Справа № 274/319/14-ц Провадження № 2/0274/631/14
Бердичівський міськрайонний суд
Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

28.05.2014 р.м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного
суду Житомирської області Корбут В.В.,
за участю секретаря судового засідання
Жмурко В.І.,

розглянувши цивільну справу за
позовомОСОБА_1, представником якої є
ОСОБА_2,доОСОБА_3проприпинення права
власності,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась з вказаним позовом, у
якому просить припинити право ОСОБА_3
на частку у спільному майні шляхом
визнання за нею права власності на
належну йому 1/2 частку однокімнатної
квартири АДРЕСА_1, загальною площею 35,4
кв. м., передати ОСОБА_3 в якості
відшкодування вартості цієї частки
грошові кошти у розмірі 49 615,00 грн.

Від ОСОБА_3 заяви про визнання позову,
заперечень проти позову або заяви про
розгляд справи за його відсутності не
надходило.

Судом з'ясовано, що на підставі
договору купівлі-продажу від 28.12.2001 р.
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 купили в рівних
частках квартиру АДРЕСА_1, загальною
площею 35,4 кв. м (а. с. 4).

На підставі цього ж договору зазначена
квартира зареєстрована за ними на
праві власності, що підтверджується
довідкою № 1069 від 20.11.2013 р. Комунального
підприємства "Бердичівське міжміське
бюро технічної інвентаризації" (а. с. 5).

08.06.2002 р. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 одружились,
після одруження ОСОБА_4 було присвоєно
прізвище ОСОБА_3, що підтверджується
свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1
від 08.06.2002 р. (а. с. 32).

Рішенням Бердичівського
міськрайонного суду Житомирської
області від 13.07.2011 р. у справі № 2-1757/11,
яке набрало законної сили 23.07.2011 р., шлюб
між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було розірвано (а.
с. 33).

28.09.2012 р. ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_6,
після укладення шлюбу ОСОБА_5 було
присвоєно прізвище ОСОБА_6, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб
серії НОМЕР_2 від 28.09.2012 р.

Відповідно до частини першої статті 356
Цивільного кодексу України власність
двох чи більше осіб із визначенням
часток кожного з них у праві власності
є спільною частковою власністю.

Таким чином, АДРЕСА_1 є спільною
частковою власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_6
(ОСОБА_4, ОСОБА_3) ОСОБА_7.

Згідно зі статтею 365 право особи на
частку у спільному майні може бути
припинене за рішенням суду на підставі
позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути
виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування
майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної
шкоди інтересам співвласника та членам
його сім'ї.

Суд постановляє рішення про припинення
права особи на частку у спільному майні
за умови попереднього внесення
позивачем вартості цієї частки на
депозитний рахунок суду.

У Висновках Верховного Суду України,
викладених у постановах, ухвалених за
результатами розгляду заяв про
перегляд судового рішення з підстави,
передбаченої пунктом 1 частини першої
статті 355 Цивільного процесуального
кодексу України, за перше півріччя 2013
р., зокрема, зазначено, що для
припинення права особи на частку у
спільному майні необхідно встановити
наявність будь-якої з обставин,
передбачених пунктами 1 - 3 частини
першої статті 365 Цивільного кодексу
України, за умови, що таке припинення не
завдасть істотної шкоди інтересам
співвласника та членам його сім'ї, а
також попереднього внесення позивачем
вартості цієї частки на депозитний
рахунок суду (постанова Судової палати
у цивільних справах Верховного Суду
України від 15.05.2013 р. у справі № 6-37цс13).

Частиною першою статті 360-7 Цивільного
процесуального кодексу України
передбачено, що рішення Верховного
Суду України, прийняте за наслідками
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначену норму права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішенням Верховного
Суду України.

Суд зазначає, що квартира АДРЕСА_1 є
однокімнатною, що підтверджується
договором купівлі-продажу від 28.12.2001 р.
та технічним паспортом на цю квартиру
(а. с. 5, 6 - 7), тобто вона є неподільною
річчю у розумінні частини другої
статті 183 Цивільного кодексу України
(неподільною є річ, яку не можна
поділити без втрати її цільового
призначення).

В акті № 10, складеного 27.05.2014 р. комісією
у складі працівників Міського
комунального виробничого житлового
ремонтно-експлуатаційного
підприємства № 7, погодженого з
директором цього підприємства,
зазначено, що, під час обстеження
квартири АДРЕСА_1, було встановлено, що
ОСОБА_3 за цією адресою зареєстрований,
але з 2010 р. по даний час не проживає, акт
підтверджують сусіди ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (а. с. 45).

З рішення Бердичівського
міськрайонного суду Житомирської
області від 13.07.2011 р. у справі № 2-1757/11,
яке набрало законної сили 23.07.2011 р.,
вбачається, що протягом року ОСОБА_12
проживає з іншою жінкою (а. с. 33).

З 2010 р. комунальні платежі сплачувала
ОСОБА_1, що підтверджується
відповідними квитанціями (а. с.46 - 80).

Зважаючи на вказане у попередніх трьох
абзацах, суд приходить до висновку, що
ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1, не проживає
з 2010 р.

Висновок, наведений у попередньому
абзаці, дає суду обґрунтовані підстави
вважати, що ОСОБА_3 має інше житло, у
якому проживає з 2010 р., а відтак
припинення його права на 1/2 частку
квартири АДРЕСА_1, не завдасть істотної
шкоди його інтересам та членам його
сім'ї (якщо такі є).

Вартість квартири АДРЕСА_1, становить 99
230,00 грн., що підтверджується висновком
про визначення ринкової вартості майна
- однокімнатної житлової квартири № 31,
що в рівних частках належить ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) (а. с. 11), тобто вартість
1/2 частки цієї квартири становить 49 615,00
грн.

Грошові кошти у розмірі 49 615,00 грн.
ОСОБА_13 внесла на депозитний рахунок
суду, що підтверджується квитанцією №
508 від 17.01.2014 р. (а. с. 13).

Таким чином, судом встановлено, що
існують всі обставини (умови),
передбачені частиною першою статті 365
Цивільного кодексу України, з
урахуванням постанови Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду
України від 15.05.2013 р. у справі № 6-37цс13,
для припинення права ОСОБА_3 на 1/2
частку квартири АДРЕСА_1: ця квартира є
неподільною, таке припинення не
завдасть істотної шкоди його інтересам
та членам його сім'ї (якщо такі є),
ОСОБА_1 попередньо внесла вартість цієї
частки на депозитний рахунок суду.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає
задоволенню.

Керуючись статтями 1 - 4, 7, 8, 10, 11, 15, 18, 57 -
60, 64, 209, 212 - 215, 224 - 226 Цивільного
процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Припинити право ОСОБА_3 на 1/2 частку
квартири АДРЕСА_1, визнавши право
власності на цю 1/2 частку квартири за
ОСОБА_1.

Компенсувати ОСОБА_3 вартість 1/2 частки
квартири АДРЕСА_1, за рахунок грошових
коштів у розмірі 49 615,00 грн., внесених
ОСОБА_1 на депозитний рахунок суду
(квитанція № 508 від 17.01.2014 р.), шляхом
видачі йому цих коштів готівкою або
перерахування у безготівковій формі.

Роз'яснити, що:

- рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано, а у разі подання
апеляційної скарги це рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом;

- апеляційна скарга на рішення може
бути подана лише позивачем до
Апеляційного суду Житомирської
області через Бердичівський
міськрайонний суд Житомирської
області протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення;

- апеляційна скарга на рішення може
бути подана також особами, які не брали
участі у справі, якщо суд вирішив
питання про їх права та обов'язки;

- рішення може бути переглянуто
Бердичівським міськрайонним судом
Житомирської області за письмовою
заявою відповідача, заяву про перегляд
цього рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя
В.В. Корбут