Справа №339/374/14-ц
03 вересня 2014 року м.
Болехівський міський суд
Івано-Франківської області в складі:
головуючого - судді Головенко О.С.
секретаря судового засідання Галів І.Б.
з участю представника позивача
представника органу опіки та
піклування Досяк Т.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа
орган опіки і піклування виконав-чого
комітету Болехівської міської ради
про надання дозволу на виїзд дитини за
ОСОБА_3 звернулася з позовом , в
якому просить дати дозвіл на виїзд за
кордон до країн Шенгенської Зони та
Чорногорії її сину ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1
на час зимових та літніх канікул в її
супроводі та бабусі ОСОБА_8 без згоди
Свої вимоги обгрунтовує тим, що після
розірвання шлюбу син ОСОБА_9, 1997р.н. та
ОСОБА_7 залишилися проживати з нею і
саме вона дбає про їх матеріальне
забезпечення та виховання, так як
відповідач участі у їх вихованні та
матеріальному забезпеченні не
приймає, не сплачує аліментів. В 2014 році
вона одружилась з громадянином
Чорногорії, де періодично проживає. В
період її відсутності вихованням сина
ОСОБА_7 займається її мама ОСОБА_8
Позивачка стверджує, що вона має
можливість забезпечити гармонійний
розвиток та відпочинок сина за межами
України в період канікул. Однак в
добровільному порядку відповідач не
надає дозвіл на вивіз сина на час
канікул та оздоровлення за кордон та
відмовився підписувати документи у
На даний час вона вагітна, перебуває в
Чорногорії, де збирається народжувати
дитину, то просить надати дозвіл її
матері , яка опікується сином для його
супроводу до Чорногорії та Країн
Представник позивачки підтримала
позовні вимоги , додатково пояснила, що
відповідач усунувся від виховання
своїх дітей, які на даний час
проживають окремо від нього - разом із
позивачкою та її матірю ОСОБА_8 Цього
року оздоровити за кордоном на час
канікул позивач змогла тільки
старшого сина ОСОБА_9, якому не потрібен
дозвіл батька для виїзду . Молодший син
був позбавлений можливості відвідати
її в Чорногорії та оздоровитися на морі
(де вона проживає разом з чоловіком та
мають сіпільний бізнес по наданню
туристичних послуг) та відвідати
Країни Шенгенської Зони через
безпідставну відмову батька надати
дозвіл на виїзд. Негативна поведінка
відповідача до позивачки та дітей була
і під час шлюбу, оскільки він
неодноразово притягався до
адмінвідповідальності за насильство в
Представник органу опіки та
піклування Досяк Т.М пояснила, що між
батьками є неприязні стосунки,
оскільки відповідач окрім того, що не
бере ніякої участі у вихованні дітей,
не надає і матері можливості
оздоровити сина на час канікул за
кордоном та спілкуватися з ним , так як
проживає в Чорногроії, де створила нову
сім'ю. В розмові з сином ОСОБА_7, він
зізнався, що ображений на батька, який
сказав, що не дозволить йому їхати з
мамою на море, в результаті чого мама
поїхала на відпочинок разом із старшим
братом, а він був позбавлений цього, від
чого пережив великий стрес. Вважає, що
відповідач безпідставно ухиляється
від надання дозволу на виїзд дитини за
кордон , а тому просила
Відповідач в судове засідання не
з»явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином. Однак в судове засідання не
з'явився , причину неявки не повідомив.
Зі згоди представника позивача суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає положенням ст. 224
Суд, вислухавши поснення
представника позивача, представника
органу опіки і піклування, вивчивши
матеріали справи, вважає, що позов
підлягає до задоволення з таких
Судом
встановлено, що позивачка з 06.06.1996
року перебувала у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_4 та вони є батьками
неповнолітнього сина ОСОБА_7
На даний час шлюб між сторонами
розірвано, вони проживають окремо.
Син ОСОБА_7 проживає разом з матір"ю
ОСОБА_3 в будинку її матері ОСОБА_8, яка
за час відсутності позивачки здійснює
догляд та займається вихованням
ОСОБА_7. Родинні відносини між
позивачкою та ОСОБА_8 підтверджені
свідоцтво про народження.
Згідно ст.141 СК України мати, батько
мають рівні права та обов'язки щодо
дитини незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини
не впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.
Відповідно до ч.2 ст. 150 СК України
батьки зобов'язані піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток.
Відповідно до ст.12 Закону України "Про
охорону дитинства" на кожного з батьків
покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини. Батьки або
особи, які їх замінюють, мають право і
зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров'я, фізичний,
духовний і моральний розвиток,
навчання, створювати належні умови для
розвитку її природних здібностей,
поважати гідність дитини, готувати її
до самостійного життя та праці.
З акту матеріально-побутового
стану сім"ї вбачається, що ОСОБА_4 не
спілкується з сином ОСОБА_7, усунувся
від виховання і утримання своїх синів,
не надає матеріальної допомоги та
Судом встановлено, що позивачка,
турбуючись про виховання та утримання
сина ОСОБА_7, має можливість виїзду за
кордон: до Країн Шенгенської Зони та
Чорногорії , де по тимчасово проживає
разом із чоловіком, який займається
туристичним бізнесом, може
забезпечити відпочинок та
оздоровлення дитини в цих країнах.
Статтею 313 ЦК України
визначено, що фізична особа, яка не
досягла шістнадцяти років, має право на
виїзд за межі України лише за згодою
батьків (усиновлювачів),
піклувальників у їхньому супроводі або
в супроводі осіб, які уповноважені
У відповідності до ст.4 Закону
України "Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України"
оформлення проїзного документа дитини
провадиться на підставі нотаріально
засвідченого клопотання батьків або
законних представників.
За відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду.
Згідно до п.18 Правил оформлення і
видачі паспортів громадянам України
для виїзду за кордон і проїзних
документів дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення, затверджених
постановою КМ України №231 від 31 березня
1995 року, з наступними змінами і
доповненнями, за відсутності згоди
одного з батьків виїзд неповнолітнього
за кордон може бути дозволений за
рішенням суду.

Відповідно до п. 4 постанови
Кабінету Міністрів України № 724 від 25
серпня 2010 року "Про затвердження Правил
перетинання державного кордону
громадянами України" виїзд за межі
України громадян, які не досягли
16-річного віку, в супроводі одного з
батьків здійснюється за нотаріально
посвідченою згодою другого з батьків
із зазначенням у ній держави
прямування та відповідного
часового проміжку перебування у цій
державі, без нотаріально посвідченої
згоди другого з батьків можливий за
рішенням суду про надання дозволу на
виїзд з України громадянина, який не
досяг 16-річного віку, без згоди та
супроводу другого з батьків.

Встановлено, що позивач на даний
час проживає в м. (Чорногорії) та чекає
народження дитини . А тому необхідність
тимчасового виїзду дитини також
полягає в спілкуванні з матір'ю та
сприяє підтриманню родинних стосунків
.
Жодних обмежень чи заборон,
які унеможливлюють виїзд
неповнолітнього ОСОБА_7 за межі
України для тимчасового перебування в
Чорногорії та Країн Шенгенської Зони
не встановлено. В той же час, на
думку суду, відповідач необґрунтовано
обмежує права позивача на виховання
дитини та обмежує її можливість як
матері надати дитині найкраще.

Суд приходить до висновку про те, що
надання дозволу на тимчасовий
виїзд до країни Чорногорії та Країн
Шенгенської Зони на час літніх та
зимових канікул неповнолітньому
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 в супроводі
матері та бабусі без згоди батька
відповідатиме його інтересам та
сприятиме зміцненню його здоров'я.

Виїзд дитини носить тимчасовий
характер, має на меті відпочинок та
оздоровлення і не пов'язаний з
визначенням місця проживання дитини чи
її еміграцію, а встановлений судом
строк дії дозволу - на час зимових та
літніх канікул -сприятиме своєчасному
поверненню дитини на Україну.

На підставі вищенаведеного та
керуючись ст. 313 ЦК України, ст. 4 п. 2
Закону України Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України,ст. ст.150, 154 СК
України, ст.ст. 10, 60, 88,
213-215 ЦПК України, суд,-

рішив:

Позов задовольнити.

Надати дозвіл на тимчасовий
виїзд до країни Чорногорії та Країн
Шенгенської Зони на час літніх
канікул та зимових канікул
неповнолітньому ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 в
супроводі матері ОСОБА_3 та бабусі
ОСОБА_8 без згоди батька ОСОБА_4.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Якщо особи, які
брали участь в справі , не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення рішення, то вони можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
Болехівським міським судом за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя

Головенко О.С.