АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ [1]

21 травня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді
Росік Т.В.

суддів:
Прокопчук Н.О., Мазурик О.Ф.

при секретарі
Калініній Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_1, подану представником на
підставі довіреності ОСОБА_2 на ухвалу
Святошинського районного суду м. Києва
від 21 червня 2013 року в справі за
поданням Відділу державної виконавчої
служби Святошинського районного
управління юстиції у м. Києві про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за межі України‚

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Святошинського районного
суду м. Києва від 21.06.2013 року подання
ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві
задоволено.

Тимчасово обмежено громадянці України
ОСОБА_1 право виїзду за межі України до
закінчення виконавчого провадження з
виконання виконавчого листа №2-402-1/10,
виданого 04.03.2011 року Святошинським
районним судом м. Києва.

ОСОБА_1 не погоджуючись з
зазначеною ухвалою, вважаючи її такою,
що постановлена з порушенням норм
процесуального права, через свого
представника подала апеляційну скаргу
на неї, в якій просила її скасувати та
постановити нову ухвалу про відмову у
задоволенні подання державного
виконавця.

Свої вимоги мотивувала тим, що суд
не з'ясував, а державний виконавець,ь
звертаючись з поданням, не надав
переконливих доказів ухилення
боржника від виконання рішення суду.
Судом не враховано тієї обставини, що
виконання грошових зобов'язань
позивача перед відповідачем
забезпечено відповідним договором
іпотеки. Подання розглянуто судом без
участі в судовому засіданні державного
виконавця, який повинен довести
необхідність його задоволення.

В судовому засіданні суду апеляційної
інстанції представник ОСОБА_1
підтримав апеляційну скаргу, просив
її задовольнити.

Представники стягувача ПАТ КБ
«Правекс-банк» та ВДВС Святошинського
РУЮ у м. Києві в судове засідання суду
апеляційної інстанції не з'явилися,
належним чином повідомлені про час та
місце розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді,
перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваної ухвали в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла до висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з на ступного.

З матеріалів справи вбачається,
що 04.03.2011 року Святошинським районним
судом м. Києва видано виконавчий лист №
2-402-1/10 про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ПАТ «Правекс-банк»
заборгованості в розмірі 852 993 грн. 97
коп., судових витрат у розмірі 1 820 грн.,
а всього 854 813 грн. 97 коп. (а.с. 40-41 т.2).

Постановою державного
виконавця ВДВС Святошинського РУЮ в м.
Києві КасяникА.Ю. від 30.05.2011 року
відкрито виконавче провадження щодо
примусового виконання зазначеного
виконавчого листа від 04.03.2011 року,
накладено арешт на все майно, що
належить ОСОБА_1 та заборону
здійснювати відчуження будь-якого
належного боржнику майна у межах суми
боргу (а.с.42,43 т. 2 ).

Задовольняючи подання
державного виконавця про тимчасове
обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі
України до закінчення виконавчого
провадження з виконання виконавчого
листа №2-402-1/10 виданого 04.03.2011 року, суд
першої інстанції виходив з того, що
зміст подання державного виконавця
свідчить про ухилення боржника від
сплати боргу за рішенням суду, яке
остання станом на 28.05.2013 року не
виконала.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду.

За змістом п.18 ч.3 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець під час здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Вирішення судом питання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України регулюється ст. 377-1 ЦПК України.

Законом передбачено юридичні санкції у
вигляді тимчасового обмеження у праві
виїзду не за наявності факту
невиконання зобов'язань, а за ухилення
від їх виконання. Тому, з метою
встановлення дійсних прав та
обов'язків учасників спірних
правовідносин, суду належить з'ясувати
чи дійсно особа свідомо не виконувала
належні до виконання зобов'язання.

Будь-які докази на підтвердження факту
виконання боржником рішення суду про
стягнення на користь ПАТ
«Правекс-банк» заборгованості у сумі 854
813 грн. 97 коп. в матеріалах справи
відсутні.

Виконавче провадження державним
виконавцем відкрито в 2011 році, ОСОБА_1
ознайомлена про наявність виконавчого
провадження, що підтверджується
заявами останньої до ВДВС
Святошинського РУЮ у м. Києві про
непроживання за місцем реєстрації,
відсутність майна та припинення
виконавчих дій у зв'язку з поданням
заяви до суду про відстрочку виконання
рішення.

Виходячи з викладеного, суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку щодо
наявності підстав для задоволення
подання державного виконавця про
тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України.

Доводи апеляційної скарги щодо
недоведеності факту ухилення боржника
від виконання рішення суду не
ґрунтуються на матеріалах справи.

Інші доводи апеляційної скарги
не спростовують викладених в ухвалі
висновків, ухвала постановлена з
дотриманням норм процесуального права,
є законною та обгрунтованою, а тому
підстави для її скасування і
задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315
ЦПК України, колегія суддів, -

У Х
В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану
представником на підставі довіреності
ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Святошинського районного суду
м. Києва від 21 червня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному
порядку не підлягає.

Головуючий - суддя:

Судді:

Справа № 759/9054/13-ц

№ апеляційного провадження:
22-ц/796/6915/13-ц

Головуючий у суді першої інстанції:
Кириленко Т.В.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Росік Т.В.