АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/2516/2014р.
Головуючий в І інстанції
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року вересня місяця 17 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого: Радченка С.В.

Суддів: Вейтас І.В., Склярської І.В.

при секретарі: Сікорі О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Херсоні
цивільну справу за апеляційними
скаргами товариства з обмеженою
відповідальністю «Виробничо -
комерційна фірма «Ізумруд та ОСОБА_1 на
рішення Дніпровського районного суду
м. Херсона від 03.02.2014 року у справі за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю
«Виробничо-комерційна фірма «Ізумруд»
до ОСОБА_1 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року до суду із зазначеним
позовом звернулось товариство з
обмеженою відповідальністю «Виробничо
- комерційна фірма «Ізумруд» (далі - ТОВ
«ВКФ «Ізумруд»), обґрунтовуючи свої
позовні вимоги тим, що рішенням
Дніпровського районного суду м.
Херсона від 08.04.2010 року, позов ТОВ «ВКФ
«Ізумруд» задоволено частково, та
стягнуто з відповідачки 26240 грн.
заборгованості по договору про надання
інформаційно-консультаційних послуг
з придбання об'єкта нерухомості від
01.10.2007 року. При цьому вказаним рішенням
встановлено, що строк виконання такого
зобов'язання настав 01.10.2007 року.
Рішенням апеляційного суду
Херсонської області від 20.07.2010 року
вказане рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким у задоволенні позову було
відмовлено. Ухвалою Верховного суду
України від 06.04.2011 року рішення
апеляційного суду Херсонської області
від 20.07.2010 року скасовано та залишено в
силі рішення Дніпровського районного
суду від 08.04.2010 року. 06.11.2013 року
відповідачка погасила заборгованість
в порядку примусового виконання
рішення на рахунок ВДВС Дніпровського
РУЮ. 11.11.2013 року ВДВС Дніпровського РУЮ
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження погашенням
боргу в повному обсязі. В результаті
несвоєчасного погашення
заборгованості з 01.10.2007 року по 06.11.2013
року ТОВ «ВКФ «Ізумруд» зазнало
збитків, розмір яких встановлено ст. 625
ЦК України. У зв'язку з чим, ТОВ «ВКФ
«Ізумруд» просило стягнути з ОСОБА_1 на
їх користь інфляційні втрати та 3 %
річних з простроченої суми за період
прострочення в сумі 26311, 19 грн., а також
судовий збір у сумі 263, 11 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Херсона від 03.02.2014 року позов ТОВ «ВКФ
«Ізумруд» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВКФ
«Ізумруд» інфляційні втрати та 3 %
річних з простроченої суми за період
прострочення в межах строку позовної
давності в сумі 4278, 65 грн., а також
судовий збір у сумі 263, 11 грн. В іншій
частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду ТОВ «ВКФ
«Ізумруд» подало апеляційну скаргу в
якій, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просило рішення суду частково
скасувати та ухвалити нове, яким
позовні вимоги ТОВ «ВКФ «Ізумруд»
задовольнити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права
просила рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким у задоволенні
позовних вимог ТОВ «ВКФ «Ізумруд»
відмовити.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу ТОВ ВКФ «Ізумруд» ОСОБА_1
висловила свою незгоду з висновками,
які були встановлені ухвалою колегії
суддів Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ та просила не брати
їх до уваги.

Заслухавши доповідача, учасників
процесу, які з'явилися до суду,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у визначених
цивільно-процесуальним законом межах,
колегія суддів вважає, що скарга ТОВ
«ВКФ «Ізумруд» підлягає задоволенню у
повному обсязі, а скаргу ОСОБА_1 слід
відхилити з наступних підстав.

Частково задовольняючи позов, суд
першої інстанції виходив із того, що
присудження судом до виконання
основного зобов'язання в натурі не
тягне його припинення з дня набрання
законної сили рішенням суду і не
виключає стягнення процентів, пені та
збитків, а також інших штрафних
санкцій, передбачених договором, до дня
фактичного виконання зобов'язання та
стягнув ці суми в межах трьохрічного
строку позовної давності.

Проте, повністю з таким висновком суду
погодитися не можна, оскільки суд
прийшов до нього, допустивши порушення
норм матеріального та процесуального
права, що відповідно до вимог п.4 ст.309
ЦПК України є підставою для часткового
скасування рішення суду і ухвалення
нового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що
01.10.2007 року між позивачем ТОВ «ВКФ
«Ізумруд» та відповідачкою ОСОБА_1
укладено договір про надання
інформаційно- консультаційних послуг
при придбанні об'єкта нерухомості
(а.с.6).

Згідно п. 4.1 Договору послуги виконавця,
передбаченої даним договором,
оплачуються замовником по
прейскуранту виконавця після обрання
об'єкта нерухомості і своєї згоди на
надання конкретних послуг по предмету
даного договору - один раз в розмірі 4 %
від ціни продавця.

Згідно п. 7.1 Договору за згодою сторін
сума оплати послуг виконавця
відповідно до п. 4.1 даного договору
складає 26240 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду
від 08.04.2010 року позов ТОВ «ВКФ «Ізумруд»
задоволено частково, та стягнуто з
відповідачки ОСОБА_1 26240 грн.
заборгованості по договору про надання
інформаційно-консультаційних послуг
по надбанню об'єкту нерухомості від
01.10.2007 року (а.с.6-9).

Рішенням апеляційного суду
Херсонської області від 20.07.2010 року
вказане рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове, яким у
задоволенні позову ТОВ «ВКФ «Ізумруд»
відмовлено (а.с.10-11).

Ухвалою ВСУ від 06.04.2011 року рішення
апеляційного суду Херсонської області
від 20.07.2010 року скасовано та залишено в
силі рішення Дніпровського районного
суду м. Херсона від 08.04.2010 року (а.с.12-13).

Статтею 526 ЦК України визначено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом,
зокрема виконанням, проведеним
належним чином (частина 1 статті 598,
частина 1 статті 599 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 625 ЦК України
наслідки прострочення боржником
грошового зобов'язання у вигляді
інфляційного нарахування на суму боргу
й 3 % річних виступають способом захисту
майнового права та інтересу, який
полягає у відшкодуванні матеріальних
витрат стягувача від знецінення
грошових коштів унаслідок інфляційних
процесів і отриманні компенсації
(плати від боржника за користування ним
коштами, належними до сплати
стягувачеві).

За таких обставин, відповідачу слід
повернути позивачу інфляційні втрати
та 3 % річних за прострочений строк до
дня фактичного повернення коштів.

Таким чином, висновок суду про
стягнення з відповідача суми збитків
за прострочення зобов'язання з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення та
трьох процентів річних від
простроченої суми є обґрунтованим.

Разом з тим колегія не погоджується з
висновком суду першої інстанції про
застосування строку позовної давності,
оскільки, відповідно до ч.1 ст.264 ЦК
України перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку. Відповідно до ч. 2
цієї статті позовна давність
переривається у разі пред'явлення
особою позову до нього з кількох
боржників, а також якщо предметом спору
є лише частина вимоги, право на яку має
позивач.

Після переривання перебіг позовної
давності починається заново.

Час, що минув до переривання перебігу
позовної давності, до нового строку не
зараховується.

Позивачем було пред'явлено позов про
стягнення основної суми боргу в межах
трирічного строку, встановленого ст. 257
ЦК України. Вимоги щодо стягнення 3%
річних та інфляційних втрат є
похідними від вимог щодо стягнення
основної суми боргу, а відтак, з
поданням позову перебіг позовної
давності переривається. Оскільки після
переривання перебіг позовної давності
починається заново позивач вправі
звернутися до суду із позовними
вимогами щодо стягнення
заборгованості з урахуванням індексу
інфляції та трьох відсотків річних від
простроченої суми боргу так як він не
вважається таким, що пропустив строк
позовної давності.

Крім того, погасивши 6 листопада 2013 року
заборгованість, позивачка визнала свій
обов'язок по виконанню умов договору.

На наведені обставини суд першої
інстанції уваги не звернув і дійшов
помилкового висновку про стягнення
грошових коштів за три роки, що
передували зверненню позивача до суду.

За таких обставин рішення суду в
частині відмови в задоволенні позовних
вимог про стягнення 22 032, 34 грн.
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про задоволення
позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Виробничо
- комерційна фірма «Ізумруд»
задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Херсона від 03.02.2014 року в частині
відмови в задоволенні позовних вимог
про стягнення 22032, 34 грн. скасувати та
ухвалити в цій частині нове рішення про
задоволення вказаних позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю
«Виробничо-комерційна фірма «Ізумруд»
інфляційні витрати та 3% річних з
простроченої суми за період
прострочення в сумі 22 032, 34 грн.

В іншій частині зазначене рішення суду
залишити без змін.

Рішення набирає чинності після
проголошення та може бути оскаржене
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних і кримінальних справ у
касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: