АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Литвинюк І. М.

суддів: Височанська Н.К., Владичана А.І.

секретаря: Данилко О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які діють в своїх
інтересах та інтересах неповнолітніх
ОСОБА_3, ОСОБА_4 то ОСОБА_5, треті особи,
які не заявляють самостійних вимог -
ОСОБА_6 та Служба у справах дітей
Сокирянської районної державної
адміністрації Чернівецької області,
про звернення стягнення на предмет
іпотеки та виселення, за апеляційною
скаргою публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» на рішення Сокирянського
районного суду Чернівецької області
від 30 липня 2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, які діють у
своїх інтересах та в інтересах
неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору,
на стороні відповідачів ОСОБА_6 та
Служба у справах дітей Сокирянської
РДА Чернівецької області, про
звернення стягнення на предмет іпотеки
та виселення.

Посилався на те, що відповідно до
укладеного договору №СVНМGА від 01
жовтня 2007 року ОСОБА_6 отримала кредит в
розмірі 15000 доларів США зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 11,04% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 01 жовтня 2017 року.

________________________________________________________________________
________________________________________________________

№22-ц/794/1339/14 Головуючий у 1
інстанції: Унгурян С.В.

Категорія: 27
Доповідач:
Литвинюк І.М.

У порушення вимог ст.ст.526, 527, 530 ЦК
України та умов договору ОСОБА_6
зобов'язання за вказаним договором
належним чином не виконала, у зв'язку з
чим станом на 16 квітня 2013 року має
заборгованість в розмірі 48227,31 доларів
США, що еквівалентно 385 336,19 грн..

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором між ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_1 02 жовтня 2007 року
укладено договір іпотеки №СVНМGА,
згідно якого відповідач надав в
іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок
загальною площею 54,80 кв.м., житловою
площею 42,80 кв.м., який розташований по
АДРЕСА_1.

При цьому зазначав, що у відповідності
до ст.6 Закону України «Про іпотеку»,
іпотека за вказаним кредитним
договором поширюється на земельну
ділянку, на якій розташований предмет
іпотеки і яка належить ОСОБА_1 на праві
власності.

З підстав, зазначених у ст.ст.526, 527, 530,
1050, 1054 ЦК України, ст.109 ЖК України,
ст.ст.6, 33, 35, 39, 40 Закону України «Про
іпотеку» та ст.7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні», просив в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором № СVНМGА від
01.10.2007 року в розмірі 48227,31 доларів США,
що еквівалентно 385336,19 грн.:

- звернути стягнення на будинок
загальною площею 54,80 кв.м., житловою
площею 42,80 кв.м., та земельну ділянку,
які розташовані по АДРЕСА_1, шляхом
продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ
КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені
відповідача договору купівлі-продажу
будь - яким способом з іншою особою -
покупцем, з отриманням витягу з
Державного реєстру прав власності, з
проведенням дій щодо корегування
технічної документації відповідно до
поточного стану нерухомості, її
перепланування та перебудови, з
проведенням дій щодо оформлення та з
отриманням кадастрового номеру
земельної ділянки, з отриманням
дублікатів правовстановлюючих
документів на нерухомість у
відповідних установах, підприємствах
або організаціях незалежно від форм
власності та підпорядкування, з
можливістю здійснення ПАТ КБ
«ПриватБанк» всіх передбачених
нормативно - правовими актами держави
дій, необхідних для продажу предмету
іпотеки; виселити відповідачів ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з
будинку, який розташований по АДРЕСА_1
зі зняттям їх з реєстраційного обліку.

Рішенням Сокирянського районного суду
Чернівецької області від 30 липня 2014
року у задоволенні позову відмовлено.

На дане рішення ПАТ КБ «ПриватБанк»
подав апеляційну скаргу, в якій просить
рішення скасувати та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Апелянт вважає, що рішення суду першої
інстанції є незаконним,
необґрунтованим та таким, що не
відповідає нормам матеріального та
процесуального права.

Посилається на те, що відповідачами не
надано доказів про відсутність іншого
житла, не було заявлено клопотання про
застосування мораторію.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, виходячи з
наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що 07 червня 2014 року набув чинності
Закон України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті» від 03 червня 2014 року
№ 1304-VII.

З таким висновком суду першої
інстанції погоджується колегія суддів
апеляційного суду.

Судом першої інстанції
встановлено, що 01 жовтня 2007 року між ЗАТ
КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_6 укладено
кредитний договір і № СVНМGА,
згідно якого позивач зобов'язався
надати ОСОБА_6 кредитні кошти шляхом
видачі готівки через касу на строк з 01
жовтня 2007 року по 01 жовтня 2017 року
включно, у вигляді не поновлюваної
лінії у розмірі 15 000 доларів США на
споживчі цілі, а також 1 825 доларів США
на сплату страхових платежів, зі
сплатою за користування кредитом 0,92% на
місяць на суму залишку заборгованості
за кредитом, винагороди за надання
фінансового інструменту у розмірі 3%
від суми виданого кредиту у момент
надання кредиту, а також 0,2% від суми
виданого кредиту щомісяця в період
сплати, відсотки за дострокове
погашення кредиту згідно з п.3.11 цього
Договору та винагороди за проведення
додаткового моніторингу, згідно п.6.2
цього Договору.

У відповідності до вимог п.п.1.3, 7.3
вказаного Договору, з метою
забезпечення виконання позичальником
зобов'язань за кредитним договором, між
ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником
якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 02
жовтня 2007 року укладено договір
іпотеки, предметом якого виступило
належне ОСОБА_1 на праві власності
нерухоме майно - житловий будинок,
розташований по АДРЕСА_1.

З розрахунку заборгованості
вбачається, що станом на 16 квітня 2013
року заборгованість ОСОБА_6 за
кредитним договором складає 48 227,31
доларів США, що згідно встановленого
НБУ офіційного курсу гривні по
відношенню до долара США становить 385
336,19 грн..

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Приймаючи оскаржуване рішення,
суд першої інстанції констатував, що
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за рахунок іпотечного
майна, але відмовив у задоволенні
позову на підставі Закону України «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті».

Апеляційна скарга мотивована тим,
що вищезгаданий Закон набрав чинності
07 червня 2014 року, а позовна заява подана
до суду 16 квітня 2014 року; крім того,
відповідачами не надано доказів, що в
них відсутнє інше житло.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України
провадження в цивільних справах
здійснюється відповідно до законів,
чинних на час вчинення окремих
процесуальних дій, розгляду і
вирішення справи, а тому суд першої
інстанції вірно застосував Закон
України «Про мораторій» до спірних
правовідносин, оскільки він діяв на час
винесення рішення по справі.

Станом на час розгляду справи
судом апеляційної інстанції цей закон
також є чинним.

З довідок Коболчинської
сільської ради № 468 від 19 жовтня 2012
року, № 342 від 18 червня 2013 року (а.с. 18,52)
та відомостей з державного реєстру
речових прав на нерухоме майно від 23
липня 2014 року (а.с.246), житловий будинок
по АДРЕСА_1 використовується
відповідачем та членами його сім'ї, в
тому числі неповнолітніми, як місце їх
постійного проживання. При цьому, у їх
власності немає іншого житла.

Отже, суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, що вказаний
закон регламентує правовідносини, які
склалися між сторонами в даній справі,
і вірно застосував його до цих
правовідносин.

Судова колегія приходить до висновку,
що рішення суду постановлено у
відповідності з вимогами закону та
немає підстав для його скасування,
доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Сокирянського районного суду
Чернівецької області від 30 липня 2014
року залишити без зиін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
його проголошення, але може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: