Справа № 161/5381/14-ц
Провадження № 2/161/2081/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

(заочне)

13 травня 2014 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської
області

в складі: головуючого - судді Філюк Т.М.

при секретарі Коритнюк А.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу
за договором позики.

Свій позов мотивує тим, між ним та
відповідачем 12 серпня 2011 року було
укладено договір позики, згідно якого
ОСОБА_1, передав ОСОБА_2 20000 гривень зі
строком повернення до 12 жовтня 2011 року.
Даний договір 12 серпня 2011 року був
нотаріально посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3

Зі спливом зазначеного терміну, ОСОБА_2
кошти не повернула і ухиляється від
виконання зобов'язання.

Просить стягнути з відповідача на його
користь 20000 гривень заборгованості за
договором позики та понесені судові
витрати.

В судове засідання позивач не з'явився,
подав суду заяву про розгляд справи у
його відсутності, не заперечував щодо
постановлення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не
з'явилась, хоча належним чином була
повідомлена про час та місце розгляду
справи.

За погодженням з позивачем суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК
України.

Дослідивши письмові докази у справі,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу
України, за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Згідно ч. 1 ст. 1047 Цивільного кодексу
України, договір позики укладається у
письмовій формі, якщо його сума не
менш як у десять разів перевищує
встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа, -
незалежно від суми.

Судом встановлено, що 12 серпня 2011 року
було укладено договір позики, згідно
якого ОСОБА_1, передав ОСОБА_2 20000
гривень зі строком повернення до 12
жовтня 2011 року. Даний договір 12 серпня
2011 року був нотаріально посвідчений
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
(а.с.7).

Також встановлено, що до дня звернення
позивача в суд, відповідач не повернула
позивачу борг в сумі 20000 гривень, чим
порушила вимоги ст.1049 Цивільного
кодексу України та зобов'язання по
вищевказаному договору.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Проаналізувавши зібрані та
дослідженні по справі докази, суд
прийшов до висновку, що з відповідача
слід стягнути в користь ОСОБА_2 20000
гривень заборгованості за договором
позики.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати, а тому з
відповідача в користь позивача слід
стягнути сплачений судовий збір.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 58, 59, 60, 88, 213, 214, 215,
218, 226 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 533, 1046, 1047
ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь
ОСОБА_1 20000 (двадцять тисяч) гривень
боргу за договором позики.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1
понесені судові витрати по справі, а
саме: 243 (двісті сорок три) гривні
судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте
Луцьким міськрайонним судом за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя

Луцького міськрайонного суду
Філюк Т.М.