Справа № 266/3555/14-ц
Провадженя№ 2/266/1085/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

08 вересня 2014 року
м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя
Донецької області в складі головуючого
судді Пантелєєва Д.Г., при секретарі
Сидоровій Н.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті
Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_3 про
визнання договору купівлі-продажу
дійсним і визнання права власності на
майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про
визнання дійсним договору
купівлі-продажу та визнання за ним
права власності на домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_1. В обґрунтування своїх
позовних вимог зазначив, що з 04 березня
2000 року між позивачем та відповідачем
по справі був укладений договір
купівлі-продажу ? частки житлового
будинку, який розташований за адресою:
АДРЕСА_1, де зазначалося, що ОСОБА_2
продав ОСОБА_1 ? частку житлового
будинку та передав останній усі
документи й правоутановчі документи на
нього, а позивачка ОСОБА_1 купила у
відповідача ОСОБА_2 домоволодіння за 3
100 (три тисячі сто) доларів США, при
укладенні цього договору були присутні
свідки: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та
ОСОБА_7, надала суду розписки завірені
секретарем Комітету самоорганізації
населення «Бригантина» із печаткою,
які засвідчили підписання договору
купівлі-продажу від 04.03.2000 року між
позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем
ОСОБА_2. Позивачка ОСОБА_1, переслідуючи
мету впорядкувати правовстановлюючі
документи на придбаний будинок,
звернулася до державної нотаріальної
контори, де в посвідченні зазначеної
домашньої угоди купівлі-продажу їй
було відмовлено на тій підставі, що
угода, яку було укладено 04 березня 2000
року, не відповідає вимогам ст.657
Цивільного Кодексу України, тобто не
була посвідчена нотаріально. Судом
також було встановлено, що при
укладенні домашньої угоди (договору
купівлі-продажу) між позивачем та
відповідачем були виконані всі
істотні умови угоди, а саме, що
позивачка як покупець передала як суму
грошей у розмірі 3 100 (три тисячі сто)
доларів США відповідачу ОСОБА_2 як
продавцю за придбану ? частку будинку,
а відповідач ОСОБА_2 в свою чергу надав
позивачу будинок та передав технічну
документацію на нього. Оформити у
даний час договір купівлі продажу не
має можливості, так як місце проживання
відповідача не відоме, позивачка
намагалася його розшукати, але
безрезультатно. Судом було
встановлено, що з 23.05.2000 року позивачка
ОСОБА_1 зареєстрована та проживає у
спірному будинку по теперішній час,
про, що свідчить запис у звітовій книзі
та у її паспорті - відмітка реєстрації
особи. Згідно інвентаризаційної
справи складеної Маріупольським бюро
технічної інвентаризації на території
домоволодіння АДРЕСА_1, розташовані
наступні будівлі: житловий будинок
літ.А-1, житлова прибудова літ.А1-1, сарай
літ.Б-1, вбиральня літ.В-1, огорожа літ.№1.
З вказаного часу позивачка ремонтує
домоволодіння та сплачую усі
комунальні послуги разом із
співвласником ? частки будинку - ОСОБА_3.
Позивачка ОСОБА_1 з 2000 року відкрито
володіє вказаним домоволодінням, в
зв'язку з чим набула право власності на
вказане майно.

Позивач надав суду письмову заяву про
розгляд справи за його відсутності,
заявлені вимоги підтримує та просить
їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач, до суду не з'явився, про час
та місце проведення судового засідання
був повідомлений належним чином. У
зв'язку з чим, згідно зі ст. 224 ЦПК
України суд ухвалив провести заочний
розгляд справи на підставі наявних у
справі доказів.

Третя особа надала суду письмову заяву
про розгляд справи за її відсутності,
заявлені вимоги підтримує.

Суд, перевіривши матеріали справи та
дослідивши надані сторонами докази,
прийшов до наступного:

Відповідно до договору купівлі-продажу
від 04 вересня 2000 року, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 продав будинок АДРЕСА_1
ОСОБА_1. При укладанні угоди
купівлі-продажу були присутніми
свідки: ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 та
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Згідно з паспортними даними ОСОБА_1,
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, з 23
травня 2000 року.

Згідно інвентаризаційної справи,
складеної МКП «Маріупольське БТІ»
станом на 01.03.2000 року на території
домоволодіння АДРЕСА_1, розташовані
наступні будівлі: житловий будинок
літ.А-1, житлова прибудова літ.А1-1, сарай
літ.Б-1, вбиральня літ.В-1, огорожа літ.№1.
Самочинні будівлі відсутні.

Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо
сторони домовилися щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.

Положеннями статті 344 Цивільного
кодексу України передбачено, що особа,
яка добросовісно заволоділа чужим
майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років, набуває право
власності на це майно (набувальна
давність).

Вирішуючи справу суд вважає доведеним,
що ОСОБА_1 з 2000 року добросовісно
володіє ? часткою нерухомого майна за
адресою: АДРЕСА_1 з 2000 року, тобто понад
десять років, він продовжує відкрито і
безперервно їм володіти, здійснює
ремонті роботи, сплачує комунальні
послуги та несе інші витрати, пов'язані
з утриманням майна.

За вищевказаних обставин суд дійшов
висновку, що позовні вимоги позивачки
ОСОБА_1 про визнання права власності на
нерухоме майно підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 220, 344 ЦК України, ст. ст.
60, 88, 213, 215, 224 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи
ОСОБА_3 про визнання права власності на
нерухоме майно, задовольнити.

Договір купівлі-продажу ? частки
будинку АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_2
з однієї сторони та ОСОБА_1 від 04
березня 2000 року - визнати дійсним.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7 (інн.
НОМЕР_1), яка зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_1, право власності: на ? частку
житлового будинку літ. А, ? частку
житлової прибудови літ. А1, ? частку
літньої кухні літ. Б, ? частку замощення
І, ? частку паркану літ. п1, які
розташовані на території
домоволодіння АДРЕСА_1.

Копію судового рішення направити
відповідачу. Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Донецької області через
Приморський районний суд м. Маріуполя
шляхом подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення може бути
оскаржене відповідачем в апеляційному
порядку.

Суддя:
Пантелєєв Д. Г.