Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/1907/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Нерода Л. М.
Доповідач Кіселик С. А.
УХВАЛА

Іменем України

11.09.2014 Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області в складі :

Головуючого : судді Кіселика С.А.

суддів : Потапенка В.І., Суровицької Л.В.

за участі секретаря судового
засідання Гончар О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Альфа - Банк»
до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 29 квітня 2014 року,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне
товариство «Альфа - Банк», звернувся з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№ 7 від 01.07.2008 року в розмірі 11705
грн. 83 коп.

Свої вимоги мотивує тим, що 01 липня 2008
року між ТОВ "Простофінанс" та ОСОБА_2
було укладено кредитний договір № №
7 (далі кредитний договір), згідно
з умовами якого ТОВ "Простофінанс"
надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 46850 грн. 00
коп., строком до 10 липня 2013 року, зі
сплатою 10 відсотків річних від
непогашеної суми кредиту. Відповідно
до п. 1.1 кредитного договору
Позичальник зобов'язався щомісячно
погашати заборгованість за кредитом
згідно з Графіком (Додаток 1 до
кредитного договору), а також
остаточно погасити заборгованість за
кредитом в строк до 10.07.2013 року.

Проте, в порушення умов кредитного
договору ОСОБА_2 прийняті на себе
зобов'язання перед банком не виконує, в
зв'язку з чим, станов на 07.11.2013 року,
має перед банком прострочену
заборгованість, а саме:

- прострочену заборгованість за
кредитом в сумі 11386 грн. 69 коп;

- прострочену заборгованість за
процентами в сумі 129 грн.95 коп.;

- прострочену заборгованість по
комісії у сумі 66 грн. 50 коп.;

- штрафу у сумі 122 грн. 69 коп.;

18 травня 2012 року між ТОВ
«ПростоФінанс» та ПАТ «АльфаБанк»
було укладено договір купівлі -
продажу кредитного портфелю і згідно
зазначеного договору відбулося
відступлення права вимоги за
кредитним договором № 7 від 01.07.2008
року, який було укладено між ТОВ
"Простофінанс" та ОСОБА_2 на користь
ПАТ «Альфа - Банк».

Враховуючи наведене Банк просить
стягнути з ОСОБА_2, на користь Банку,
заборгованості за кредитним договором
№ 7 від 01.07.2008 року, станом на 07
листопада 2013 року, у розмірі 11705 грн. 83
коп.

Під час розгляду справи у суді
першої інстанції ОСОБА_2 звернувся до
суду із зустрічним позовом про
визнання договору купівлі - продажу
кредитного портфелю між ТОВ
«ПростоФінанс» та ПАТ «АльфаБанк»
недійсним та стягнення матеріальної
та моральної шкоди. Просив визнати
договір купівлі - продажу кредитного
портфелю укладений між ТОВ
«ПростоФінанс» та ПАТ «АльфаБанк»
недійсним та стягнути із Банку 12275
грн. матеріальної шкоди, 1000 грн.
моральної шкоди та банківський збір
за перерахування коштів, оскільки
вважає, що даний договір суперечить
положенням ч.3 ст. 512 ЦК України, а
агресивна політика Банку щодо вимог
сплати неіснуючого боргу спричинила
йому моральну шкоду.

Рішенням Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 29 квітня 2014 року позов
задоволено у повному обсязі. Стягнуто
з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа - Банк»
заборгованість за кредитним договором
№ 7 від 01.07.2008 року у розмірі 11705
грн. 83 коп., що складається із:
простроченої заборгованості за
кредитом в сумі 11386 грн. 69 коп;,
простроченої заборговансті за
процентами в сумі 129 грн.95 коп.;
простроченої заборгованості по
комісії у сумі 66 грн. 50 коп.; штрафу у
сумі 122 грн. 69 коп та судовий збір в
сумі 229 грн. 40 коп. В задоволені
зустрічного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
відповідач просить його скасувати з
тих підстав, що судом порушені норми
матеріального та процесуального
права, висновки суду не відповідають
обставинам справи, та ухвалити нове
рішення, яким відмовити позивачу у
задоволенні його позовних вимог.

В своїй апеляційній скарзі позивач,
зокрема зазначає, що судом дана
невірна оцінка доказам наданим
сторонами. Суд не звернув уваги на
те, що прострочення платежу сталося
з вини кредитора, який лише у
вересні 2012 року повідомив боржника
про перехід права вимоги за
кредитним договором до ПАТ «Альфа -
Банк». Крім того суд не з'ясував
реальну суму заборгованості на час
розгляду справи і стягнув суму
зазначену позивачем у позові і яка є
необґрунтованою.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, відповідно до ст.303
ЦПК України, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а
рішення суду скасуванню з підстав
невідповідності висновків суду
обставинам справи.

Колегією суддів встановлено, що 01
липня 2008 року між ТОВ "Простофінанс" та
ОСОБА_2 було укладено кредитний договір
№ 7, згідно з умовами якого ТОВ
"Простофінанс" надав ОСОБА_2 кредит у
розмірі 46850 грн. 00 коп., строком до 10
липня 2013 року, зі сплатою 10 відсотків
річних від непогашеної суми кредиту.
З 10.02.2009 року процентну ставку
збільшено до 15,18%. Відповідно до п. 1.1
кредитного договору Позичальник
зобов'язався щомісячно погашати
заборгованість за кредитом згідно з
Графіком (Додаток 1 до кредитного
договору), а також остаточно погасити
заборгованість за кредитом в строк
до 10.07.2013 року. За взаємною згодою
сторін 25.04.2012 року між сторонами
укладено договір про внесення змін
до Кредитного договору та змінено
термін остаточного погашення кредиту
з 10.07.2013 року на 10.07. 2015 року і
збільшено кількість платіжних
періодів із 60 до 84.

18 травня 2012 року між ТОВ
«ПростоФінанс» та ПАТ «АльфаБанк»
було укладено договір купівлі -
продажу кредитного портфелю і згідно
зазначеного договору відбулося
відступлення права вимоги за
кредитним договором № 7 від 01.07.2008
року, який було укладено між ТОВ
"Простофінанс" та ОСОБА_2 на користь
ПАТ «Альфа - Банк».

На час передачі кредитного портфелю,
за даними ТОВ «Простофінанс», за
ОСОБА_2, станом на 25 червня 2012 року,
рахувалась кредитна заборгованість у
сумі 15281 грн.60 коп., заборгованість за
процентами - 90 грн. 21 коп. та
заборгованість за щомісячними
комісіями - 43 грн. 73 коп.

В подальшому, в порушення умов
кредитного договору, ОСОБА_2 прийняті
на себе зобов'язання перед банком
продовжував виконувати не належним
чином, в результаті чого станом на
07.11.2013 року має перед банком
прострочену поточну заборгованість в
сумі 2173 грн.49 коп., яка утворилась у
зв'язку із порушенням боржником
пункту 3.1 кредитного договору, а саме,
проведення щомісячного платежу
після закінчення відповідного
платіжного періоду, тобто
прострочення платежу, та складається
із поточної заборгованості за тілом
кредиту у сумі 1854 грн. 35 коп.,
простроченої заборгованості по
відсоткам за користування кредитом, у
сумі 129 грн. 95 коп., простроченої
комісії за обслуговування кредиту, в
сумі 66 грн. 50 коп. та штрафу, в сумі 122
грн. 69 коп. (а.с.27).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України,
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Враховуючи наведене суд першої
інстанції дійшов правильного
висновку щодо наявності у позивача
права вимоги дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних Банку.

Дана частина позики відповідно до
розрахунку заборгованості за
кредитом, який надано Банком,
становить 9532 грн. 34 коп. Отже, разом
із поточною заборгованістю стягненню
підлягає 11705 грн. 83 коп.

Будь якого свого розрахунку
заборгованості, який би спростовував
розрахунок наданий Банком, позивачем
до суду не надано.

Натомість, із наданих для огляду у
судове засідання квитанцій
вбачається, що відповідачем дійсно
порушувались строки проведення
щомісячних платежів.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України,
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою в наслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 1 ст. 514 ЦК України
передбачено, що до нового кредитора
переходять права первісного кредитора
у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Згідно положень ст. 516 ЦК України,
заміна кредитора у зобов'язанні
здійснюється без згоди боржника, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Якщо боржник не був письмово
повідомлений про заміну кредитора у
зобов'язанні, новий кредитор несе ризик
настання несприятливих для нього
наслідків. У цьому разі виконання
боржником свого обов'язку первісному
кредиторові є належним виконанням.

За змістом наведених положень закону
боржник, який не отримав
повідомлення про передачу права
вимоги іншій особі, не позбавляється
обов'язку погашення заборгованості, а
при погашенні заборгованості
первинному кредитору, виконання
зобов'язання вважається належним.

Таким чином доводи відповідача, що
прострочення платежу відбулося не з
його вини не ґрунтуються на законі.

З огляду на вищевикладене колегія
суддів дійшла висновку, що доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального права та
порушення норм процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.
Висновки суду відповідають
обставинам справи і доводи
апеляційної скарги їх не
спростовують.

Враховуючи вищенаведене та керуючись
ст.ст.303,307,308,313,314,315 ЦПК України, колегія
суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити,
а рішення Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 29 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: