Номер провадження: 22-ц/785/4229/14
Номер справи місцевого суду: 505/4806/13-ц
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Сватаненко В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Сватаненка В.І.

суддів - Артеменка І.А.,
Черевка П.М.,

за участю секретаря - Добряк Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«Акціонерний банк «Експрес-Банк» на
ухвалу Котовського міськрайонного
суду Одеської області від 26 лютого 2014
року про відмову в задоволенні заяви
про забезпечення позову у цивільній
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Акціонерний
банк «Експрес-Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 - «Про стягнення
заборгованості», -

ВСТАНОВИЛА:

10.10.2013 року ПАТ «АБ «Експрес-Банк»
звернулось до суду із зазначеним
позовом, по якому просить звернути
стягнення на рухоме та нерухоме майно і
грошові кошти відповідачів у розмірі,
який відповідає їх частці у спадщині в
рахунок погашення боргу ОСОБА_5,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, за
кредитним договором у розмірі 188969,21
грн., а також визнати відповідачів
такими, що прийняли спадщину після
смерті ОСОБА_5

26.02.2014 року ПАТ «АБ «Експрес-Банк»
подало заяву про забезпечення позову
шляхом накладання арешту на все майно
відповідачів, яке ними прийняте або
буде прийняте у спадщину після смерті
ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, до
виконання відповідачами своїх
зобов'язань.

Ухвалою Котовського міськрайонного
суду Одеської області від 26.02.2014 року
ПАТ «КБ «Експрес-Банк» було відмовлено
у задоволенні заяви про забезпечення
позову.

05.03.2014 року ПАТ «КБ «Експрес-Банк»
подало апеляційну скаргу на вказану
ухвалу суду, по якій просить скасувати
ухвалу районного суду, прийняти нову
ухвалу, якою зобов'язати районний суд
прийняти ухвалу про задоволення заяви
про забезпечення позову, посилаючись
на порушення районним судом норм
процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених вимог, заявлених в
суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Згідно до ст. 312 ЦПК України розглянувши
скаргу на ухвалу суду першої інстанції,
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає ухвалу без змін, якщо судом
першої інстанції постановлено ухвалу з
додержанням вимог закону.

При розгляді апеляційної скарги на
ухвалу суду першої інстанції колегія
суддів всесторонньо і повно перевірила
законність і обґрунтованість ухвали на
основі ма теріалів справи, які
досліджувались судом першої інстанції.

Відповідно до ч. ч.1,2 ст. 151 ЦПК України
суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити, передбачені цим
Кодексом, заходи забезпечення позову. У
заяві про забезпечення позову повинно
бути зазначено: причини, у зв`язку з
якими потрібно забезпечити позов; вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності; інші відомості, потрібні
для забезпечення позову.

Враховуючи, що ч. 1 ст. 151 ЦПК України є
дискреційною, суд першої інстанції,
відмовляючи у застосуванні заходів
забезпечення позову, прийняв до уваги
наявність обставин, які виключають
можливість їх застосування.

Крім цього, колегія суддів вважає, що
позивачем, в порушення ч. 2 ст. 151 ЦПК
України в зазначеній заяві належним
чином не обґрунтовано, чому, на його
думку, невжиття заходів забезпечення
позову саме таким способом може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду відповідно до
заявлених позовних вимог, і які є
підстави для таких припущень.

Одночасно, колегія суддів звертає
увагу, що позивачем заявлено
клопотання про забезпечення позову
шляхом накладання арешту на речі, кошти
на рахунках, рухоме та нерухоме майно,
які будуть прийняті спадкоємцями
ОСОБА_5

Позивачем не конкретизовано, на яке
саме майно він просить накласти арешт,
що робить технічно неможливим
виконання ухвали суду про забезпечення
позову, у разі задоволення
відповідного клопотання.

Пленум Верховного Суду України «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року
у п. 4 роз'яснив, що розглядаючи заяву
про забезпечення позову, суд має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

У заяві про забезпечення позову
повинно бути зазначено причини, у
зв'язку з якими потрібно забезпечити
позов, вид забезпечення позову, який
належить застосувати, обґрунтуванням
його необхідності, інші відомості,
необхідні для забезпечення позову.

Таким чином, колегія суддів вважає, що у
поданій до районного суду заяві
позивач не обґрунтував необхідність
забезпечення позову, не вказав
місцезнаходження майна відповідачів,
на яке він просить накласти арешт, та на
яке саме майно потрібно накласти арешт.

Відсутність зазначених відомостей у
заяві про забезпечення позову
позбавляє суд дійти висновку про
наявність достатньо обґрунтованого
припущення, що невжиття заходів
забезпечення позову може у майбутньому
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду, а тому робить
неможливим виконання такої ухвали, у
разі її прийняття.

Крім того колегія суддів зауважує про
те, що спадкоємці ОСОБА_5 не можуть
розпорядитись майном, оскільки
юридично спадщину не прийняли.

Таким чином, суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку про
відмову у задоволенні заяви позивача
про забезпечення позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що клопотання
позивача про забезпечення позовних
вимог є недоведеним та
необґрунтованим.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, судом приймається до уваги
інтереси не тільки позивача, а й інших
осіб, права яких можуть бути порушені у
зв'язку із застосуванням відповідних
заходів.

Висновки суду першої інстанції
відповідають матеріалам справи та
вимогам закону.

Апеляційна скарга не містить доводів,
які мають бути підставами для
скасування ухвали суду.

Доводи апеляційної скарги є
неспроможними, висновків суду не
спростовують і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
чи порушення судом процесуального
права, яке призвело або могло призвести
до неправильного вирішення вимог про
забезпечення позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що ухвала суду першої інстанції
є правильною та обґрунтованою,
підстави для її скасування та
ухвалення нової ухвали відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч.2 п.1, 312, 313, 314,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Акціонерний
банк «Експрес-Банк» - відхилити.

Ухвалу Котовського міськрайонного
суду Одеської області від 26 лютого 2014
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської облАсті
В.І. Сватаненко

І.А. Артеменко

П.М. Черевко

21.05.2014 року
м. Одеса