Справа № 523/7927/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2014 р. Суворовський районний
суд м. Одеси у складі

головуючого судді - Аліна С.С.

при секретарі - Присяжний
А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа, яка заявляє
самостійні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» про визнання дійсним договору
позики з заставою, про стягнення
предмету застави по договору позики з
заставою, про визнання права власності
на автомобіль, про стягнення витрат,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1
звернулася до Суворовського районного
суду м.Одеси з позовними вимогами які
під час розгляду справи змінювала і
уточнювала. Просила розглядати справу
за позовними вимогами які надійшли до
Суворовського районного суду м.Одеси
від 02 вересня 2014 року за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про визнання дійсним
договору позики з заставою, про
стягнення предмету застави по договору
позики з заставою від 02.11.2007 року, який
укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, про
визнання права власності за ОСОБА_1 на
автомобіль марки Skoda Fabia, державний
номер НОМЕР_1, про стягнення судових
витрат пов'язаних з оплатою судового
збору, про стягнення витрат на правову
допомогу, проїзд на судові засідання та
інші витрати пов'язані з поверненням
боргу.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що 02.01.2007
року між позивачкою ОСОБА_1 та
відповідачем ОСОБА_2 був укладений у
письмовій формі договір позики з
заставою в присутності свідків, що
підтверджується розпискою. У зв'язку з
браком часу, вони (позивач і відповідач)
не звернулись своєчасно до нотаріуса
для належного оформлення договору. В
подальшому відповідач також ухилявся
від цього.

Відповідно до умов договору, позивачка
ОСОБА_1 позичила ОСОБА_2 100 000 гривен для
погашення його кредиту.

Предметом застави по даному кредиту, є
автомобіль марки Skoda Fabia, державний
номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, бежевого
кольору, номер шасі НОМЕР_2, який
належить відповідачу, з 31 жовтня 2007
року. Право власності відповідача на
автомобіль підтверджено технічним
паспортом.

Однак, спірний автомобіль відповідач
придбав на кредитні кошти АКІБ
«УкрСиббанку», тому відповідач
отримав дозвіл від банку, в якому
автомобіль є заставою до цього часу
відповідно до Договору застави від
2.11.2007 року, що додається, дозвіл на
передачу позивачці автомобіля в
користування до погашення ним боргу.

Автомобіль знаходиться в
користуванні позивачки ОСОБА_1 до
теперішнього часу.

Так як, відповідач не сплачував
кошти за кредитним договором з АКІБ
«УкрСиббанку», тому позивачка змушена
сплачувати за його кредитним договором
кошти самостійно по теперішній час, що
підтверджується квитанцією.

Позивачка просить позовні вимоги
задовольнити посилаючись на
ст.610,612,625,1046-1050 ЦК України.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
підтримала позовні вимоги, просила
задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_4 позовні вимоги визнала та не
заперечувала проти задоволення
позову.

Представник третьої особи яка не
заявляє самостійні вимоги на предмет
спору ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в
судове засідання не з'явився про час і
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином.

Ухвалою Суворовського районного суду
м.Одеси від 03 вересня 2012 року залучено
до участі по справі ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» в якості третьої особи, яка
заявляє самостійні вимоги на предмет
спору.

Ухвалою суду від 17.09.2014 року відмовлено
у прийняття зустрічного позову по
справі від третьої особи яка заявляє
самостійні вимоги на предмет спору ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль».

Вивчивши матеріали справи, вислухавши
пояснення сторін по справі, заслухавши
свідка, суд вважає, про те, що позов є не
обґрунтованим, не доказаним, тому
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Судом встановлено, про те, що
відповідно до свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу автомобіля Skoda
Fabia, державний номер НОМЕР_1, власником
спірного автомобіля є ОСОБА_2.
Свідоцтво видано РЕВ-1 при УДАІ ГУМВС
України в Одеській області, серія
НОМЕР_3 (арк.сп. 97);

02 листопада 2007 року між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 укладено договір поруки.

Згідно вищевказаного договору
ОСОБА_2, передав у власність, ОСОБА_1,
кошти у сумі 100 000( сто тисяч) гривень.
Заставою повернення коштів є
автомобіль НОМЕР_1 ( арк.сп.4);

На теперішній час ОСОБА_2, суму боргу
не повернув, причину невиконання
зобов'язання не повідомив.

Згідно до вимог ч.2 ст.1047 ЦК
України, як доказ, на підтвердження
укладання договору і його умов може
бути представлена письмова розписка
позичальника або інший документ, що
засвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Відповідно до письмового листа
від 05 грудня 2007 року, який надійшов з
дирекції АКІБ «Укрсіббанк» від 14
листопада 2007 року, останній надав згоду
на право видачі довіреності на право
керування автомобілем Skoda Fabia,
державний номер НОМЕР_1, на ім'я ОСОБА_1
на території України ( арк.сп.5);

Відповідно до письмової довідки від
13.03.2014 року, яка надійшла з Другого
Суворовського відділу Державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції про те, що у Відділі
перебуває на виконанні виконавче
провадження від 12.04.2013 року про
стягнення з ОСОБА_2 боргу на користь ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» ( арк.сп.7);

Згідно ч.3 ст.640 ЦК України, договір,
який підлягає нотаріальному
посвідченню або його державній
реєстрації, є укладеним з моменту його
нотаріального посвідчення або
державної реєстрації, а в разі
необхідності і нотаріального
посвідчення, і державної реєстрації - з
моменту державної реєстрації.

Підстави та порядок набуття права
власності на транспортні засоби чітко
визначені чинним законодавством.

Так, статтею 34 Закону України «Про
дорожній рух» встановлено обов'язкову
державну реєстрацію, перереєстрацію,
та облік транспортних засобів та їх
власників, що здійснюються
відповідними підрозділами
Державтоінспекції МВС України, що
забезпечують безпеку дорожнього руху.
Власники транспортних засобів та
особи, які використовують їх на
законних підставах, зобов'язані
зареєструвати (перереєструвати)
належні їм транспортні засоби протягом
десяти діб після придбання, митного
оформлення, одержання транспортних
засобів або виникнення обставин, що
потребують внесення змін до
реєстраційних документів.

Крім того, відповідно до «Порядку
державної реєстрації (перереєстрації),
зняття з обліку автомобілів, автобусів,
а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів, мотоколясок,
інших прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів», затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 1388 від 07.09.1998 року, у редакції чинної
на момент укладення спірного правочину
, передбачено порядок набуття права
власності на транспортний засіб з
обов'язковою реєстрацією
(перереєстрацією) власником придбаного
транспортного засобу на підставі
документів, що підтверджують право
власності.

Вищезазначеним Порядком
встановлюється єдина на території
України процедура державної
реєстрації (перереєстрації), зняття з
обліку автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до ; транспортних засобів
та мопедів (далі -транспортні засоби),
оформлення та видачі реєстраційних
документів і номерних знаків.

Порядок є обов'язковим для всіх
юридичних та фізичних осіб, які є
власниками транспортних засобів,
виробляють чи експлуатують їх.
Представники власників транспортних
засобів виконують обов'язки та
реалізують права таких власників у
межах наданих їм повноважень.

Відповідно до п. 7 Порядку власники
транспортних засобів та особи, що
експлуатують такі засоби на законних
підставах, або їх представники (далі -
власники) зобов'язані зареєструвати
(перереєструвати) транспортні засоби
протягом десяти діб після придбання
(одержання) або митного оформлення, або
тимчасового ввезення на територію
України, або виникнення обставин, що є
підставою для внесення змін до
реєстраційних документів. Строк
державної реєстрації продовжується у
разі подання документів, які
підтверджують відсутність можливості
своєчасного її проведення власниками
транспортних засобів (хвороба,
відрядження або інші поважні причини).
Експлуатація транспортних засобів, що
не зареєстровані (не перереєстровані) у
підрозділах Державтоінспекції (крім
транспортних засобів, зареєстрованих
до набрання чинності цим Порядком) та
без номерних знаків, що відповідають
державним стандартам, а також
ідентифікаційні номери складових
частин яких відповідають записам у
реєстраційних документах або знищені
чи підроблені, забороняється.

Пунктом 8 Порядку передбачено, що
державна реєстрація (перереєстрація)
транспортних засобів проводиться на
підставі заяв власників, поданих
особисто, і документів, що посвідчують
їх особу, підтверджують правомірність
придбання, отримання, ввезення, митного
оформлення (далі правомірність
придбання) транспортних засобів,
відповідність конструкції
транспортних засобів установленим
вимогам безпеки дорожнього руху, а
також вимогам, які є підставою для
внесення змін до реєстраційних
документів.

Документами, що підтверджують
правомірність придбання транспортних
засобів, їх складових частин, що мають
ідентифікаційні номери, є засвідчені
підписом відповідної посадової особи,
що скріплений печаткою:
довідка-рахунок за формою згідно з
додатком 1, видана суб'єктом
господарювання, діяльність якого
пов'язана з реалізацією транспортних
засобів та їх складових частин, що
мають ідентифікаційні номери; договори
та угоди, укладені на товарних біржах
на зареєстрованих у Департаменті
Державтоінспекції бланках, інші
засвідчені в установленому порядку
документи, що встановлюють право
власності на транспортні засоби; копія
рішення суду, засвідчена в
установленому порядку, із зазначенням
юридичних чи фізичних осіб, які
визнаються власниками транспортних
засобів, марки, моделі, року випуску
таких засобів, а також
ідентифікаційних номерів їх складових
частин; довідка органу соціального
захисту населення або управління
виконавчої дирекції Фонду соціального
рахування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань, що виділили автомобіль
або мотоколяску; акт
приймання-передачі транспортних
засобів за формою згідно з додатком 6,
виданий підприємством-виробником або
підприємством, яке переобладнало чи
встановило на транспортний засіб
спеціальний пристрій згідно із
свідоцтвом про погодження конструкції
транспортного засобу щодо
забезпечення безпеки дорожнього руху,
із зазначенням ідентифікаційних
номерів такого транспортного засобу та
конкретного одержувача; митна
декларація на бланку єдиного
адміністративного документа на
паперовому носії або електронна митна
декларація, або видане митним органом
посвідчення про реєстрацію в
підрозділах Державтоінспекції
транспортних засобів чи їх складових
частин, що мають ідентифікаційні
номери; договір фінансового лізингу;
акт про проведений аукціон або
постанова та акт про передачу майна
стягувану в рахунок погашення боргу,
видані органом державної виконавчої
служби.

Для проведення перереєстрації
транспортних засобів, зазначених в
абзаці другому цього пункту, до
підрозділів Державтоінспекції
подаються засвідчені підписами сторін,
що скріплені печатками, акти приймання-
передачі транспортних засобів із
зазначенням їх кольору, марки, моделі,
року випуску, ідентифікаційних номерів
складових частин (далі - реквізити), а
для проведення перереєстрації
транспортних засобів у разі їх
відчуження документи, що встановлюють
право власності на транспортні засоби,
разом із зазначеними актами.

Із матеріалів справи вбачається
про те, що позивачка ОСОБА_1 у
встановлений законодавством строк не
здійснила перереєстрацію автомобіля,
право власності на який оспорюється в
судовому порядку, тобто на протязі
більше 5-ти місяців, починаючи з 02.11.2007
року по 29.05.2014 рік, не звернулася до
відповідного органу
Державтоінспекції.

Крім того, в матеріалах справи
взагалі відсутні будь-які заяви ОСОБА_1
до відповідного органу
Державтоінспекції про необхідність
проведення процедури переєстрації
автомобіля, право власності на який
оспорюється в судовому порядку.

Суд розглянув справу в межах
позовних вимог, створивши учасникам
процесу всі необхідні умови для
надання, витребування доказів,
користуючись принципом змагальності
сторін.

Відповідно до ст.60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до привил ст.64 ЦПК
України письмовими доказами є будь -
які документи, акти, довідки,
листування службового або
особистого характеру або витяги з
них, що містять відомості про
обставини, які мають значення для
справи.

Судом встановлено, про те, що
позивачка не надала до суду письмових
доказів за позовними вимогами про
визнання дійсним договору позики з
заставою, про стягнення предмету
застави по договору позики з заставою
від 02.11.2007 року, який укладений між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, про визнання права
власності за ОСОБА_1 на автомобіль
марки Skoda Fabia, державний номер НОМЕР_1,
про стягнення судових витрат
пов'язаних з оплатою судового збору,
про стягнення витрат на правову
допомогу, проїзд на судові засідання та
інші витрати пов'язані з поверненням
боргу.

Суд вважає, що позивачка не довела
суду ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
і заперечень, тому враховуючи
викладене заявлені позивачкою позовні
вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, та
керуючись ст.ст. 10, 11,60,64, 212- 215 ЦПК
України, ч.3 ст.ст. 640,1046,1047 ЦК України,
ст.34 Закону України «Про дорожній рух»,
Відповідно до п.п.7,8 «Порядку державної
реєстрації (перереєстрації), зняття з
обліку автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів», затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 1388 від 07.09.1998 року, суд,-

В И Р І Ш И
В:

ОСОБА_1 в задоволені позовних вимог
до ОСОБА_2, третя особа, яка заявляє
самостійні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» про визнання дійсним договору
позики з заставою, про стягнення
предмету застави по договору позики з
заставою, про визнання права власності
на автомобіль, про стягнення витрат -
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено
позивачем в апеляційному порядку
через Суворовський районний суд м.
Одеси шляхом подачі апеляційної скарги
в 10-ти денний строк з дня отримання
рішення.

Суддя
Аліна С.С.