справа № 165/1462/14-ц
провадження №2/165/378/14
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2014 року
м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської
області в складі:

головуючого
судді Ференс-Піжук О.Р.,

при секретарі
Харук Ю.І.,

за участю

представника позивача
ОСОБА_1,

відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті
Нововолинську справу за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

встановив:

17 червня 2014 року ОСОБА_3 звернулася в
суд з позовом до ОСОБА_2 про зміну
розміру аліментів на утримання
неповнолітнього сина.

Позов обґрунтовує тим, що на
підставі рішення Нововолинського
міського суду Волинської області від 18
листопада 2009 року з відповідача
стягуються аліменти в її користь на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 300 гривень
щомісячно до досягнення дитиною
повноліття. Вважає, що з того часу
матеріальне становище відповідача
ОСОБА_2 змінилось, він влаштувався на
роботу і на даний час працює
водієм-експедитором в ТзОВ «ВМП» в м.
Нововолинську, отримує заробітну
плату, його щомісячний середній
заробіток становить 3760 гривень.
Позивач працює неофіційно, має
нестабільний мінливий дохід від
тимчасових заробітків за кордоном.
Вказує, що витрати на дитину значно
збільшились, син навчається у школі,
потребує шкільного приладдя, одягу,
шкільної та спортивної форми,
відповідного взуття та всього
необхідного для навчання та розвитку
дитини. Вважає, розмір аліментів
стягуваних за рішенням суду в сумі 300
гривень незначним, та враховуючи, що у
відповідача змінилось матеріальне
становище, просить змінити розмір
аліментів та присудити до стягнення в
її користь на утримання
неповнолітнього сина аліменти в
розмірі ? частини доходу відповідача.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримала з наведених у позові
підстав в редакції 12 червня 2014 року.
Пояснила, що матеріальний стан
відповідача ОСОБА_2 суттєво змінився,
оскільки він працює
водієм-експедитором в ТзОВ «ВМП» в м.
Нововолинську, має постійний дохід.
Вказала, що матеріальне становище
відповідача є кращим від позивача, яка
на даний час немає постійної роботи,
отримує доходи від тимчасових
заробітків. Зазначає, що витрати на
дитину значно збільшились, син
позивача як школяр потребує значних
коштів для придбання необхідного
шкільного приладдя, одягу та взуття.
Просить збільшити розмір стягуваних
аліментів з ОСОБА_2 на утримання сина
позивача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на
користь ОСОБА_3 та стягувати щомісячно
по ?? частині всіх доходів відповідача
на утримання неповнолітнього сина до
досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2
визнав частково, не заперечив щодо
зміни розміру аліментів, однак вважає
достатньою сумою до стягнення 600
гривень щомісячно на утримання дитини.
Зазначив, що розмір аліментів - ?
частина від його доходів є завеликим, у
нього є кредитні зобов'язання, які він
виконує на даний час, оскільки
отримував позику для задоволення
потреб родичів теперішньої дружини.
Пояснив, що інших утриманців, в тому
числі неповнолітніх дітей,
непрацездатних батьків, у нього немає.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.192 СК України,
розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі змін матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них.

Рішенням Нововолинського
міського суду Волинської області від 18
листопада 2009 року (а.с.4) присуджено до
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на
утримання неповнолітньої дитини: сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі
300 гривень щомісячно починаючи з 22
жовтня 2009 року до досягнення дитиною
повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 працює в ТзОВ
«ВМП» на посаді експедитора з правом
керування автомобілем, його середня
заробітна плата становить 3882,63 гривень,
що підтверджується довідкою ТзОВ «ВМП»
від 09.07.2014 року (а.с.23) та копією довідки
про доходи від 18.07.2014 року (а.с.33).

Як вбачається з товарних чеків за
липень, серпень 2014 року (а.с.34-39)
позивачем ОСОБА_3 було понесено витрати
на придбання синові одягу, взуття,
канцелярських товарів, продуктів
харчування.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27
Конвенції ООН про права дитини від 20
листопада 1989 року, яка ратифікована
Постановою Верховної Ради України №
789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула
чинності для України 27 вересня 1991 року,
держава визнає право кожної дитини на
рівень життя, необхідний для фізичного,
розумового, духовного, морального і
соціального розвитку дитини. Батьки
або інші особи, які виховують дитину,
несуть основну відповідальність за
забезпечення в межах своїх здібностей
і фінансових можливостей умов життя,
необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року №3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справи щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
розмір аліментів, визначений судовим
рішенням або за домовленістю між
батьками, суд може змінити за позовом
платника або одержувача аліментів у
зв'язку зі зміною матеріального чи
сімейного стану, погіршення чи
поліпшення здоров'я когось із них.

Сімейний кодекс України передбачає
підстави для зміни розміру аліментів,
визначеного за рішенням суду, але не
пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3
ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України
тільки вказує на можливість зміни
раніше встановленого розміру
аліментів за наявності доведених в
судовому порядку підстав, а саме: зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру
аліментів в твердій грошовій сумі (що
фактично є зміною розміру) ст. 184 СК
України відносить: нерегулярний,
мінливий дохід платника аліментів,
одержання частини доходу в натурі та
інші обставини, що мають істотне
значення.

Право вимагати заміни розміру
аліментів шляхом зміни способу
присудження аліментів не може
заперечуватися, адже можливість вибору
способу присудження аліментів з огляду
на мінливість життєвих обставин,
зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не
може обмежуватися разовим її
здійсненням.

Правова позиція Верховного Суду
України у справі за №143 цс 13 свідчить,
що з огляду на відсутність
імперативної заборони змінювати
розмір аліментів шляхом зміни способу
їх присудження, за положеннями ст. 192 СК
України зміна розміру аліментів може
мати під собою зміну способу їх
присудження (зміна розміру аліментів,
стягнутих за рішенням суду у частці від
заробітку (доходу) матері, батька
дитини на розмір аліментів, визначений
у певній твердій грошовій сумі та
навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах
підлягає застосуванню не тільки ст. 192
СК України, але й низка інших норм,
присвячених обов'язку батьків
утримувати своїх дітей (ст. 182
«Обставини, які враховуються судом при
визначенні розміру аліментів», ст. 183
«Визначення розміру аліментів у частці
від заробітку (доходу) матері, батька
дитини», ст. 184 «Визначення розміру
аліментів у твердій грошовій сумі»).

Відповідно до ст.360-7 ЦПК України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за наслідками розгляду заяви
про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішенням Верховного
Суду України. Невиконання судових
рішень тягне за собою
відповідальність, установлену законом.

Як зазначено у ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Всупереч зазначеним вимогам
Цивільного процесуального кодексу
України, відповідач не подав суду
належних доказів, які б підтверджували
підставність та правомірність його
заперечень на позов, в тому числі не
надано доказів щодо неможливості
сплачувати аліменти на утримання
неповнолітнього сина в розмірі ?
частини від його доходу щомісячно до
досягнення дитиною повноліття.
Враховуючи, що у відповідача змінився
матеріальний стан, який став
стабільним та збільшився за рахунок
отриманої заробітної плати, яку він
отримує, працюючи експедитором з
правом керування автомобілем в ТзОВ
«ВМП», суд приходить до висновку про
необхідність змінити розмір аліментів,
які стягуються рішенням
Нововолинського міського суду
Волинської області від 18 листопада 2009
року з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, в користь
ОСОБА_3 аліменти на утримання
неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на 1/4 частину щомісячно
від його заробітку (доходу), але не
менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з дня набрання рішенням
законної сили і до досягнення
повноліття дитиною.

Керуючись ст.10, ст. 11, ст. 60, ст.
88, ст. 209, ст.ст. 213-215, на підставі ст.ст.
180-183, ст. 192 Сімейного кодексу України, -
суд,

вирішив:

Позов задоволити.

Змінити розмір стягуваних
аліментів за рішенням Нововолинського
міського суду Волинської області від18
листопада 2009 року з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця сел. Жовтневе м.
Нововолинська на користь ОСОБА_3 на
утримання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
з 300 (триста) грн. щомісячно на 1/4 частину
щомісячно від його заробітку (доходу),
але не менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з дня набрання рішенням
законної сили і до досягнення
повноліття дитиною.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід
держави судовий збір в сумі 243 (двісті
сорок три) грн. 60 коп.

Рішення суду може бути
оскаржено шляхом подачі апеляційної
скарги до апеляційного суду Волинської
області через Нововолинський міський
суд протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги. У разі
подання апеляційної скарги, після
розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя
О.Р. Ференс-Піжук