ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 2-1911/12
провадження №
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2014 р. Дарницький районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Дубаса В.А.,

при секретарі - Ридзель О.В.,

розглянувши у приміщенні Дарницького
районного суду м. Києва у залі суду
заяву представника позивача про
забезпечення позову у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа:
ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві про
стягнення неустойки (пені) від суми
несплачених аліментів, -

ВСТАНОВИВ :

У провадженні Дарницького районного
суду м. Києва перебуває цивільна справа
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення неустойки (пені) від суми
несплачених алміентів у сумі 599682 грн. 33
коп.

У судовому засіданні 28.01.2013 року
представником позивача ОСОБА_2 подано
заяву про забезпечення позову шляхом
заборони ВДВС Дарницького РУЮ у м.
Києві виплачувати відповідачу гроші
отримані від реалізації 1/3 частини
квартири.

Ухвалою суду від 28.01.2013 року заяву
представника ОСОБА_2 про забезпечення
позову залишено без руху з наданням
строку на усунення недоліків, оскільки
у порушення ч. 2 ст. 4 Закону України «Про
судовий збір» за подання до суду
згаданої заяви не сплачено судовий
збір у сумі 0,1 розміру мінімальної
заробітної плати.

Як вбачається із заяви про усунення
недоліків від 31.01.2013 року та доданої до
неї квитанції від 30.01.2013 року недоліки
заяви про забезпечення позову усунуто,
судовий збір у сумі 114 грн. 71 коп.
сплачено.

Ухвалою Дарницького районного суду м.
Києва від 31.01.2013 року заяву
представника ОСОБА_2 про забезпечення
позову було задоволено, однак ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 18.06.2013
року апеляційну скаргу ОСОБА_3
задоволено, вказану ухвалу Дарницького
райсуду м. Києва скасовано, а питання
про забезпечення позову передано на
новий розгляд до суду першої інстанції.

У судовому засіданні 29.05.2014 року
представник позивача підтримала
вимоги заяви про забезпечення позову
та наполягала на її задоволенні.

Представник відповідача у судовому
29.05.2014 року заперечував проти
задоволення заяви про забезпечення
позову та наполяв на її відхиленні.

Заслухавши думку учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що заяву про забезпечення
позову необхідно задовольнити
виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява
про забезпечення позову розглядається
судом, у провадженні якого перебуває
справа, в день її надходження без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Пунктом 1 частини 1 статті 152 ЦПК України
передбачено, що позов забезпечується
накладенням арешту на майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб. Згідно з ч.3 ст.151 ЦПК
України, забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України суд
застосовує види забезпечення позову
визначені ч. 1 цієї статті, зокрема
шляхом накладення арешту на майно або
грошові кошти, забороною вчиняти певні
дії тощо, а у разі необхідності може
застосувати інші види забезпечення
позову.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22.12.2006 року
за № 9 «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи між
сторонами дійсно виник спір з приводу
стягнення з відповідача неустойки
(пені) від суми несплачених аліментів у
сумі близько 600 тис. грн.

Матеріали справи містять докази того,
що на рахунку ВДВС Дарницького РУЮ у м.
Києві знаходяться грошові кошти у сумі
92822 грн. 82 коп., що належать відповідачу
ОСОБА_3, які перераховано ОСОБА_2, як
переможцем прилюдних торгів по продажу
1/3 частини квартири АДРЕСА_1.

Згідно з ч. 3 ст. 151 ЦПК України,
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

З огляду на викладене суд приходить до
висновку, про те, що заяву про
забезпечення позову необхідно
задовольнити та заборонити видачу
згаданих грошових коштів відповідачу
та накласти на них арешт, оскільки
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду, зокрема: у разі
задоволення позову та стягнення з
відповідача на користь позивача
неустойки (пені) від суми несплачених
аліментів у сумі 599682 грн. 33 коп.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст.
151 - 153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву представника ОСОБА_2 про
забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти у сумі
92822 грн. 82 коп., які знаходяться на
рахунку ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві
№2601 у банку: ГУ ДКСУ у м. Києві (МФО
820019), що надішли від ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за
квитанцією від 13.12.2012 року згідно
протоколу про проведення прилюдних
торгів №2-К-456-ДР-а від 10.12.2012 року та
заборонити видачу зазначених грошових
коштів відповідачу ОСОБА_3.

Ухвала суду підлягає негайному
виконанню.

Строк пред'явлення до виконання один
рік.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через Дарницький
районний суд м. Києва протягом п'яти
днів з дня її проголошення. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання ухвали суду.

Оскарження ухвали суду не зупиняє її
виконання, а також не перешкоджає
подальшому розгляду справи.

СУДДЯ
В.А. ДУБАС