Справа № 144/367/14-ц Провадження №
22-ц/772/2241/2014Головуючий в суді першої
інстанції Задорожна Л. І.Категорія
47Доповідач Стеблюк Л. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2014 р. м. ВінницяКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Вінницької
області в складі:

головуючої :
Стеблюк Л.П.

суддів: Жданкіна
В.В., Денишенко Т.О.

при секретарі:
Кирилюк Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Теплицького районного суду Вінницької
області від 19 червня 2014 р 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Продовольча компанія Зоря Поділля»,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог - відділ Держземагентства у
Теплицькому районі, про визнання дій
протиправними, звільнення та
повернення земельної ділянки, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним
позовом, мотивуючи його тим, що 10 липня
2006 року вона уклала з відповідачем ТОВ
«ПК «Зоря Поділля» договір оренди
земельної ділянки, який було
зареєстровано у Теплицькому районному
відділі Вінницької Регіональної філії
13 червня 2008 року. Оскільки договір було
укладено строком на п'ять років, то
вважає, що строк його дії закінчився 13
червня 2013 року. Оскільки, ТОВ «ПК «Зоря
Поділлям, починаючи з 14 червня 2013 року,
продовжує користуватись земельною
ділянкою без достатніх на те законних
підстав, просить визнати дії цього
відповідача протиправними та
зобов'язати його за власний рахунок
звільнити земельну ділянку та
повернути її позивачці. Крім того, 11
квітня 2011 року позивач подала до
відділу Держземагентства у
Теплицькому районі заяву, в якій вона
зазначила про відсутність у неї
будь-яких намірів щодо пролонгації
договору оренди з ТОВ «ПК «Зоря
Поділля» та просила не здійснювати дії,
спрямовані на продовження орендних
відносин, зокрема щодо
реєстрації(перереєстрації) договору,
однак, не зважаючи на таку заяву ОСОБА_2,
відділ Держземагентства вніс 20 липня
2011 року реєстраційний запис за
№02273 до Книги записів щодо
реєстрації договору оренди, щодо якого
було вказано, що він зроблений
помилково.

Ухвалою від 24 березня 2014 року було
відмовлено ОСОБА_2 у відкритті
провадження у справі за її позовом до
відділу Держземагентства в
Теплицькому районі про визнання
протиправними дій відділу щодо
внесення запису №02273 від 20 липня
2011 року про державну реєстрацію
договору оренди землі.

05 травня 2014 року позивач подала заяву
про збільшення розміру позовних вимог,
в якій просить визнати недійсним
договір оренди землі від 08 грудня 2010
року, укладений між нею та ТОВ «ПК «Зоря
Поділля», оскільки державна реєстрація
договору оренди не проведена у зв'язку
з тим, що запис про державну реєстрацію
помилковий.

Рішенням Теплицького районного суду
Вінницької області від 19 червня 2014 р 2014
року в позові ОСОБА_2 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Продовольча компанія «Зоря Поділля»,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог - відділ Держземагентства у
Теплицькому районі, про визнання дій
протиправними, звільнення та
повернення земельної ділянки -
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться
питання про скасування рішення суду та
ухвалення нового, яким відмовити у
задоволенні позову, посилаючись на
неправильне застосування судом норм
матеріального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що остання не
підлягає до задоволення наступних
підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим;
законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом;
обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
дослідженні в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що
під час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження; 3)
які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин; 4) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення
відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 є власником земельної і ділянки,
яка призначена для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що підтверджується державним актом на
право власності на земельну ділянки.

Між позивачем та ТОВ "ПК "Зоря Поділля" 10
липня 2006 року в с.Карабелівка укладено
договір оренди земельної ділянки,
площа якої 2,77 га, строком на 5 років,
вказаний договір було зареєстровано у
Теплицькому районному відділі
Вінницької регіональної філії «Центр
ДЗК» 13 червня 2008 року за №96.

Відповідно до частини другої статті 792
Цивільного кодексу України відносини
щодо найму (оренди) земельної ділянки
регулюються законом. Спеціальним
законом, яким регулюються відносини,
пов'язані з орендою землі, є Закон
України "Про оренду землі".

За змістом статей 18, 20 Закону України
"Про оренду землі" (у редакції, яка була
чинною на момент виникнення спірних
правовідносин) договір оренди землі
підлягає державній реєстрації, якщо
такий договір укладений. Після
державної реєстрації укладеного
договору оренди землі він набирає
чинності.

Відповідно до пункту 43 договору від 10
липня 2006 року договір набирає чинності
після підписання сторонами та
державної реєстрації.

Частиною першою статті 638 ЦК України
передбачено, що договір є укладеним,
якщо сторони в належній формі досягли
згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди.

Отже, сторони договору, дійшовши згоди
щодо всіх істотних умов договору
оренди землі, складають і підписують
договір, надаючи згоді встановленої
форми.

Разом із тим цивільні права та
обов'язки, на досягнення яких було
спрямоване волевиявлення сторін при
укладенні цього договору, набуваються
після відповідної державної
реєстрації.

Оскільки, позивач ОСОБА_2 та ТОВ «ПК
«Зоря Поділля» дійшли згоди щодо
істотних умов договорів оренди
земельної ділянки, скріпивши 10 липня 2006
року договір своїми підписами, то ця
дата і є моментом укладення договору.

В момент державної реєстрації 13 червня
2008 року) набрав чинності (набув
юридичної сили) договір, укладення
якого вже відбулося, і така реєстрація
не може змінювати моменту укладання
договору.

Викладене підтверджується правовою
позицією, викладеною Верховним судом
України в справі №6-162цс13 в постанові
від 19 лютого 2014 року.

Отже, строк договору оренди, який було
укладено між сторонами 10 липня 2006 року
на п'ять років, закінчився 10 липня 2011
року.

08 грудня 2010 року між ОСОБА_2 та ТОВ «ПК
«Зоря Поділля» було укладено інший
договір оренди земельної ділянки
площею 2,77га(а.с.53-54). На дослідженому в
судовому засіданні договорі оренди,
який було надано представником
відповідача, міститься відмітка про те,
що вказаний договір г зареєстрований у
відділі Держкомзему Теплицького
районі, про що у державному реєстрі
земель вчинено запис від 20 липня 2011
року за N 02273.

Виходячи із змісту ч. З ст..640 ЦК України
(в редакції, яка діяла на момент
виникнення спірних правовідносин) та
статей 18, 20 Закону України "Про оренду
землі" (у редакції, яка була чинною на
момент виникнення спірних
правовідносин договір оренди землі
підлягав державній реєстрації, після
державної реєстрації укладеного
договору оренди землі він набрав
чинності.

Відповідно до п.4.2. Тимчасового порядку
ведення державного реєстру земель,
затвердженого Наказом Держкомзему
України 02 липня 2003 року №174 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 25 липня 2003 року за
№641/7962 5 редакції, яка діяла на липень 2011
року) державна реєстрація договору
оренди землі здійснюється шляхом
внесення записів реєстрації до книги
реєстрації.

Пунктами 10 та 11 Порядку ведення Книги
записів про державну реєстрацію
державних актів на право власності на
земельну ділянку та на право
постійного користування земельною
ділянкою, договорів оренди землі,
затвердженого постановою КМ України
від 09 вересня 2009 року №1021 (в редакції,
яка діяла на липень 2011 року) було
визначено, що записи до розділів Книги
записів вносяться ' при видачі
документа, що посвідчує право на
земельну ділянку, якими є державний акт
на право власності на земельну ділянку,
державний акт на право постійного
користування земельною ділянкою,
договір оренди землі, договір
суборенди землі та договір про
внесення змін до договорів оренди та
суборенди землі; дата внесення запису
до розділу Книги записів є датою
державної реєстрації документа, що
посвідчує право на земельну ділянку.

Аналізуючи викладене, суд приходить до
висновку, що договір оренди від 08
грудня 2010 року пройшов державну
реєстрацію, що підтверджується
відповідними записами на самому
договорі та в Книзі записів про
державну реєстрацію державних актів на
право власності на земельну ділянку та
на право постійного користування
земельною ділянкою, договорів оренди
№3 від 25 травня 2011 року, яку вів відділ
Держкомзему у Теплицькому районі.

Також, у листі №10-02/4584/13 від 20 листопада
2013 року, на звернення ОСОБА_2 до
Державної інспекції сільського
господарства у Вінницькій області,
вказано, що договори оренди були
укладені з ТОВ «ПК «Зоря Поділля» в
письмовій формі та зареєстровані
відділом Держземагентства у Теплиць
кому районі, пройшли державну
реєстрацію у встановленому порядку й
відповідно до ст..ст.210,640 ЦК України є
укладеними, а тому зумовлюють
виникнення для сторін прав та
обов'язків.

Позивачем не надано доказів, що вказана
державна реєстрація була скасована за
рішенням суду в установленому порядку,
як того вимагають п.22 та п.23
вищезазначеного Порядку ведення Книги
записів, а посилання позивача на те, що
запис про державну реєстрацію договору
оренди в Книзі записів відділ
Держкомзему у Теплицькому районі було
закреслено червоною лінією із
відміткою про помилково зроблений
запис не заслуговує уваги, оскільки
таке закреслення не може мати
наслідком скасування державної
реєстрації договору, в Книзі записів
відсутня вказівка на дату коли було
проведено таке закреслення, а
представником позивача в судовому
засіданні було висловлене припущення,
що таке закреслення могло відбутись в
проміжку часу з липня 2011 року до червня
2013 року. Також, судом не може бути
взятим уваги посилання позивача на те,
що Поземельна книга на земельну
ділянку не відкривалась у зв'язку з тим,
що запис про державну реєстрацію
договору оренди помилковий та державна
реєстрація договору оренди не
проведена.

Рішення суду першої інстанції є
законним та обґрунтованим, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності, сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження, та доведення перед судом
їх переконливості, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Теплицького районного суду
Вінницької області від 19 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуюча:/підпис/

Судді: /підписи/

з оригіналом вірно: