Дата документу 08.09.2014
Справа N 320/7203/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" вересня 2014 року Мелітопольський
міськрайонний суд Запорізької області
в складі:

головуючого - судді Кучеренко Н.В.

при секретарі - Леоновець А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Мелітополі цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»
до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості,

В С Т А Н О
В И В:

Позивач звернувся до Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області з позовом, у якому просить
стягнути з відповідача заборгованість
в сумі 12 963 грн. 48 коп. та судовий збір в
розмірі 243 грн. 60 коп., зазначивши, що 05
травня 2008 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю
«ПростоФінанс», правонаступником
якого є Публічне акціонерне товариство
«Альфа-Банк», та відповідачем було
укладено кредитний договір № 2,
згідно якого йому було надано кредит в
сумі 47 730 грн. на строк до 10 травня 2015
року. Однак, відповідач свої
зобов'язання виконує неналежним чином,
в зв'язку з чим виникла заборгованість
в сумі 12 963 грн. 48 грн.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, від нього в
матеріалах справи мається клопотання
про розгляд справи за його відсутності,
наполягає на заявлених позовних
вимогах.

Відповідач в судовому засіданні
заперечував проти задоволення позову,
мотивуючи тим, що до травня 2014 року він
беззастережно виконував умови
кредитного договору, сплачуючи
встановлені платежі. В травні 2014 року
він сплатив встановлений платіж, однак
кошти йому були повернуті в зв'язку з
тим, що банківська установа була
ліквідована. В подальшому, не знаючи
яким чином виконувати свої
зобов'язання за вказаним кредитним
договором, він припинив проводити
платежі за вказаним кредитним
договором.

Вислухавши пояснення відповідача,
дослідивши матеріали цивільної справи,
суд вважає, що позов підлягає повному
задоволенню за наступними підставами.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
ЦПК України. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов`язується надати
грошові кошти (кредит) позичальнику в
розмірі і на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов`язується повернути кредит і
виплати проценти.

05 травня 2008 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю
«ПростоФінанс», правонаступником
якого є Публічне акціонерне товариство
«Альфа-Банк», та відповідачем було
укладено кредитний договір № 2,
згідно якого йому було надано кредит в
сумі 47 730 грн. на строк до 10 травня 2015
року.

Відповідно до п. 1.1. договору
кредитодавець згідно умов цього
договору зобов'язується надати
позичальнику, а позичальник
зобов'язується прийняти, належним
чином використовувати і повернути
кредитодавцю кредит в сумі 47 730 грн., яка
підлягає погашенню в термін до 10 травня
2015 року. Позичальник зобов'язується
своєчасно та в повному обсязі
повернути суму кредиту, сплатити
кредитодавцю всі передбачені цим
кредитним договором проценти за
користування кредитом, комісію за
надання кредиту, комісію за управління
кредитом та виконати всі інші грошові
зобов'язання, передбачені кредитним
договором.

Відповідач в порушення вказаних вимог
закону, не належним чином виконував
свої зобов'язання за кредитним
договором, внаслідок чого виникла
заборгованість, яка склала 12 963 грн. 48
коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України,
зобов'язанням є право відношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного Кодексу України,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

З вимог ст. 525 ЦК України вбачається, що
одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та у
порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, встановленої договором.

Згідно ст. 1050 Цивільного кодексу
України, якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишається та
сплати процентів, передбачених
договором.

Суд вважає неприйнятними заперечення
відповідача, оскільки вони не
ґрунтуються на вимогах чинного
законодавства та не підтверджені
відповідними доказами.

Аналізуючи забрані у справі докази, суд
приходить до висновку про можливість
задоволення позову в повному обсязі та
стягнення з відповідача
заборгованості в сумі 12 963,48 грн., а
також з урахуванням ст. 88 ЦПК України
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 11, 509, 512, 514, 525, 526, 536, 610,
1047-1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 15, 57, 59, 88, 107,
208, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного
товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості -
задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1, (РНОКПП НОМЕР_1), на
користь Публічного акціонерного
товариства «Альфа-Банк» (р/р 0004,
МФО 300346) заборгованість в сумі 12 963
(дванадцять тисяч дев'ятсот шістдесят
три) гривень 48 копійок та судовий збір в
розмірі 243 (двісті сорок три) гривень 60
копійок.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Запорізької області через
Мелітопольський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:
Н.В.Кучеренко