Справа № 559/2701/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне рішення)

19 вересня 2014 року Дубенський
міськрайонний суд Рівненської
області,

в особі головуючої судді
Лопухович А.О.,

при секретарі
Федчук А.А.,

за участю представника позивача
Нестерука В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засідання в місті Дубно справу за
позовом публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

В обгрунтування своїх вимог позивач
посилається на те, що відповідно до
укладеного договору б/н від 27.11.2007 року
ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 2000 грн.
у вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36,00 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом. Щодо зміни
кредитного ліміту банк керується п. 3.2.
п. 3.3 Умов та Правил надання банківських
послуг , де зазначено, що Клієнт дає
свою згоду, що кредитний ліміт
встановлюється за рішенням Банку і
клієнт дає банку право в будь-який
момент змінити (зменшити або збільшити)
кредитний ліміт. Підписання даного
договору є прямою і безумовною згодою
позичальника щодо прийняття будь-якого
розміру кредитного ліміту,
встановленого банком. Відповідач
підтвердив свою згоду на те, що
підписана заява разом з умовами та
правилами надання банківських послуг,
правилами користування платіжною
карткою та тарифами банку складає між
ним та банком договір, що
підтверджується підписом у заяві. Банк
нараховує відсотки за користування
кредитом в розмірі, встановленому
тарифами банку з розрахунку 360
календарних днів на рік. Банк свої
зобов»язання за договором та угодою
виконав в повному обсязі, а саме надав
відповідачу кредит у розмірі,
встановленому договором. Відповідно до
п. 6.5 Умов та правил надання банківських
послуг позичальник зобов»язується
погашати заборгованість за кредитом,
відсотками за його використання, за
перевитрати платіжного ліміту, а також
оплачувати комісії на умовах,
передбачених договором. Власник картки
зобов»язаний слідкувати за витратами
коштів в межах платіжного ліміту з
метою запобігання виникнення
овердрафту. Відповідно до п.8.6 умов та
правил надання банківських послуг - при
порушенні позичальником строків
платежів по якомусь із грошових
зобов»язань більш ніж на 30 днів,
позичальник зобов»язаний сплатити
банку штраф в розмірі 500 гривень плюс 5
відсотків від суми позову. Відповідач
не надавав своєчасно банку грошові
кошти для погашення заборгованості за
кредитом, відсотками, а також іншими
витратами відповідно до умов договору.
У зв»язку із зазначеними порушеннями
відповідач станом на 30.06.2014 року має
заборгованість в сумі 6932,94 грн, яка
складається з: заборгованості за
кредитом - 1503,46 грн. , заборгованості по
процентам за користування кредитом в
сумі - 3123,03 грн., заборгованості з пені
та комісії за користування кредитом в
сумі- 1500,12 грн., а також штрафів - 500 грн. -
фіксована частина, 306,33 грн. - процентна
складова. Просить стягнути з
відповідача суму заборгованості в
розмірі 6932,94 грн., а також судові
витрати по справі.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
просить задоволити позов. Не заперечує
проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не
з»явився, хоча про день та час розгляду
справи був повідомлений в
установленому законом порядку, про що
свідчить розписка. Причина неявки суду
невідома, а таму не може вважатися
поважною.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов
до висновку, що позов не підлягає до
задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до укладеного договору б/н
від 27.11.2007 року ОСОБА_2 отримав кредит у
розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму
залишку заборгованості за
кредитом.(а.с.10-16 ).

Згідно з наданим банком розрахунку
заборгованість відповідача перед
позивачем станом на 30.06.2014 року має
заборгованість в сумі 6932, 94 грн, яка
складається з заборгованості за
кредитом - 1503, 46 грн. заборгованості по
процентам за користування кредитом в
сумі - 3123,03 грн., заборгованості з пені
та комісії за користування кредитом в
сумі 1500,12 грн., а також штрафів - 500 грн. -
фіксована частина, 306,33 грн. - процентна
складова. (а.с.6-9).

Відповідно до роз'яснення, що міститься
у п.31 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №5 від 30 березня 2012 року (із
змінами внесеними постановою №7
Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 7 лютого 2014
року) «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» при застосуванні
положення п.7 ч.11 ст.11 Закону України
«Про захист прав споживачів», яким
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув, суди мають
виходити з того, що у системному зв'язку
з ч.11 ст.11 зазначеного Закону ця вимога
стосується позасудового порядку
повернення споживчого кредиту і
спрямована на те, щоб встановити
судовий контроль за вирішенням таких
вимог кредитодавця з метою захисту
прав споживача як слабшої сторони
договору споживчого кредиту. У зв'язку
з цим та враховуючи, що ЦК не передбачає
заборони пред'явлення окремих вимог у
зв'язку з пропущенням строку позовної
давності, при вирішенні таких спорів,
суди повинні враховувати положення ЦК
про позовну давність. Оскільки зі
спливом строків позовної давності до
основної вимоги вважається, що позовна
давність спливла і до додаткової
вимоги (стягнення неустойки,
накладення стягнення на заставлене
майно тощо), положення п.7 ч.11 ст.11 Закону
«Про захист прав споживачів» та вимоги
ЦК щодо позовної давності
застосовуються й до додаткових вимог
банку (іншої фінансової установи).

Згідно п.23 ст.1 Закону України «Про
захист прав споживачів» кошти, які
надані кредитодавцем (банком або іншою
фінансовою установою) споживачеві на
придбання продукції є споживчим
кредитом. Таким чином, ОСОБА_2 був
отриманий споживчий кредит, як це
вказано у п.3.4 Умов і правил надання
банківських послуг. (а.с.12)

Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що
зобов'язання повинно виконуватися
належним чином і в установлений строк
згідно з вказівками закону, договору.

У відповідності із укладеним договором
та ст.ст.1049,1050,1054 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути кредит та
сплатити проценти.

Отримання кредитних коштів в межах
кредитної лінії визнають обидві
сторони. Згідно з розрахунком
заборгованості, поданої позивачем, з
дня здійснення останньої проплати, а
саме з 18 грудня 2008 року відповідач не
здійснював жодного платежу щодо його
погашення, або погашення відсотків за
його користування. З цього часу і
позивач ніяких дій щодо погашення
відповідачем кредитної заборгованості
не вчиняв.

Згідно ст.ст.256,267 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу. Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

За таких обставин, з дня отримання
кредиту, почався відлік строків
позовної давності. З настанням строку
виконання зобов'язань за кредитним
договором позивач дізнався чи повинен
був дізнатися про порушення свого
права. Позов же пред»явлено лише у
серпні 2014 року, тобто поза межами
визначеного ЦК України строку позовної
давності, по минуванню більше 6 років.

Абз.3 п.11 постанови Пленуму Верховного
Суду України №14 від 18 грудня 2009 року
«Про судове рішення у цивільній
справі» роз'яснено, що у випадку
пропуску без поважної причини строку
для звернення з позовом суд зазначає
про відмову у позові з цих підстав, якщо
про застосування позовної давності
заявлено стороною у спорі, зробленою
ним до ухвалення рішення, крім
випадків, коли позов не доведено, що є
самостійною підставою для цього.

Оскільки у даному випадку не
вимагається заявлення стороною про
застосування позовної давності,
поважних причин її пропущення не
встановлено, суд прийшов до висновку
про необхідність відмовити у
задоволенні позову з підстав пропуску
позивачем строку позовної давності.

За таких обставин, керуючись ст.ст.3, 6,
57, 60, 174, 212, 215, 224 ЦПК України, ст.ст.525, 526
ЦК України, Постановою Пленуму
Верховного Суду України №14 від 18
грудня 2009 року «Про судове рішення у
цивільній справі», Постановою Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №5 від 30 березня 2012 року (із
змінами внесеними постановою №7
Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 7 лютого 2014
року) «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» суд,-

Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - в
зв»язку із пропуском строку позовної
давності.

Копію заочного рішення направити
відповідачу не пізніше трьох днів з дня
його проголошення.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, яка
подається протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

У разі неподання заяви про
перегляд в десятиденний строк, заочне
рішення набирає чинності після
закінчення цього строку.

Суддя: