Провадження № 2/641/1400/2014
Справа № 641/1913/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2014 року

Комінтернівський районний суд м.
Харкова в складі:

Головуючого - судді Чайка І.В.,

За участю секретаря Алієвої
І.О.
розглянувши в відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа - Комінтернівське районне
відділення в м. Харкові департаменту
міграційної служби в Харківської
області про визнання втрати права на
користування житловим приміщенням та
зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
ОСОБА_1, виконавчого комітету
Харківської міської Ради про
поновлення порушеного права, вселення,
та зміну договору найму житлового
приміщення ,-

ВСТАНОВИВ:

26.02.2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3
звернулися до суду з позовом до
ОСОБА_2, третя особа - Комінтернівське
районне відділення в м. Харкові
департаменту міграційної служби в
Харківської області про визнання
ОСОБА_2 такою, що втратила право
користування житловим приміщенням ,
розташованим за адресою м. Харків вул.
Слінько б. 4-А кв. 5.

17.03.2014 року ОСОБА_3 подав до суду заяву ,
в який зазначив, що позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання її такою, що
втратила право користування
квартирою, до суду не підписував, та
просив виключити його з числа
позивачів за позовом.

Ухвалою суду від 19.03.2014 року
провадження у цивільній справі в
частині позовних вимог ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, третя особа: Комінтернівський
РВ у м. Харкові ДМС України в
Харківській області про втрату права
користування житловим приміщенням -
закрито.

17.03.2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали до
суду зустрічний позов до ОСОБА_1,
Виконкому Харківської міської ради
про поновлення порушеного права,
вселення, зміну договору найму
житлового приміщення в квартирі № 5, що
розташована по вул. Слинько, 4-А в м.
Харкові.

Ухвалою суду від 19.03.2014 року обидва
позови об”єднанні в одне провадження.

В судовому засіданні позивач за
первісним позовом- Весельський С.Й.
підтримав свої позовні вимоги в
повному обсязі та просив позов
задовольнити. В обґрунтування своїх
позовних вимог позивач зазначив, що в
1992 році йому за місцем його роботи була
надана квартира № 5, яка розташована по
вул. Слинько, 4-А в м. Харкові. Зазначена
квартира була службовою та надана
йому на склад його сім*ї, а саме : на
нього, дружину ( відповідачку по справі)
та на двох синів : ОСОБА_3 та ОСОБА_4.
Рішенням Харківської міської ради від
22.01.2014 року, спірна квартира була
виключена з числа службових. Також
позивач зазначив, що в лютому 2009 року
шлюб між ним та відповідачкою було
розірвано. В 2013 році помер його син –
ОСОБА_4. На теперішній час в спірній
квартирі зареєстровані : позивач,
відповідачка та їх син –ОСОБА_5
Відповідачка не мешкає в спірній
квартирі з 2012 року, вона забрала всі
свої особисті речі і виїхала зі спірної
квартири. К них склалися дуже неприємні
взаємовідносини з колишньою дружиною.
Протягом тривалого часу відповідачка
не утримує квартиру та не сплачує
комунальні платежі. Крім того, позивач
зазначив, що він самостійно сплачує
комунальні платежі, в тому числі й за
відповідачку, про що надав квитанції.
Таким чином, позивач вважає, що ОСОБА_2
втратила право користування спірною
квартирою, оскільки тривалий час в
квартирі не мешкає, не утримує її та за
комунальні послуги не сплачує, але до
суду з заявою про стягнення з неї цих
коштів позивач не звертався. ОСОБА_1
вважає, що відповідачку необхідно
зняти з реєстрації в квартирі. Він не
заперечує проти того, щоб вона жила в
квартирі, але вона повинна сплачувати
за комунальні послуги та виписатися з
квартири.

Проти задоволення зустрічного позову
ОСОБА_1 не заперечував, оскільки вважає
що дійсно у них склався порядок
користування квартирою. Він мешкає в
кімнаті 10 кв.м., купив туди
мікрохвильову піч, поставив
холодильник та закриває кімнату на
замок. ОСОБА_6 також не заперечував
проти того, що в серпні 2013 року він
притягувався до адміністративної
відповідальності за сварку між ним та
ОСОБА_2, яка сталася саме в спірній
квартирі, в ході цієї сварки він облив
колишню дружину кип’ятком, та у зв*язку
з чим їй було спричинено опік. Він не
проти того щоб позивачі за зустрічним
позовом мешкали в квартирі, тому що їх
з квартири ніхто не виганяв, у колишній
дружини є ключі від квартири. ОСОБА_6
вважає,що головне , щоб сплачувалися
комунальні послуги.

Відповідачка за первісним позовом та
позивачка за зустрічним – ОСОБА_2 та її
представник первісний позов не визнали
, посилаючись на те , що ОСОБА_2 не
мешкає в спірній квартирі з вини
позивача, оскільки останній
влаштовував скандали та бив її, а в
листопаді 2013 року вигнав
відповідачку з квартири та перешкоджає
їй у вселенні. Таким чином,
відповідачка не має можливості
мешкати в спірній квартирі. Крім того,
відповідачка зверталась до КП
«Жилкомсевіс» та до Комінтернівського
РВ з приводу перешкоджання їй в
проживанні в спірній квартирі та з
приводу її побиття позивачем. Не
зважаючи на те, що ОСОБА_2 не мешкає в
спірній квартирі, вона регулярно
сплачує комунальні платежі, про що
надала квитанції.

Що стосується зустрічного позову,
ОСОБА_2 та її представник підтримали
його в повному обсязі, та в його
обґрунтування зазначили , що спірна
квартира є трьохкімнатною та
ізольованою. Вказана квартира була
надана ОСОБА_1 за місцем його роботи. В
ордер з правом проживання, крім ОСОБА_7
були включені й позивачі за зустрічним
позовом. Рішенням ХМР від 22.01.2014 року
спірна квартира була виключена з числа
службових та ОСОБА_1 визнано наймачем
трьохкімнатної ізольованої квартири
№ 5, житловою площею 41,72 кв.м., що
розташована по вул. Слинько, 4-А в м.
Харкові зі складом сім*ї три особи:
ОСОБА_8 – наймач; ОСОБА_2 – дружина
наймача та ОСОБА_3 – син наймача. Таким
чином, на момент прийняття рішення ХМР,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були визнані
наймачами спірної квартири. ОСОБА_2
була позбавлена можливості мешкати в
спірній квартирі по вині ОСОБА_1, який
вчиняв сварки, ображав та застосовував
фізичне насильство по відношенню до
ОСОБА_2, а в листопаді 2013 року вигнав
останню з квартири та на теперішній час
перешкоджає її вселенню в квартиру.
Крім того, представник позивачів за
зустрічним позовом зазначила, що
житлова площа в спірній квартирі
складає 41,72 кв.м., з яких одна кімната
складає 13,9 кв.м., друга кімната складає
9,0 кв.м., третя кімната складає 18,81 кв.м.,
коридор -13,91 кв.м. та кухня 5, 28 кв.м.
Таким чином, представник позивачів за
зустрічним позовом вказує , що кожному
на кожного члена с*імї припадає по 13,91
кв.м. житлової площі в спірній
квартирі, у зв’язку з чим вона просить
змінити умови договору житлового
найма, відкривши на ім*я позивачів ( за
зустрічним позовом) окремий особовий
рахунок на кімнати площею 10,2 кв.м. та 18,7
кв.м., а місця загального користування
залишити в загальному користуванні
всіх наймачів спірної квартири.

Представник третьої особи за первісним
позовом надав суду заяву, в якій
просить ухвалити рішення по справі на
розсуд суду на підставі наявних у
справі доказів.

Представник відповідача -ХМР за
зустрічним позовом в судове засідання
не з*явився про день та час слухання
справи був повідомлений належним чином
, про причини своєї неявки суду не
повідомив.

Дослідивши наявні в матеріалах
справи докази в їх сукупності,
заслухавши пояснення учасників
процесу, допитавши свідків, суд
приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що
відповідно до ордеру № 136 від 09.12.1992
року, ОСОБА_9 була надана трьох
кімнатна ізольована квартира № 5, яка
розташована по вул. Слинько, 4-А в м.
Харкові. Зазначена квартира була
службовою та надана ОСОБА_1Й на склад
його сім*ї, а саме : на нього, його
дружину – ОСОБА_2І.( відповідачку за
первісним позовом) та на двох синів :
ОСОБА_3 та ОСОБА_4. ( а.с.9)

Рішенням ХМР від 22.01.2014 року за №
31АДРЕСА_1 , що розташована по вул.
Слинько, 4-А в м. Харкові була виключена
з числа службових та ОСОБА_1 визнано
наймачем цієї трьохкімнатної
ізольованої квартири , житловою площею
41,72 кв.м., зі складом сім*ї три особи:
ОСОБА_8 – наймач; ОСОБА_2 – дружина
наймача та ОСОБА_3 – син наймача. (
а.с.10)

Згідно довідки з місця
проживання про склад сім*ї та прописку
№ 601 від 21.02.2014 року , в спірній квартирі
зареєстровані : ОСОБА_8 - наймач, ОСОБА_2
Іванівна- дружина наймача та ОСОБА_3
Сергійович- син наймача. Дана квартира
є не приватизованою. ( а.с.7).

Відповідно до свідоцтва
про розірвання шлюбу серії 1-ВЛ № 0858884
від 17.02.2009 року, шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 розірвано .( а.с.8)

Згідно з ч. 1 ст. 71 ЖК України, при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім*ї , за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК
України, визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням внаслідок відсутності
цієї особи понад встановлені строки,
провадиться в судовому порядку.

Як зазначив позивач ( за
первісним позовом ) в судовому
засіданні, ОСОБА_2 не мешкає в спірній
квартирі без поважних причин з 2011
року. Вона самостійно зібрала свої
речі та пішла з дому та до теперішнього
в спірній квартирі не мешкає.

В п. 10 Пленуму Верховного
Суду України № 2 від 12.04.1985 року зі
змінами та доповненнями « Про деякі
питання ,що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу
України» роз’яснено,що по справам про
визнання наймача чи членів його сім*ї
такими,що втратили право користування
жилим приміщенням /ст. 71 ЖК/ необхідно
встановити причини відсутності
відповідача вище встановленого строку.

З метою встановлення
фактичних обставин справи судом були
допитані свідки.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що
зі слів ОСОБА_1 їй відомо, що його
колишня дружина ОСОБА_2 не мешкає в
спірній квартирі на протязі останніх
двох років, так як пішла до іншого
чоловіка. Є чи ні її речи в квартирі
вона не знає . ОСОБА_6 займає окрему
кімнату в квартирі.

Свідок ОСОБА_11 також
пояснив, що останні 2-3 років не бачив
ОСОБА_2 в квартирі. Чому вона там не
мешкає, він не знає. Свідок підтвердив,
що між членами сем*ї ОСОБА_2 склався
порядок користування окремими
кімнатами в спірній квартирі.

Суд критично ставиться до
пояснень зазначених свідків з питання
немешкання відповідачки, оскільки їм
невідомі причини в наслідок чого
ОСОБА_2 не мешкає в спірній квартирі.

Свідок ОСОБА_12 у судовому
засіданні зазначила, що вона є
сусідкою колишнього подружжя ОСОБА_2.
У них виникають сварки, ОСОБА_1 постійно
виганяв ОСОБА_2 з квартири, бив її,
оскорбляв. ОСОБА_13 дуже його боїться,
приходить до дому лише коли його немає
вдома. ОСОБА_6 бив колишню дружину та
невістку. Колишню дружину він облив
кип*ятком в наслідок чого вона
зверталася до лікарні. В сім*ї склався
порядок користування квартирою –
кімнату прямо від входу займав син,
направо – ОСОБА_13, рядом з ванною –
ОСОБА_6.

Невістка ОСОБА_6 – ОСОБА_14
пояснила, що вони з чоловіком не в
змозі були мешкати в спірній квартирі,
так як там були постійні сварки. ОСОБА_1
постійно бив, принижував ОСОБА_2 Вона
вимушена була прятатися у своїй
кімнаті. У зв*язку з чим, ОСОБА_2 біля
півроку там не мешкає, так як з ОСОБА_1
неможливо мешкати. В сім*ї склався
порядок користування спірною
квартирою - всі займають окремі
кімнати, та там знаходяться їх речи, та
меблі.

Суд не може погодитись з
доводами позивача- Вельського С.Й.
стосовно того, що ОСОБА_2 за своєю
ініціативою пішла з квартири, оскільки
, як зазначила в судовому засіданні
представник відповідача, ОСОБА_2 не
мешкає в спірній квартирі з вини
позивача у зв’язку з тим, що позивач
вчиняв сварки, ображав та застосовував
фізичне насильство по відношенню до
ОСОБА_2, а в листопаді 2013 року вигнав
останню з квартири та на теперішній час
перешкоджає її вселенню в квартиру.

Факт вчинення ОСОБА_1
сварок в родині та заподіяння ним
тілесних ушкоджень ОСОБА_2
підтверджується постановою про
відмову в порушені кримінальної справи
Комінтернівського РВ ГУМВСУ в
Харківській області від 07.07.2011 року, з
якої вбачається, що відповідачка
зверталась до Комінтернівського
райвідділу з заявою про вжиття
заходів до її колишнього чоловіка –
ОСОБА_1 Вказаною постановою
встановлено, що 30.06.2011 року за місцем
свого проживання між ОСОБА_1Й та ОСОБА_2
на ґрунті особистих неприязних взаємин
стався скандал, який переріс у бійку (
патасовку) із заподіянням ОСОБА_2
легких тілесних ушкоджень. ( а.с.35). Крім
того, відповідно до зазначеної
постанови , ОСОБА_2 роз’яснено, що за
фактом заподіяння їй тілесних
ушкоджень вона може звернутися в суд
в порядку приватного обвинувачення,
відповідно до ст.. 125 КК України.

З наданої суду медичної
довідки вбачається, що ОСОБА_2І 30.06.2011
року зверталась за медичною допомогою
до лікарні швидкої невідкладної
медичної допомоги ім. О.І. Мещанінова
з приводу опіку 2-3 ступеня ( а.36)

Таким чином, суд приходить
до висновку, що ОСОБА_2 не мешкає в
спірній квартирі з поважних причин, а
саме: з причин агресивної поведінки
позивача по відношенню до нєї.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд
розглядає справи в межах заявлених
вимог і на підставі наданих доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд
приходить до висновку, що первісний
позов не підлягає задоволенню,
оскільки позивачем не надані докази ,
яки б достовірно вказували на те, що
відповідачка не проживає у спірній
квартирі більше ніж 6 місяців без
поважних причин.

Що стосується зустрічного
позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1,
Виконавчого комітету Харківської
міської ради про відновлення
порушеного права та вселення в спірну
квартиру, а також про зміну умов
договору житлового найму, суд вважає
позов підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 63 ЖК
України, предметом договору найму
жилого приміщення в будинках
державного і громадського житлового
фонду є окрема квартира або інше
ізольоване жиле приміщення, що
складається з однієї чи кількох кімнат,
а також одноквартирний жилий будинок.
Не можуть бути самостійним предметом
договору найму: жиле приміщення, яке
хоч і є ізольованим, проте за розміром
менше від встановленого для надання
одній особі (частина перша статті 48 ЖК),
частина кімнати або кімната, зв'язана з
іншою кімнатою спільним входом, а також
підсобні приміщення (кухня, коридор,
комора тощо).

Відповідно до ст.103 ЖК України, договір
найму жилого приміщення може бути
змінено тільки за згодою наймача,
членів його сім'ї і наймодавця, за
винятком випадків, передбачених
Основами житлового законодавства
Союзу РСР і союзних республік, іншими
законодавчими актами Союзу РСР і цим
Кодексом.

Статтею 104 ЖК України встановлено,що
член сім'ї наймача вправі вимагати, за
згодою інших членів сім'ї, які
проживають разом з ним, укладення з ним
окремого договору найму, якщо жилу
площу, що припадає на нього, може бути
виділено у вигляді приміщення, яке
відповідає вимогам статті 63 цього
Кодексу. У разі відмовлення членів
сім'ї дати згоду на укладення окремого
договору найму, а також у разі відмови
наймодавця в укладенні такого договору
спір може бути вирішено в судовому
порядку.

Як вже було зазначено вище ,
відповідно до довідки з місця
проживання про склад сім*ї та прописку
№ 601 від 21.02.2014 року , в квартирі № 5, що
розташована по вул. Слинько, 4-А в м.
Харкові зареєстровані : ОСОБА_8 - наймач,
ОСОБА_2 Іванівна- дружина наймача та
ОСОБА_3 Сергійович- син наймача. Дана
квартира є не приватизованою.
Зазначена квартира складається з
трьох ізольованих кімнат. Загальна
житлова площа квартири 41,72 кв.м.( а.с.7).

Таким чином, на кожну особу,
зареєстровану в квартирі - доводиться
по 13,90 кв.м. жилої площі

В судовому засіданні
ОСОБА_2І та її представник зазначили ,
що ОСОБА_1 в листопаді 2013 року побив
ОСОБА_2 та вигнав останню із спірної
квартири та до теперішнього часу
перешкоджає їй у вселенні в цю
квартиру.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
своєю агресивною поведінкою
перешкоджає ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мешкати в
спірній квартирі

Відповідно до ч.1 ст.405 ЦК
України, ч.4 ст. 156 ЖК України, член сім*ї
власника житла, які проживають разом з
ним , мають право на користування цим
житлом відповідно до закону, і
припинення сімейних відносин не
позбавляє їх права користування
займаним приміщенням.

Виходячи з цього ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 мають право на користування
квартирою № 5, що розташована по вул.
Слинько, 4-А в м. Харкові та вселення в
неї.

Як вбачається з поетажного плану
спірної квартири( а.с. 79,80) вона
складається з трьох ізольованих кімнат
площею 13,0 кв.м., 10,2 кв.м. та 13,7 кв.м.,
коридору, кухні, ванної кімнати,
туалету, кладової .

Допитані в судовому
засіданні усі свідки: ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_15 та ОСОБА_14 підтвердили той
факт, що між членами сім*ї ОСОБА_14 давно
склався порядок користування спірною
квартирою, кожен з них займає окрему
кімнату.

Враховуючи що на підставі
ст.64 ЖК України, наймач та члени його
сім'ї є рівними в правах та обов'язках
що випливають з договору найму жилого
приміщення, суд вважає за необхідне
задовольнити вимоги позивачів за
зустрічним позовом щодо зміни
договору найму, встановлення порядку
користування квартирою , укладення
окремих договорів найму жилого
приміщення з позивачами, бо це не
порушує прав відповідача за зустрічним
позовом на користування своєю часткою
жилої площі квартири.

Суд вважає, що слід встановити
наступний порядок користування
квартирою № 5, розташованою за адресою
АДРЕСА_2 – ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виділити в
користування кімнати площею 10,2 кв.м. та
18,7 кв.м. Кухню, коридор, ванну кімнату,
туалет та кладову залишити в
загальному користуванні

Відповідно до ч.1 ст.61 ЖК
України, користування жилим
приміщенням у будинках державного і
громадського житлового фонду
здійснюється відповідно до договору
найму жилого приміщення. Тому суд
вважає за можливе задовольнити вимоги
позивачів щодо укладення з ними
окремих договорів найму на надані їм у
користування житлових приміщень.

Керуючись ст.ст. 71,72 ЖК України, п.10
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 2 від 12.04.1985 року зі змінами
та доповненнями « Про деякі питання ,що
виникли в практиці застосування судами
Житлового кодексу України»,
ст.ст.10,11,60, 212-216 ЦПК України,

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа
Комінтернівське районне відділення в
м. Харкові департаменту служби в
Харківської області про визнання
втрати право на користування житловим
приміщенням – залишити без
задоволення.

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1,
виконавчого комітету Харківської
міської Ради про поновлення
порушеного права, вселення, та зміну
договору найму житлового приміщення-
задовольнити.

Вселити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в квартиру № 5
, розташовану за адресою м. Харків вул.
Слінько б. 4-А.

Виділити у користування ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 в квартирі № 5 , розташованій за
адресою м. Харків вул. Слинько б. 4-А
кімнати площею 10,2 кв.м. та 18,7 кв.м.

Кухню,ванну,туалет,коридор
та кладову, яки знаходяться в квартирі 5
, розташованій за адресою м. Харків
вул. Слинько б. 4-А залишити у
загальному користуванні ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Зобов*язати виконавчий комітет
Харківської міської Ради укласти з
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 договір найму на
кімнати площею 10,2 кв.м. та 18,7 кв.м, а з
ОСОБА_1 на кімнату площею 13,0 кв.м, яки
розташовані в квартирі № 5 в м. Харкові
по вул. Слінько б. 4-А.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції в 10-денний строк з
дня проголошення рішення .

Мотивоване рішення виготовлено
30 травня 2014 року .

Суддя:

ОСОБА_16