АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 542/1389/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/2983/14
Головуючий у 1-й інстанції Івко В. М.
Доповідач Триголов В. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

головуючого: Триголова В.М.

суддів: Омельченко Л.М., Бондаревської
С.М.,

при секретарі: Коваль А.А.

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Новосанжарського районного
суду Полтавської області від 18 серпян
2014 року

за заявою ОСОБА_2 про забезпечення
позову

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про поділ спільного рухомого майна.

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Новосанжарського районного
суду Полтавської області від 18 серпян
2014 року в порядку забезпечення позову
накладено арешт на рухоме майно, яке
належить ОСОБА_1, а саме на автомобіль
«Нісан Кашкай», чорного кольору, д.р.н.
НОМЕР_2, 2011 року, та мікроавтобус
Фольксваген LT 35, білого кольору, д.р.н.
НОМЕР_1, 2003 року, до винесення рішення
суду про поділ спільного рухомого
майна.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, не
погодившись з ухвалою суду, просить її
скасувати та постановити нову, якою у
задоволенні заяви ОСОБА_2 про
забезпечення позову відмовити. Вважає,
що вона постановлена судом з
порушенням норм процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
приходить до висновку, що скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно до п. 1 ч.1 ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
приходить до висновку, що скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно до п. 1 ч.1 ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Як вбачається з матеріалів справи, у
серпні 2014 року ОСОБА_2 звернулася в суд
з позовом до ОСОБА_1 про поділ
спільного рухомого майна, в якому
просила стягнути з відповідача ОСОБА_1
на її користь грошов компенсацію, що
становить 1/2 частину вартості
автомобілів: «Нісан Кашкай», чорного
кольору, д.р.н. НОМЕР_2, 2011 року та
мікроавтобус Фольксваген LT 35, білого
кольору, д.р.н. НОМЕР_1, 2003 року.

15.08.2014 року ОСОБА_2 подала в суд заяву
про забезпечення позову шляхом
накладення арешту на рухоме майно, яке
належить ОСОБА_1 на праві власності, а
саме: автомобілі марки «Нісан Кашкай»,
чорного кольору, д.р.н. НОМЕР_2, 2011 року
та мікроавтобус Фольксваген LT 35, білого
кольору, д.р.н. НОМЕР_1, 2003 року.

В обгрунтування поданої заяви ОСОБА_2
зазначала, що їх з відповідачем
спільним сумісним майном подружжя є
вищевказані автомобілі. Невжиття
заходів забезпечення позову може
утруднити чи зробити неможливим
виконання судового рішення в
майбутньому, в зв'язку з можливою
реалізацією вказаного майна ОСОБА_1

Відповідно до вимог ч.1, ч.3 ст. 151 ЦПК
України суд за заявою осіб, які беруть
участь у справі, може вжити,
передбачені цим Кодексом, заходи
забезпечення позову. Забезпечення
позову допускається на будь-якій
стадії розгляду справи, якщо невжиття
заходів забезпечення може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Згідно з п.п. 1,2 ст. 152 цього Кодексу
позов забезпечується накладенням
арешту на майно або грошові кошти, що
належать відповідачеві і знаходяться у
нього або в інших осіб; забороною
вчиняти певні дії. Види забезпечення
позову мають бути співмірними із
заявленими позивачем вимогами.

У пункті 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22 грудня 2006
року № 9 «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» Верховний Суд дав
роз'яснення, що розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Проаналізувавши надані суду
апеляційної інстанції докази, колегія
суддів приходить до висновку, невжиття
заходів забезпечення позову може
утруднити чи зробити неможливим
виконання судового рішення, вимоги
позовної заяви відповідають виду
забезпечення позову, а тому суд першої
інстанції вірно задовольнив заяву
ОСОБА_2 та забезпечив позов шляхом
накладення арешту на вказане рухоме
майно.

За таких обставин, судова колегія
дійшла до висновку, що апеляційну
скаргу ОСОБА_1 необхідно відхилити, а
ухвалу Новосанжарського районного
суду Полтавської області від 18 серпян
2014 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ч.1 п.1, 315 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Новосанжарського районного
суду Полтавської області від 18 серпян
2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
В.М. Триголов

Судді:
Л.М. Омельченко

С.М. Бондаревська