Справа № 2-5053/2005
У Х В А Л А

16 вересня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді
–          Дмитренко А. М. ,

при секретарі
–                    Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Білій Церкві подання
державного виконавця міського відділу
державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції про тимчасове
обмеження у праві виїзду за кордон ,-

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло подання державного
виконавця міського відділу ДВС
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_1 про
встановлення тимчасового обмеження у
праві виїзду за кордон ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2,
без вилучення паспортного документа,
шляхом заборони перетинати державний
кордон України, оскільки на
примусовому виконанні у міському
відділі ДВС перебуває виконавче
провадження про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 аліментів на утримання
неповнолітнього ОСОБА_4 в розмірі 1/4
частини всіх видів його заробітку
/доходу/, 09.06.2006 року державним
виконавцем винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження,
боржник аліменти не сплачує, станом на
01.09.2014 року виникла заборгованість в
сумі 19949 грн.

В судове засідання державний
виконавець не з’явився, в поданні
викладено клопотання щодо його
розгляду без участі державного
виконавця.

Оглянувши подання, додані до нього
документи, матеріали справи № 2-5053/2005,
суд дійшов висновку, що подання не
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Так, судом встановлено, що на підставі
рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 24.06.2005 року з ОСОБА_2 стягнуто на
користь ОСОБА_3 як опікуна аліменти на
утримання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 в
розмірі 1/4 частини всіх видів її
заробітку /доходу/, починаючи з 25.05.2005
року до досягнення повноліття, 09.06.2006
року державним виконавцем
Білоцерківського міського відділу ДВС
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження з примусового
виконання виконавчого листа по даній
справі.

З довідки про нарахування аліментів
вбачається, що боржником з лютого 2012
року аліменти не сплачуються,
заборгованість по аліментах станом на
01.09.2014 року становить 19949 грн.

Відповідно до ст.17 Закону України “Про
виконавче провадження” підлягають
виконанню державною виконавчою
службою такі виконавчі документи: в т.ч.
виконавчі листи судів, судові накази,
накази господарських судів, рішення
інших органів державної влади, якщо їх
виконання за законом покладено на
державну виконавчу службу.

Згідно з п.18 ч.3 ст.11 цього Закону,
державний виконавець має право у
процесі здійснення виконавчого
провадження у разі ухилення боржника
від виконання зобов’язань, покладених
на нього рішенням, звертатися до суду
за встановленням тимчасового
обмеження у праві виїзду
боржника-фізичної особи або керівника
боржника-юридичної особи за межі
України-до виконання зобов’язань за
рішенням.

Згідно зі ст.6 Закону України "Про
порядок виїзду з України та в'їзду в
Україну громадян України" від 21.01.1994
року громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон, зокрема,
у випадках, якщо діють неврегульовані
аліментні, договірні чи інші
невиконані зобов'язання - до виконання
зобов'язань або розв'язання спору за
погодженням сторін у передбачених
законом випадках, або забезпечення
зобов'язань заставою, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, або якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, - до виконання
зобов'язань.

Тимчасове затримання або вилучення
паспорта у таких випадках здійснюється
судом, органами прокуратури,
внутрішніх справ, служби безпеки,
Державної прикордонної служби,
військовими комісаріатами та
консульською службою України.

Як передбачено ст.12 Закону України
“Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні”,
свобода пересування може бути обмежена
у випадках, передбачених законом.

За ч.1 ст.377-1 ЦПК України питання про
тимчасове обмеження боржника-фізичної
особи або керівника боржника-юридичної
особи у праві виїзду за межі України
при виконанні судових рішень та рішень
інших органів /посадових осіб/
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ч.2 цієї статті, суд
негайно розглядає подання, зазначене в
частині першій цієї статті, без
виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Суд вважає, що ст.377-1 ЦПК України має
застосовуватися на стадії виконання
судових рішень, ухвалених незалежно
від виду судочинства, та рішень інших
органів /посадових осіб/.

В обгрунтування подання державний
виконавець посилається на те, що
боржник ухиляється від виконання
боргових зобов’язань.

В листі Верховного Суду України
«Судова практика щодо вирішення
питання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України»
викладено правову позицію стосовно
того, що на момент звернення до суду з
таким поданням факт ухилення боржника
від виконання зобов’язань, покладених
на нього рішенням, повинен вже
відбутися і бути об’єктивно наявним та
вбачатися з матеріалів виконавчого
провадження; а поняття «ухилення від
виконання зобов’язань» варто розуміти
як будь-які свідомі діяння /дії чи
бездіяльність/ боржника, спрямовані на
невиконання відповідного обов’язку у
виконавчому провадженні, коли виконати
цей обов’язок повністю або частково у
нього є реальні можливості і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об’єктивні обставини.

У зв’язку із цим про ухилення боржника
від виконання покладених на нього
рішенням обов’язків у виконавчому
провадженні може свідчити невиконання
ним своїх обов’язків, передбачених ч.6
ст.12 Закону України «Про виконавче
провадження», зокрема, утримання від
вчинення дій, які унеможливлюють чи
ускладнюють виконання рішення, надання
у строк, встановлений державним
виконавцем, достовірних відомостей про
свої доходи та майно, у тому числі про
майно, яким він володіє спільно з
іншими особами, про рахунки у банках чи
інших фінансових установах; своєчасна
явка за викликом державного виконавця;
письмове повідомлення державному
виконавцю про майно, що перебуває в
заставі або в інших осіб, а також про
кошти та майно, належні боржникові від
інших осіб.

Так, з доданих до подання документів
вбачається, що нерухомого та рухомого
майна, на яке можна звернути стягнення,
у боржника не виявлено згідно
відповідей уповноважених органів на
запити державного виконавця,
відомостей про те, чи має боржник місце
роботи на даний час, про її майновий
стан, суду не надано, до подання додано
попередження боржника про кримінальну
відповідальність в разі ухилення від
сплати аліментів датоване 30.01.2012 року,
але суду також надано копію розписки
стягувача від 21.02.2012 року про те, що він
не має претензій по сплаті аліментів до
ОСОБА_2, заборгованість по аліментах
станом на 01.02.2012 року відсутня, інших
доказів, які б свідчили про те, що
боржник взагалі за весь цей час
викликалася до державного виконавця,
суду не надано.

Оскільки задоволення подання можливе
лише за умови доведення факту ухилення
боржника від виконання зобов’язання, а
доказів щодо цього суду не надано, то
суд вважає подання необґрунтованим.

Враховуючи все наведене та керуючись
Законом України “Про виконавче
провадження”, ст.377-1 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання державного
виконавця міського відділу державної
виконавчої служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
кордон – відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Київської області
суду через Білоцерківський
міськрайонний суд протягом п’яти днів
з дня постановлення ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя ОСОБА_5