Номер провадження: 22-ц/785/4958/14
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2014 року

м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого Артеменка І.А.,

суддів Сватаненка В.І.,

ОСОБА_2,

при секретарі Добряк Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» в особі філії – Одеського
обласного управління АТ «Ощадбанк» на
рішення Любашівського районного суду
Одеської області від 20 березня 2014 року
по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» в особі філії –
Одеського обласного управління АТ
«Ощадбанк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором,-

встановила:

У січні 2014 року Публічне акціонерне
товариство «Державний ощадний банк
України» в особі філії – Одеського
обласного управління АТ «Ощадбанк»
(далі Банк) (уточнюючи свої позовні
вимоги) звернулося до суду з позовом до
ОСОБА_3 та просило стягнути з
останнього заборгованість за кредитом
у розмірі 25720, 48 грн..

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
29.08.2007 року між Банком та ОСОБА_4 був
укладений кредитний договір,
відповідно до якого останній отримав
кредит у сумі 72144 грн., для здійснення
оплати за автомобіль, під 18 % річних, з
остаточним терміном погашення кредиту
до 28.08.2012 року.

У якості забезпечення виконання
зобов’язань за кредитним договором
29.08.2007 року між сторонами був укладений
договір застави автомобіля марки Chevrolet
Lacetti 196, який належить відповідачу на
праві власності .

Оскільки відповідач взяті на себе
зобов’язання не виконав, то Банк
звернувся до суду з зазначеним позовом
та просив стягнути з ОСОБА_3 25720,48 грн., з
них:

-           прострочені проценти за
користування кредитом – 15031,82 грн.;

-          прострочена комісійна
винагорода за супроводження кредиту –
600 грн.;

-          пеня за прострочений
основний борг по кредиту – 7059,86 грн.;

-          пеня за прострочені
проценти за користування кредитом –
2977,56.;

-          пеня за прострочену
комісійну винагороду за супроводження
кредиту – 51,24 грн..

Рішенням Любашівського районного суду
Одеської області від 20 березня 2014 року
позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» в особі філії –
Одеського обласного управління АТ
«Ощадбанк» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_3 Адранника
Седраковичана на користь Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» в особі філії –
Одеського обласного управління АТ
«Ощадбанк» заборгованість за кредитом
у сумі 15631,82 грн., з них: прострочені
проценти за користування кредитом –
15031,82 грн. та прострочена комісійна
винагорода за супроводження кредиту –
600 грн.. Також стягнуті судові витрати у
розмірі 156,32 грн.. В іншій частині позову
відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням
суду, Публічне акціонерне товариство
«Державний ощадний банк України» в
особі філії – Одеського обласного
управління АТ «Ощадбанк» подало до
суду апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду скасувати, в частині
відмови у задоволенні позовних вимог,
та в цій частині ухвалити нове рішення,
яким стягнути з ОСОБА_3 на користь Банку
пеню у розмірі 10088,66 грн., з яких: пеня за
прострочений основний борг по кредиту
– 7059,86 грн., пеня за прострочені
проценти за користування кредитом –
2977,56., пеня за прострочену комісійну
винагороду за супроводження кредиту –
51,24 грн..

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, який
доповів зміст рішення, яке оскаржено,
доводи апеляційної скарги, межі, в яких
повинні здійснюватись перевірка
рішення, встановлюватися обставини і
досліджуватися докази, вислухавши
думку учасників процесу, колегія
суддів вважає необхідним апеляційну
скаргу відхилити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу та залишає рішення суду без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті та справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог Публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» в особі філії – Одеського
обласного управління АТ «Ощадбанк» в
частині стягнення з ОСОБА_3 пені у
розмірі 10088,66 грн., суд першої інстанції
виходив з того, що позивач пропустив
строк позовної давності щодо стягнення
пені, яка встановлена в один рік.

Вирішуючи спір по суті, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції повно
та всебічно дослідив обставини по
справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, що їх
регулює.

Рішення суду першої інстанції
оскаржується лише в частині відмови у
задоволенні позову, тому апеляційний
суд перевіряє законність ухвалення
рішення лише в зазначеній частині.

Так, апеляційним судом встановлено,
підтверджено матеріалами справи та не
спростовується сторонами, що 29.08.2007
року між Публічним акціонерним
товариством «Державний ощадний банк
України» в особі філії – Одеського
обласного управління АТ «Ощадбанк» та
ОСОБА_4 був укладений кредитний
договір, відповідно до якого останній
отримав кредит у сумі 72144 грн., для
здійснення оплати за автомобіль, під 18 %
річних, з остаточним терміном
погашення кредиту до 28.08.2012 року.

У якості забезпечення виконання
зобов’язань за кредитним договором
29.08.2007 року між сторонами був укладений
договір застави автомобіля марки Chevrolet
Lacetti 196, який належить відповідачу на
праві власності .

Оскільки відповідач взяті на себе
зобов’язання не виконав, то Банк
звернувся до суду з зазначеним позовом
та просив стягнути з ОСОБА_3 25720,48 грн., з
них:

-           прострочені проценти
за користування кредитом – 15031,82 грн.;

-          прострочена комісійна
винагорода за супроводження кредиту –
600 грн.;

-          пеня за прострочений
основний борг по кредиту – 7059,86 грн.;

-          пеня за прострочені
проценти за користування кредитом –
2977,56.;

-          пеня за прострочену
комісійну винагороду за супроводження
кредиту – 51,24 грн..

Відповідно до ст. 258 ЦК України
спеціальна позовна давність щодо вимог
про стягнення неустойки (штрафу, пені)
встановлена в один рік. Відповідно до п.
4 ст. 267 ЦК України сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

Як вбачається з заяви представника
ОСОБА_3 – ОСОБА_5 останній просить
застосувати строк давності та
відмовити Банку у задоволенні позову в
частині стягнення пені у зв’язку з
пропуском строку давності (а.с.145).

З розрахунку, який був наданий
позивачем, вбачається, що пеня у
загальному розмірі 10088,66 грн. була
нарахована за період з 17.06.2011 року по
28.08.2012 року, а Банк з позовом про
стягнення пені звернувся лише 09.01.2014
року, тобто після спливу строку,
передбаченого ст.. 258 ЦК України.

На підставі зазначеного, колегія
суддів дійшла висновку, що рішення суду
першої інстанції в частині відмови у
задоволенні позову у зв’язку із
спливом спеціальної позовної давності
щодо стягнення з ОСОБА_3 пені у розмірі
10088,66 грн. є цілком законним та
обґрунтованим.

Судова колегія погоджується з
висновками суду першої інстанції,
оскільки вони відповідають зібраним у
справі доказам, яким судом дана належна
оцінка, правильно визначена юридична
природа правовідносин і закон, який їх
регулює.

Викладені в апеляційній скарзі доводи
не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи по суті.

При таких обставинах, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
правильно встановлені фактичні
обставини по справі, рішення суду
відповідає вимогам ст. ст. 213, 215 ЦПК
України, а тому не вбачає підстав для
його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314, 315,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» в
особі філії – Одеського обласного
управління АТ «Ощадбанк» відхилити.

Рішення Любашівського
районного суду Одеської області від 20
березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала колегії суддів
набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала колегії суддів може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня
проголошення до суду касаційної
інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської
області

ОС
ОБА_6

ОС
ОБА_7

ОС
ОБА_2