Справа № 226/1671/14-ц
Провадження № 2/226/722/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18 вересня 2014 року Димитровський
міський суд Донецької області у складі:

головуючої - судді Клепка Л.І.,

при секретарі Тіссен О.В.,

за участю позивачки ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
м.Димитров справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до відповідача ОСОБА_2
про розірвання шлюбу.

На обґрунтування вимог зазначила,
що з відповідачем ОСОБА_2 вона
перебуває в зареєстрованому шлюбі з 25
вересня 2010 року. Від шлюбу мають сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться
на її вихованні. Восени 2013року з
причини взаємного непорозуміння вони з
чоловіком припинили сімейні стосунки і
з зазначеного часу разом не проживають,
спільного господарства не ведуть.
Зазначаючи та те, що сім'я фактично
розпалась та що відновлення сімейних
стосунків є неможливим, позивачка
просить суд їх шлюб з відповідачем
розірвати.

В судовому засіданні позивачка
підтримала свої вимоги, обґрунтовуючи
їх викладеними в позовній заяві
обставинами, і наполягала на
розірванні шлюбу, доводячи суду
неможливість його відновлення через
небажання обох жити разом.

Відповідач позов визнав,
підтвердивши суду факт припинення
шлюбно-сімейних стосунків та
неможливість їх відновлення.

Вислухавши пояснення сторін та
дослідивши докази у справі, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню,
виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони
перебувають в зареєстрованому шлюбі з
25 вересня 2010 року. Їх шлюб
зареєстровано у відділі реєстрації
актів цивільного стану Димитровського
міського управління юстиції Донецької
області за актовим записом № 291
(арк.спр.7).

Від шлюбу сторони мають
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження дитини
(арк.спр.8). Дитина проживає разом з
матір'ю, місце її проживання визначено
батьками добровільно.

Із пояснень сторін вбачається, що жодна
із них відновлювати сімейні стосунки
та зберігати шлюб не бажає. І позивачка,
і відповідач вважають, що їх сім'я
розпалася остаточно, подальше спільне
життя неможливе та що не розірваний
шлюб буде порушувати їх особисті
інтереси в майбутньому.

Згідно ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу
України позов про розірвання шлюбу
може бути пред'явлений одним із
подружжя. Підставою розірвання шлюбу,
відповідно до положень ст.112 Сімейного
Кодексу, є неможливість подальшого
спільного життя подружжя і збереження
шлюбу.

Досліджені докази по справі, позиція
сторін та їх небажання жити однією
сім'єю дають

суду підстави для висновку про
неможливість збереження шлюбу.

Оскільки встановлені судом фактичні
стосунки, які склалися між подружжям,
не дають підстав вважати, що збереження
шлюбу та подальше сумісне життя
можливе, суд вважає, що їх шлюб слід
розірвати.

Обставин, які б перешкоджали
розірванню шлюбу, судом не встановлено.
Спір майнового характеру не заявлений,
місце проживання дитини та питання її
матеріального забезпечення, як
свідчать досліджені докази, визначено
сторонами самостійно.

На підставі вищенаведеного,
керуючись ст.ст.104 п.2, 105 п.3, 110 п.1, 112, 113
Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 60,
209, 212- 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
зареєстрований 25 вересня 2010 року у
Відділі реєстрації актів цивільного
стану Димитровського міського
управління юстиції Донецької області,
за актовим записом №291, розірвати.

Шлюб припиняється у день набрання
чинності рішенням суду про розірвання
шлюбу.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку.

Апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.
Особи, які брали участь у справі, але
не були присутніми у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу на рішення суду
протягом десяти днів з дня його
отримання.

Суддя