настіл площею -4167,65 кв.м.;
площа ринку засипана гравієм 11941,9 кв.м.

Відповідно до ст. ст. 177, 179, 181 ЦК
України об'єктами цивільних прав є
речі. Річчю є предмет матеріального
світу, щодо якого можуть виникати
цивільні права та обов'язки. До
нерухомих речей (нерухоме майно,
нерухомість) належать земельні
ділянки, а також об'єкти, розташовані на
земельній ділянці, переміщення яких є
неможливим без їх знецінення та зміни
їх призначення. Рухомими речами є речі,
які можна вільно переміщувати у
просторі.

При цьому,
позивачі також просили визнати право
власності на асфальтовий настіл площею
-4167,65 кв.м. та площу ринку засипану
гравієм - 11941,9 кв.м., проте асфальтове
покриття та гравійне покриття не є
об"єктом нерухомого майна, вони
належать до об'єктів благоустрою, тобто
є покриттям доріг і тротуарів, а тому
державній реєстрації не підлягають,
однак є єдиним комплексом, оскільки
нерозривно пов'язані із будівлями та
призначені для їх обслуговування.

Тому, фактично позивачі просили
визнати право власності на земельну
ділянку, яка знаходиться під асфальтом
та гравійним покриттям, що належить
територіальній громаді м.
Новодністровськ, виключно яка вправі
розпорядитися цією земельною ділянкою.

Відповідно до висновку спеціаліста -
будівельника ОСОБА_10, який міститься у
матеріалах справи на а.с.151-157: павільйон
«ІНФОРМАЦІЯ_1» (літ.В) - не є нерухоме
майно; металевий вагончик (літ. Г) - не є
нерухоме майно; металевий вагончик
(літ. Д) - не є нерухоме майно; вагончик
лікаря (літ. Є) - не є нерухоме майно;
водоймище (літ. Й) - нерухоме майно;
трансформаторна підстанція (літ. Л) - не
є нерухоме майно; сторожка (літ. К) -
нерухоме майно; асфальтове покриття -
не є нерухоме майно; площа засипана
гравієм - не є нерухоме майно.

В матеріалах справи є також висновок №
1676 будівельно-технічної експертизи,
проведеної відповідно до ухвали
судді Кельменецького районного суду
Чернівецької області у цивільній
справі ОСОБА_5 та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6
до Новодністровської міської ради
Чернівецької області про визнання
права власності на нерухоме майно,
тобто у справі про той же предмет спору
за позовом тих же осіб,згідно якого
встановлено наступне: М'ясний
павільйон, літ. «А» - є нерухомим майном,
Молочний павільйон, літ. «Б» - с
нерухомим майном, Павільйон
«ІНФОРМАЦІЯ_1», літ. «В» - не є нерухомим
майном,Вагончик металевий -1, літ. «Г» -
не є нерухомим майном, Вагончик
металевий - 2, літ. «Д» - не е нерухомим
майном, Вагончик лікаря, ліг. «Є» - не с
нерухомим майном,Магазин
«ІНФОРМАЦІЯ_2», літ. «З» - с нерухомим
майном, Туалет, ліг. «І» - с нерухомим
майном, Сторожка, літ. «К» - і нерухомим
майном, Трансформаторна підстанція,
літ. «Л» - не є нерухомим майном,
Огорожа, літ. «М» - не є нерухомим
майном, Свердловина (водоймище),
літ. «Й» - є нерухомим майном,
Асфальтове покриття - не с нерухомим
майном, Піщано-гравійне покриття - не с
нерухомим майном, який не спростовано
позивачами іншими належними та
допустимими доказами.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання. Кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
права. Способом захисту права та
інтересу є, зокрема, визнання права.

Відповідно до ст. 328
ЦК України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема, із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до ст. 316 ЦК України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Приписами
статті 182 Цивільного кодексу України
передбачено, що право власності та
інші речові права на нерухомі речі,
обмеження цих прав, їх виникнення,
перехід і припинення підлягають
державній реєстрації.

На час коли
позивачам, згідно актів прийому
передач, було передано спірне майно по
1/4 частці, державна реєстрація
прав на нерухоме майно здійснювалася
відповідно до вимог Тимчасового
положення про порядок державної
реєстрації прав власності на нерухоме
майно, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України, а
на час спірних правовідносин,
здійснюється відповідно до Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень».

При цьому, статтею 2 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»
терміни вживаються в такому значенні:
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно (далі - державна
реєстрація прав) - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно; обтяження -
заборона розпоряджатися та/або
користуватися нерухомим майном, яка
встановлена або законом, або актами
уповноважених на це органів державної
влади, їх посадових осіб або яка
виникає на підставі договорів.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.3 даного Закону,
яка діяла на момент виникнення спірних
правовідносин, права на
нерухоме майно та їх обтяження, які
підлягають державній реєстрації
відповідно до цього
Закону, виникають з моменту
такої реєстрації. Права на
нерухоме майно та їх обтяження, що
виникли до набрання чинності
цим Законом, визнаються
дійсними у разі
відсутності їх державної
реєстрації, передбаченої цим Законом,
за таких умов: якщо
реєстрація прав та їх обтяжень була
проведена відповідно до законодавства,
що діяло на момент їх виникнення, або
якщо на момент
виникнення прав та їх
обтяжень діяло законодавство,
що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав та
їх обтяжень.

Відповідно до пп. 1 п. 1 ст. 4 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень» обов'язковій державній
реєстрації підлягають речові права та
обтяження на нерухоме майно, розміщене
на території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування, а
саме право власності на нерухоме майно.

Також встановлено, що
позивачі не здійснили державної
реєстрації права власності на нерухоме
майно, адже перехід права власності на
майно породжує, крім прав, ще й певні
правові обов'язки.

Згідно з ст.392 ЦК України, власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оскаржене або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

У п. 37 постанови Пленуму Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про судову практику в справах
про захист права власності та інших
речових прав» від 07.02.2014 р № 5 зазначено,
що виходячи зі змісту ст. 392 ЦК
України, потреба в такому способі
захисту права власності виникає тоді,
коли наявність суб'єктивного права
власника не підтверджена відповідними
доказами, підлягає сумніву, не
визнається іншими особами або ними
оспорюється, а не в тому разі, коли цими
особами не виконується відповідне
рішення суду, ухвалене раніше.

Відповідно до частини другої статті
335 Цивільного кодексу України
безхазяйні нерухомі речі
беруться на облік органом, що
здійснює державну реєстрацію
прав на нерухоме
майно, за заявою органу місцевого
самоврядування, на території
якого вони розміщені. Про взяття
безхазяйної нерухомої речі на
облік робиться оголошення у друкованих
засобах масової інформації. Після
спливу одного року з дня взяття на
облік безхазяйної нерухомої речі вона
за заявою органу, уповноваженого
управляти майном відповідної
територіальної громади, може бути
передана за рішенням суду у комунальну
власність.

Згідно з ст. 10 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»,
сільські, селищні, міські ради є
органами місцевого самоврядування, що
представляють відповідні
територіальні громади та здійснюють
від їх імені та в їх інтересах функції і
повноваження місцевого
самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст.303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Тому, висновок суду першої інстанції
про відмову в задоволенні позовних
вимог є правильним.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.131 ЦПК України сторони
зобов'язані подати свої докази чи
повідомити про них суд до або під час
попереднього судового засідання у
справі. Докази подаються у строк,
встановлений судом з урахуванням часу,
необхідного для подання доказів.
Докази, подані з порушенням вимог,
встановлених частиною першою цієї
статті, не приймаються, якщо сторона не
доведе, що докази подано несвоєчасно з
поважних причин.

Крім того, позивачами взагалі не
доведено належними та допустимими
доказами, що ТОВ «Будівельник», а
згодом і їм, як засновникам ТОВ
«Будівельник» належать на праві
власності будівлі і споруди міського
ринку, який має поштову адресу :
АДРЕСА_2, і до складу якого входять : літ.
А мясний павільйон площею 160,31 кв.м.;
літ.Б молочний павільйон площею 158,23
кв.м.; літ. В павільйон «ІНФОРМАЦІЯ_1»
площею 219,52 кв.м.; літ. Г металевий
вагончик площею 23,22 кв.м.; літ. Д
металевий вагончик площею 22,97 кв.м.; літ.
Є вагончик лікаря площею 23,25 кв.м.; літ. З
магазин «ІНФОРМАЦІЯ_2» площею 130,96 кв.м.;
літ І туалет площею 28,94 кв.м.; літ.К
сторожка площею 5,06 кв.м.; літ. Й
водоймище; літ Л трансформаторна
підстанція;асфальтовий настіл пложею
4167,65 кв.м.4 площа ринку засипана гравієм
11941,9 кв.м.; огорожа.

Їх посилання на ухвали господарського
суду, на мирову угоду, яка затверджена
згаданими ухвалами, як на докази
належності їм на праві власності
зазначених вище будівель
спростовуються змістом наведених
ухвал та мирової угоди з додатком,
оскільки відповідно до резолютивної
частини ухвали господарського суду
Чернівецької області від 24.12.2004 р. у
справі №9/157 у власність ТзОВ
«Будівельник» передано майно, яке
знаходиться за адресою АДРЕСА_2,міський
ринок. Таким чином, наведеним судовим
рішенням не наведено, що саме передано
у власність ТзОВ «Будівельник»,
оскільки воно є неконкретним, без
визначення всіх ознак та адреси майна,
що передається, а тому не може бути
доказом права власності позивачів на
спірне майно.

В порушення вимог ст. 60 ЦПК України,
апелянт ОСОБА_3 не надав суду належні
та допустимі докази на спростування
висновків суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються матеріалами справи та
дослідженими судом першої інстанції
доказами.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків місцевого суду також не
спростовують і не містять посилань на
такі порушення, які б слугували
підставою для зміни чи скасування
рішення суду.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що суд першої інстанції повно
дослідив представлені докази,
встановив всі обставини, правильно
застосував норми матеріального та
процесуального права, підстав для
зміни чи скасування рішення не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Новодністровського районного
суду Чернівецької області від 05 червня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна
скарга до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з моменту вступу її в законну силу.

Головуючий:

Судді: