Справа № 476/711/14-ц
Провадження 2/476/241/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2014 року Єланецький районний суд
миколаївської області в складі:

головуючого - судді
Патрика Ю.Ю.

за участю секретаря
Минаєвої Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду с.м.т. Єланець
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про встановлення факту
проживання однією сім'єю та поділ
набутого за час спільного проживання
на праві спільної сумісної власності
майна

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про встановлення факту
проживання однією сім'єю та поділ
набутого за час спільного проживання
на праві спільної сумісної власності
майна, посилаючись на те, що з травня 2010
року він з відповідачкою проживали в
с.м.т. Єланець однією сім'єю. За час
спільного проживання, в листопаді 2012
року сторонами був придбаний будинок,
розташований по АДРЕСА_1 Єланецького
району Миколаївської області, з
господарськими будівлями і спорудами.
На даний час вони проживають окремо та
припинили стосунки між собою, в зв'язку
з чим позивач просив суд встановити
факт проживання однією сім'єю без
укладення шлюбу між ним та
відповідачкою з травня 2010 року по
липень 2014 року, визнати будинок АДРЕСА_1
Єланецького району Миколаївської
області спільною сумісною власністю,
поділити набуте за час спільного
проживання однією сім'єю на праві
спільної сумісної власності нерухоме
майно, а саме будинок АДРЕСА_1
Єланецького району миколаївської
області в рівних частках по ? частині
ОСОБА_1 і ОСОБА_2, судові витрати
покласти на відповідача.

Позивач в судовому засіданні позов
підтримав, та суду пояснив, що з травня
2010 року по липень 2014 року він проживав
однією сім'єю з відповідачкою, мають
спільну дитину 2011 року народження, за
час сумісного проживання придбали
спірний будинок на кошти, які їм
виділили їх батьки. На даний час їх
стосунки суттєво погіршилися,
відповідачка не впускає його до
спірного будинку, який належить їй на
праві приватної власності, в зв'язку з
чим він просить задовольнити позов та
розподілити спірний будинок між ними в
рівних долях.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю, пояснивши суду, що сторони
проживаючи однією сім'єю в листопаді 2012
року придбали за спільні кошти
житловий будинок, розташований по
АДРЕСА_1 Єланецького району
Миколаївської області з
господарськими будівлями і спорудами.
На даний час стосунки між ними
погіршилися, в зв'язку з чим вони
проживають окремо. Позивач бажає
поділити набуте за час спільного
проживання майно, просив суд
задовольнити позов.

Відповідачка в судовому засіданні
позов не визнала, суду пояснила, що
дійсно з грудня 2009 року по січень 2012
року вона проживала однією сім'єю з
позивачем від чого мають спільну
дитину ІНФОРМАЦІЯ_2. 15.11.2012 року за
рішенням виконкому Єланецької
селищної ради їй надали дозвіл на
оформлення права власності на об'єкти
нерухомого майна - житлового будинку,
розташованого по АДРЕСА_1 Єланецького
району Миколаївської області на праві
приватної власності. 27.11.2012 року вона
отримала свідоцтво про право
власності. Дім був в занедбаному стані,
позивач матеріальної допомоги на
ремонт будинку не надавав та участі в
його реконструкції не приймав.
Відповідачка самостійно здійснює
оплату комунальних послуг. Просила суд
відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідачки в судовому
засіданні позов не визнав, просив суд
відмовити в його задоволенні.

Вислухавши сторони, дослідивши в
сукупності докази по справі,
встановивши факти та відповідні до них
правовідносини суд приходить до
наступного.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з грудня 2009 року по
грудень 2012 року проживали однією
сім'єю, мають спільного сина - ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає разом з
відповідачкою.

З грудня 2012 року позивачка та
відповідач почали часто сваритися,
проживали разом періодично, не мали
спільного бюджету, взаємних прав та
обов'язків, позивач виїжджав на
заробітки в різні міста, тривалий час
проживав та працював у м. Миколаєві
разом із своїми батьками.

Факт реєстрації відповідачки та
спільної дитини по місцю проживання
батьків позивача не може беззаперечно
свідчити про факт проживання однією
сім'єю у цей час, оскільки по місцю
реєстрації вони не проживали. Як
встановлено з пояснень свідка ОСОБА_4,
який є батьком позивача, вказана
реєстрація відповідачки разом з
дитиною у його будинку була необхідна
йому для ухилення від відповідальності
за порушення кредитних зобов'язань.

Надані суду фотознімки не містять
точної інформації про час та місце їх
утворення, тому не можуть свідчити про
постійне проживання однією сім'єю
сторін на час набуття спірного будинку.

Як вбачається з наданих суду письмових
доказів, позивачка особисто від свого
імені зверталася за оформленням права
власності на спірний будинок, отримала
свідоцтво про право власності та
зареєструвала вказане право,
сплачувала необхідні платежі по
оформленню та подальшому утриманню
спірного будинку, комунальні платежі,
проводила витрати на ремонт тощо.

Пояснення допитаних в судовому
засіданні свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_4, ОСОБА_10. ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9
не містять переконливих даних про
постійні сталі сімейні відносини між
позивачем та відповідачкою на момент
придбання спірного майна.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 21 СК України
шлюбом є сімейний союз жінки та
чоловіка, зареєстрований у державному
органі реєстрації актів цивільного
стану. Проживання однією сім'єю жінки
та чоловіка без шлюбу не є підставою
для виникнення у них прав та обов'язків
подружжя.

Разом з тим, згідно із ст. 74 СК України
якщо жінка та чоловік проживають
однією сім'єю, але не перебувають у
шлюбі між собою або в будь-якому іншому
шлюбі, майно, набуте ними за час
спільного проживання, належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено письмовим
договором між ними. На майно, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності жінки та чоловіка, які не
перебувають у шлюбі між собою або в
будь-якому іншому шлюбі, поширюються
положення гл. 8 цього Кодексу.

Тобто при застосуванні ст. 74 СК України
слід виходити з того, що указана норма
поширюється на випадки, коли чоловік і
жінка не перебувають у будь-якому
іншому шлюбі та між ними склалися
усталені відносини, що притаманні
подружжю.

Крім того, для визначення осіб як таких,
що перебувають у фактичних шлюбних
відносинах, для вирішення майнового
спору на підставі ст. 74 СК України, суд
повинен встановити факт проживання
однією сім'єю чоловіка та жінки без
шлюбу в період, протягом якого було
придбано спірне майно.

За приписами ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.
Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли
дружина та чоловік, у зв'язку з
навчанням, роботою, лікуванням,
необхідністю догляду за батьками,
дітьми та з інших поважних причин не
проживають спільно.

Аналіз указаних норм дає підстави для
висновку, що встановлені ч. 2 ст. 3 СК
України виключення, згідно з якими
подружжя вважається сім'єю і тоді, коли
дружина та чоловік у зв'язку з
навчанням, роботою, лікуванням,
необхідністю догляду за батьками,
дітьми та з інших поважних причин не
проживають спільно, стосуються
офіційно зареєстрованих шлюбів.

Таким чином, суд вважає, що позивачем не
надано доказів, які б свідчили про факт
проживання однією сім'єю з
відповідачкою та усталені відносини,
що притаманні подружжю на час
придбання нею спірного житлового
будинку, а тому у задоволенні позову
слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215 Цивільного
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через Єланецький районний суд
Миколаївської області шляхом подання
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення.

Суддя Ю.Ю. Патрик