Справа № 738/1063/14-ц
№ провадження 2/738/254/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2014 року
Менський районний суд

Чеpнiгiвської областi

в складі:

головуючого судді Сова Т.Г.

секретаря
Корюковець П.Д.

pозглянувши у вiдкpитому судовому
засiданнi в залі суду м. Мена
Чернігівської області справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «АКЦЕНТ - БАНК» до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості,

В С Т А H О В И В:

07 травня 2014 року до Менського районного
суду Чернігівської області надійшла
позовна заява ПАТ «АКЦЕНТ - БАНК» про
стягнення заборгованості з ОСОБА_1
Позов мотивовано тим, що відповідно до
укладеного договору №АВЕQRC01850024 від
04.12.2007 року ОСОБА_1 отримав кредит у
розмірі 4623 грн. 30 коп. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 12% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом. Згідно
умов укладеного договору він
складається із заяви позичальника та
умов надання споживчого кредиту
фізичним особам. Відповідач станом на
14.03.2014 року порушив умови кредитного
договору і має прострочену
заборгованість. Добровільно погасити
заборгованість за кредитним договором
відповідач не бажає. В зв'язку з цим,
позивач звернувся до суду та просить в
судовому порядку стягнути з
відповідача заборгованість за
кредитним договором - 36833, 87 грн., а також
понесені позивачем витрати при
зверненні до суду з позовною заявою - 368
грн. 34 коп.

Представник позивача в судове
засідання не з'явися, але надіслав
заяву про розгляд справи за його
відсутності. Позовні вимоги підтримує.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про можливість розгляду
справи без участі сторін, на підставі
наявних доказів у матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 Цивільного
процесуального кодексу України (далі
ЦПК України), у разі неявки в судове
засідання сторін, які беруть участь у
справі, чи в разі якщо відповідно до
положень ЦПК України розгляд справи
здійснюється судом за відсутності
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши зібрані по справі докази,
суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 1054 Цивільного кодексу
України (далі ЦК України), за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідачу 04.12.2007 року було надано
кредит у сумі 4623 грн. 30 коп. (а. с. 4).

Позивач свої зобов'язання за кредитним
договором виконав у повному обсязі,
тоді як відповідач в порушення умов
кредитного договору, а також ст. 509, 526,
1054 ЦК України свої зобов'язання не
виконав.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь
другої сторони (кредитора) певну дію
(передати майно, виконати роботу,
надати послугу, сплатити гроші тощо)
або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку. А
також ч. 3 даної статті передбачено, що
зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.

Вiдповiдно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(належне виконання).

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема,
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
законом або договором, або розірвання
договору, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за ввесь час
прострочення, а також 3 % річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми невиконаного або неналежно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Із доданих до позовної заяви
розрахунків заборгованості слідує, що
заборгованість за кредитним договором
за період з 14.12.2007 року і на 14.03.2014 року
становить - 36 833, 87 грн., зокрема
заборгованість за кредитом в тому
числі прострочене тіло становить 4623
грн. 30 коп., заборгованість за
відсотками - 463 грн. 02 коп.,
заборгованість з комісії - 1331 грн. 46
коп., заборгованість з пені 28 185 грн. 91
коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн.,
штраф (відсоток від суми
заборгованості) 1730 грн. 18 коп. (а. с. 4).

Проаналізувавши надані обрахунки, суд
дійшов до висновку, що розмір
заборгованості з пені в 6 разів
перевищує розмір простроченого тіла,
що є порушенням принципів
справедливості, добросовісності і
розумності.

Рішенням Конституційного суду України
від 11 липня 2013 року №7-рп/2013 (справа
№1-12/2013) визначено, що вимога про
нарахування та сплату неустойки за
договором споживчого кредиту, яка є
явно завищеною, не відповідає
передбаченим у п. 6 ст. 3, ч. 3 ст. 509 та ч. 1, 2
ст. 627 ЦК України засадам
справедливості, добросовісності,
розумності як складовим елементам
загального конституційного принципу
верховенства права. Наявність у
кредитора можливості стягувати із
споживача надмірні грошові суми як
неустойку спотворює її дійсне правове
призначення, оскільки із засобу
розумного стимулювання боржника
виконувати основне грошове
зобов'язання неустойка перетворюється
на несправедливо непомірний тягар для
споживача та джерело отримання
невиправданих додаткових прибутків
кредитором.

Тому суд, керуючись ст. 551 ЦК України
суд вважає за необхідне зменшити
розмір заборгованості з пені з суми
зазначеної позивачем - 28 185 грн. 91 коп. на
суму спів розмірну тілу кредита, а саме
- 4623 грн. 30 коп.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо
позичальник не повернув суму позики,
він зобов'язаний сплатити грошову суму
відповідно до ст. 625 ЦК України.

Згідно із ст. 599 з ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Таким чином, суд приходить до висновку
про те, що позовні вимоги ПАТ КБ «Дельта
Банк» підлягають частковому
задоволенню та з відповідача на
користь позивача підлягає стягненню
заборгованість за кредитним договором
в сумі 13 271 грн. 26 коп., а також сплачений
позивачем судовий збір в розмірі 366 грн.
82 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 509, 526, ч. 3 ст. 549, 599, 610-611, ч. 2 ст. 625, 1050,
1054 ЦК України, ст. ст. 213 - 215 ЦПК України,
суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «АКЦЕНТ -
БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь ПАТ «АКЦЕНТ - БАНК» на р/р
0010 МФО 307770, ,
заборгованість за кредитним договором
13 271 грн. 26 коп. (тринадцять тисяч двісті
сімдесят одна грн. 26 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь ПАТ «АКЦЕНТ - БАНК» на р/р
0001 МФО 307770, ,
витрати по сплаті судового збору в сумі
368 грн. 34 коп. (триста шістдесят вісім
грн. 34 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Менського районного суду
Чернігівської області протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення
особами, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення.

Суддя
Т.Г. Сова