Справа № 758/4388/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Супрун Г. Б. ,

при секретарях - Озерчук Г. І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Київської міської ради, 3-і особи:
Головне управління юстиції у м. Києві,
ЖБК «Квазар-3» про визнання права
власності на нерухоме майно в порядку
спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з даним
позовом, в якому просить визнати за нею
право власності на квартиру АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом, після
смерті батька.

В судовому засіданні позивачка та
представник позивачки ОСОБА_2 позов
підтримали. Позивачка пояснила, що
після смерті батька відкрилась
спадщина, але нотаріусом їй було
відмовлено в отриманні свідоцтва про
право на спадщину, оскільки
правовстановлюючий документ на
квартиру, не зареєстрований у
встановленому законом порядку.

Представник відповідача - Київської
міської ради, в судове засідання не
з'явився, подав до суду заяву, в якій
просить розглядати справу за його
відсутності, просив прийняти рішення
згідно норм чинного законодавства.

Представник 3-ї особи - Головного
управління юстиції в судове засідання
не з'явився, подав до суду заяву, в якій
просить розглядати справу за його
відсутності, розгляд справи залишає на
розсуд суду.

Представник 3-ї особи-
житлово-будівельного кооперативу
"Квазар-3", в судове засідання не
з'явився, подав до суду заяву, в якій
просить розглядати справу за його
відсутності, проти позовних вимог
позивача не заперечує.

Суд, заслухавши позивачку та її
представника, дослідивши письмові
докази, приходить до наступних
висновків.

27.05.1954 р. між батьками позивачки, ОСОБА_3
та ОСОБА_4 укладено шлюб (а.с.11).

Позивачка ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, що підтверджується Свідоцтвом
про народження (а.с. 14).

Кооперативна квартира АДРЕСА_1
являлась спільною сумісною власністю
батьків позивачки. Зі змісту довідки
ЖБК «Квазар-3» від 16.11.1992 р. вбачається,
що ОСОБА_4 являлась власником
кооперативної квартири АДРЕСА_1, в
повному обсязі сплатила
паєнакопичення за квартиру 01.02.1992 р.
(а.с.4). 19.12.1992 р. ОСОБА_4 видано Київським
міським бюро технічної інвентаризації
реєстраційне посвідчення на вказану
квартиру (а.с.6).

Згідно статті 384 ЦК України будинок,
споруджений або придбаний
житлово-будівельним (житловим)
кооперативом, є його власністю. Член
житлово-будівельного (житлового)
кооперативу має право володіння і
користування, а за згодою кооперативу -
і розпоряджання квартирою, яку він
займає в будинку кооперативу, якщо він
не викупив її. У разі викупу квартири
член житлово-будівельного (житлового)
кооперативу стає її власником.

Відповідно до ч. 1 ст. 19-1 Закону України
"Про кооперацію" у разі викупу квартири
член житлово-будівельного кооперативу
стає власником цього майна. Право
власності на таке майно у члена
кооперативу виникає з моменту
державної реєстрації цього права
відповідно до закону.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки,
після її смерті відкрилась спадщина на
належну їй частину квартири АДРЕСА_1
(а.с.13).

Відповідно до заповіту ОСОБА_4
заповідала належну їй квартиру ОСОБА_1
(а.с. 12).

ОСОБА_3, без будь-яких умов та
застережень, за згодою позивачки,
фактично прийняв спадщину.

Батьки за життя не оформили згідно
вимог чинного законодавства право
власності на квартиру, оскільки не
надавали цьому значення.

Згідно листа ВССУ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13
судам слід звернути увагу, що на час
відкриття спадщини в період чинності
ЦК УРСР його нормами було передбачено
певні дії, які свідчили про прийняття
спадщини, у тому числі прийняття
спадщини шляхом вступу у володіння та
управління спадковим майном (фактичне
прийняття спадщини).

Згідно довідки від 15.04.2014 р. та листа від
09.09.2014 р. голови правління ЖБК «Квазар-3»
ОСОБА_3, фактично прийняв спадщину
після померлої дружини, ОСОБА_4 на дану
квартиру, своєчасно вносив платежі в
покриття витрат кооперативу на
експлуатацію і капітальний ремонт
жилого будинку, робив внески до
спеціальних фондів та плату за
комунальні послуги, використовував
жиле приміщення відповідно до його
призначення (а.с.17).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
НОМЕР_1 (а.с.16).

31.03.2014 р. завідувачем Чотирнадцятої
Київської державної нотаріальної
контори позивачці було відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом, оскільки
правовстановлюючий документ на право
власності на квартиру, не
зареєстрований у встановленому
законом порядку (а.с.18).

Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного
суду СРСР від 11.10.1991 року № 11
передбачено, що паєнакопиченя
померлого члена кооперативу, а в разі
повної сплати внеску-квартира, що
належала померлому на праві власності
переходить до спадкоємців не залежно
від їх місця проживання.

Частиною 1 ст. 1258 ЦК України
встановлено, що спадкоємці за законом
одержують право спадкування почергово.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Отже, з вищевикладеного вбачається, що
позивачка на підставі ст. 1261 ЦК України,
є єдиним спадкоємцем першої черги
спадкування після смерті батька, інших
спадкоємців не має.

Таким чином, на підставі наявних
письмових доказів, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 384, 1258, 1261 ЦК України , Законом
України "Про кооперацію", ст.ст. 10,11,60, 88,
212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Київської міської
ради, 3-і особи: Головне управління
юстиції у м. Києві, ЖБК «Квазар-3» про
визнання права власності на нерухоме
майно в порядку спадкування за законом
- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
квартиру АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня його
проголошення до Апеляційного суду м.
Києва через Подільський районний суд м.
Києва.

Суддя Г. Б. Супрун