Справа № 140/3438/13-ц Провадження №
22-ц/772/2022/2014Головуючий в суді першої
інстанції Царапора О. П.Категорія
22Доповідач Чуприна В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2014 р. м. ВінницяКолегія
суддів Судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Вінницької
області у складі :

Головуючого : Чуприни
В.О.

Суддів : Чорного
В.І., Медвецького С.К.

При секретарі :
Богацькій О.М.

За участю : позивача
ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3, відповідача
ОСОБА_4, адвоката ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Вінницької області
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4 про розірвання договору
довічного утримання, за апеляційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення
Немирівського районного суду
Вінницької області від 12 травня 2014
року, встановила :

Рішенням Немирівського районного суду
Вінницької області від 12.05.2014 р.
вказаний позов задоволений: розірвано
договір довічного утримання, укладений
15.11.2007 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та
посвідчений приватним нотаріусом
Немирівського нотаріального округу,
зареєстрований у реєстрі за №2829;
повернуто житловий будинок з
господарчими будівлями, що
розташований по АДРЕСА_1, у власність
відчужувача - ОСОБА_2

Додатковим рішенням від 22.07.2014 р. у
розподіл судових витрат стягнуто з
ОСОБА_4 витрати по сплаті судового
збору у розмірі 229,40 грн.

В апеляційній скарзі на основне
рішення відповідач ОСОБА_4 зауважує на
неповне з'ясування судом всіх обставин,
що мають значення у справі,
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
установленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи, що
призвело до неправильного її
вирішення, порушення норм
матеріального і процесуального права,
в тому числі й розгляду справи у
відсутності представника відповідача,
у зв'язку з чим ставить питання про
скасування рішення і ухвалення нового
про відмову у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2

Вважаючи скаргу необґрунтованою
та надуманою, ОСОБА_2 у письмовому
запереченні просить відмовити у
задоволенні апеляційної скарги, а
рішення суду першої інстанції залишити
без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення осіб, що з'явились в
апеляційну інстанцію, обговоривши
доводи скарги та перевіривши матеріали
справи, колегія суддів дійшла висновку
про відмову у задоволенні апеляційної
скарги з таких підстав.

У грудні 2013 р. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
звернулася до суду з позовом,
посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_4
(її онук) - набувач житлового будинку з
господарськими будівлями,
розташованого по АДРЕСА_1, не виконує
умов та обов'язків за договором
довічного утримання від 15.11.2007 р., у
зв'язку з чим просила розірвати цей
договір і повернути зазначений будинок
у власність відчужувача, тобто її -
ОСОБА_2

Судом установлено, що 15.11.2007 р. між
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено
нотаріально посвідчений договір
довічного утримання. За цим договором
ОСОБА_2 передала, а ОСОБА_4 отримав у
власність житловий будинок з
господарськими будівлями,
розташований по АДРЕСА_1 з умовою
довічного утримання. ОСОБА_4 брав на
себе зобов'язання: забезпечити довічне
проживання відчужувача у житловому
будинку; забезпечити придатним для
носіння одягом та взуттям; здійснювати
догляд та надавати необхідну допомогу;
надавати побутові послуги,
забезпечувати належними лікувальними
засобами; протягом весняно-осіннього
періоду власними силами або за
допомогою залучених осіб обробляти
земельну ділянку, яка призначена для
обслуговування житлового будинку,
вживати заходів зі знищення бур'янів та
шкідників садово-городніх культур та
інші умови стосовно поховання
відчужувача. Грошова оцінка зазначених
у цьому договорі видів матеріального
забезпечення на місяць за згодою
сторін визначається у розмірі 1000,00 грн.
(а.с.6).

Із акту обстеження господарства
ОСОБА_2 від 05.04.2008 р., складеного
комісією Ковалівської сільської ради в
присутності свідків, убачається, що
спірне господарство занехаяне та
потребує благоустрою і впорядкування
(а.с.32).

Також судом у якості свідків
допитані особи, що перебувають у
родинних відносинах з сторонами -
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, а також сусіди - ОСОБА_11,
ОСОБА_12, узагальнений зміст пояснень
яких зводиться до того, що відповідач
догляду за позивачем не здійснював та
допомоги, в тому числі й на придбання
одягу та ліків, не надавав.

Відповідач позов не визнав у
повному обсязі та заперечував проти
його задоволення, посилаючись в ході
апеляційного розгляду справи на
виниклі неприязні відносини з
позивачем та ріднею, у зв'язку з чим у 2010
році виселився зі спірного будинку, а
останній рік взагалі не надавав бабці
ОСОБА_2 догляду.

За таких обставин суд дійшов
правильного висновку, що відповідач
ОСОБА_4 лише відвідував позивача, яка
за віком і станом здоров'я в той час
потребувала щоденного догляду та, як це
передбачено договором, не
забезпечував відчужувача придатним
для носіння одягом, не надавав
допомоги, не забезпечував лікувальними
засобами та не обробляв земельну
ділянку.

Суд вірно знайшов позов
обґрунтованим та підлягаючим
задоволенню за підставами,
передбаченими ст. 755, 756 ЦК України.

З огляду наведених норм, ст. 19
Закону України «Про реєстрацію речових
прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,
договір довічного утримання може бути
розірвано за рішенням суду на вимогу
відчужувача або третьої сторони, на
користь якої він був укладений, у разі
невиконання або неналежного виконання
набувачем своїх обов'язків, незалежно
від його вини. У разі розірвання
договору довічного утримання (догляду)
у зв'язку з невиконанням набувачем свої
обов'язків за договором, відчужувач
набуває право власності на майно, яке
було ним передане, і має право вимагати
його повернення. У цьому разі витрати,
зроблені набувачем на утримання та
(або) догляд відчужувача, не підлягають
поверненню. Орган державної реєстрації
зобов'язаний провести державну
реєстрацію права власності на нерухоме
майно у випадку розірвання договору
довічного утримання.

У відповідності до вимог ст.ст. 10,
11 ЦПК України сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог чи
заперечень. Суд розглядає справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
вимог цього Кодексу, в межах заявлених
ними вимог і на підставі доказів сторін
та інших осіб, які беруть участь у
справі.

З викладеного випливає, що
відповідачем рівним чином не надано
суду належних доказів на підтвердження
належного, повного виконання умов
даного спірного договору. Оскільки
твердження відповідача щодо надання
утримання позивачу, придбання за
власні кошти одягу та ліків,
облаштування власними силами і коштом
домоволодіння парканом та інші доводи
жодними доказами не підтверджено.

Таким чином апеляційний суд
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
в тому числі й стосовно розгляду справи
у відсутності представника
відповідача і принаймні це не вплинуло
на правильність вирішення справи, а
доводи апеляційної скарги є
необґрунтованими та не спростовують
вірних висновків суду.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити, а
рішення Немирівського районного суду
Вінницької області від 12 травня 2014 року
- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий: (підпис)
В.О. Чуприна

Судді: (підпис)
В.І. Чорний

(підпис) С.К. Медвецький