Справа №173/727/14-ц
Провадження №2/173/619/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2014 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області в складі

головуючого судді Шевченко О.Ю.

при секретарі судового засідання
Демяненко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщені суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до товариства
з обмеженою відповідальністю «АТТЕКС»
про зобов'язання вчинити певні дії,
тертя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмету спору - Відділ
Держземагенства у Солонянському
районі Дніпропетровської області,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до
Верхньодніпровського районного суду
Дніпропетровської області з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю «АТТЕКС» про
зобов'язання (спонукання) вчинити певні
дії. В обґрунтування позовної заяви
зазначено, що між ОСОБА_1 та товариством
з обмеженою відповідальністю «АТТЕКС»
27 лютого 2013 року було укладено договір
про розроблення проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки
НОМЕР_1. Відповідно до умов договору
товариство з обмеженою
відповідальністю зобов'язувалося з
дотриманням вимог законодавства
України виконати
проектно-вишукувальні роботи з
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
проведення кадастрової зйомки
земельної ділянки та формування
обмінного файлу у форматі ХМL, а ОСОБА_1,
як замовник, - оплатити виконані роботи.
Позивач належним чином виконав
зобов'язання та оплатив надані послуги.
Разом з тим, на думку позивача,
відповідач не виконав в повному обсязі
обов'язки за договором, оскільки не
провів узгодження та підписання в
компетентних органах проекту
землеустрою та не направив його для
проведення експертизи. Тим самим
відповідач відмовився в
односторонньому порядку від
зобов'язання. На підставі
вищевикладеного позивач просив суд
зобов'язати товариство з обмеженою
відповідальністю «АТТЕКС» провести
узгодження та підписання
компетентними особами проектної
документації землеустрою та направити
проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки ОСОБА_1 для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, розташованої на території
Солонянської селищної ради
Солонянського району
Дніпропетровської області для
проведення експертизи, а також
стягнути з відповідача на користь
позивача сплачений судовий збір.

В судовому засіданні позивач та
його представник позов підтримали та
просили суд задовольнити заявлені
позовні вимоги. Кожний окремо суду
пояснили, що відповідач зобов'язаний
узгодити проект землеустрою з усіма
компетентними органами та направити
проект на експертизу, проте не робить
цього. Проект землеустрою ОСОБА_1 не
отримував. На думку представника
позивача відповідач безпідставно
відмовляється від виконання
покладених на нього обов'язків та надає
неправдиві відомості та підроблені
документи. Також є незрозумілим, яким
чином земельній ділянці було присвоєно
кадастровий номер та зареєстровано в
Державному кадастровому реєстрі.
Представник позивача зауважив, що між
позивачем та відповідачем також було
укладено договір № 292, який також не
було виконано відповідачем.

Представник відповідача в
судовому засіданні позов не визнав,
проти задоволення позовних вимог
заперечував. Суду пояснив, що дійсно
між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою
відповідальністю «АТТЕКС» було
укладено договір про розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки. ОСОБА_1 ознайомився
з умовами договору, завданням на
виконання робіт, що підтверджується
його підписом. Товариством з обмеженою
відповідальністю «АТТЕКС» виконало
взяті на себе договірні зобов'язання та
розробило проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
проведена кадастрова зйомка земельної
ділянки та сформовано обмінний файл у
форматі ХМL. Результати роботи на
паперових та електронних носіях було
передано замовнику, про що 23 квітня 2013
року було складено акт
приймання-передачі виконаних робіт. У
відповідності до умов договору один
екземпляр проекту землеустрою було
передано до відділу Держземагенства у
Солонянському районі, земельній
ділянці було присвоєно кадастровий
номер та зареєстровано в Державному
кадастровому реєстрі. Позивачем не
наведено обґрунтування того, на
підставі яких умов договору відповідач
повинен проводити узгодження проекту
землеустрою, а тому представник
відповідача просив суд відмовити у
задоволенні позовних вимог у зв'язку з
їх необґрунтованістю. Також в судовому
засіданні представник відповідача
зауважив, що проект було розроблено на
підставі тих документів, які надав
позивач, зокрема, з урахуванням довідки
відділу Держкомзему у Солонянському
районі про те, що ґрунтовий покрив
земельної ділянки, що передається у
власність ОСОБА_1 не відносяться до
особливо цінних ґрунтів. Після того, як
ОСОБА_1 отримав проект землеустрою та
хотів узгодити його з компетентними
органами йому було видано нову довідку
про те, що ґрунти земельної ділянки, що
передається у власність ОСОБА_1
відносяться до особливо цінних. З цих
підстав позивач звернувся до
відповідача з вимогами узгодити проект
землеустрою з урахуванням нової
довідки, проте йому було відмовлено,
оскільки з боку товариства з обмеженою
відповідальністю «АТТЕКС»
зобов'язання було виконано належним
чином. Позивачу також пропонували
повернути грошові кошти, проте він
відмовився.

Третя особа, відділ
Держземагенства у Солонянському
районі Дніпропетровської області в
судове засідання не з'явилася, про час
та місце розгляду справи повідомлена
належним чином, подала заяву про
розгляд справи без її участі. В своїх
письмових пояснення третя особа
підтвердила, що за заявою ОСОБА_1 йому
було надано дві різні довідки, які
містили різну інформацію щодо покрову
ґрунтів земельної ділянки. На думку
третьої особи, такі розбіжності
пов'язані з тим, що спочатку ОСОБА_1
надав не достатньо картографічного
матеріалу з чітким визначенням
місцезнаходження земельної ділянки
(а.с.111).

Суд, вислухавши пояснення осіб,
які брали участь у судовому засіданні,
дослідивши матеріали справи та
оцінивши всебічно, повно, об'єктивно
докази в їх сукупності за своїм
внутрішнім переконанням, приходить до
наступних висновків.

Судом встановлено такі обставини
та відповідні їм правовідносини.

27 лютого 2013 року між ОСОБА_1
(Замовник) та товариством з обмеженою
відповідальністю «АТТЕКС» (Виконавець)
було укладено договір про розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки НОМЕР_1 (а.с.7-9).
Договір було підписано сторонами, його
не розірвано та не визнано недійсним у
встановленому законом порядку.
Відповідно до умов договору Виконавець
був зобов'язаний виконати з
дотриманням вимог законодавства
проектно-вишукувальні роботи з
розроблення проекту землеустрою, щодо
відведення земельної ділянки у
власність для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
проведення кадастрової зйомки
земельної ділянки та формування
обмінного файлу у форматі ХМL. Технічні,
економічні та інші вимоги до проекту
викладені у завданні на виконання
робіт, що є невід'ємною частиною
договору (а.с.10). Етапи та строки
виконання робіт визначено за
погодженням сторонами в календарному
плані виконаних робіт, який також було
підписано ОСОБА_1 (а.с.11). Умовами
договору було визначено загальну
вартість робіт - 1812 грн. 26 коп. Також
договором (п.3.1) передбачено порядок
приймання і передачі робіт - шляхом
оформлення акту приймання передачі.

Отже, виходячи з умов договору між
сторонами було укладено договір
підряду, згідно з яким одна сторона
(товариство з обмеженою
відповідальністю «АТТЕКС»)
зобов'язалася розробити за завданням
замовника (ОСОБА_1) проектну
документацію, а замовник зобов'язався
прийняти та оплатити виконану роботу.

А тому до даних правовідносин
необхідно застосовувати норми
Цивільного кодексу України, що
регулюють договірні правовідносини в
цілому та договору підряду окремо.

Згідно з ч.1 ст. 626 Цивільного
кодексу України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Частиною 1 ст. 627 Цивільного
кодексу України передбачено, що
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 638
Цивільного кодексу України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору.

Отже, підписавши договір з товариством
з обмеженою відповідальністю «АТТЕКС»,
ОСОБА_1 погодився з його умовами щодо
предмету договору, обсягу та строків
виконання робіт.

На виконання умов договору товариство
з обмеженою відповідальність «АТТЕКС»
розробило проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки, провело
кадастрову зйомку земельної ділянки та
сформувало обмінний файл у форматі ХМL.
Проект землеустрою та обмінний файл
було виготовлено в трьох примірниках:
замовнику, органу по земельних
ресурсах та Державному фонду
документації із землеустрою.

Матеріалами справи підтверджується, що
у відповідності до ч. 4 ст. 186 Земельного
кодексу України один з примірників
було передано відділу Держземагенства
у Солоняському районі
Дніпропетровської області (а.с.113-154)

Доводи позивача про те, що в нього не
має свого примірника проекту не
спростовують того, факту, що він його
отримував з огляду на наступне.

23 квітня 2013 року між товариством з
обмеженою відповідальністю «АТТЕКС»
та ОСОБА_1 було складено акт
прийома-здачі виконаних робіт по
договору НОМЕР_1, оригінал якого було
досліджено в судовому засіданні (а.с.102).
Підписавши акт приймання-передачі
виконаних робіт ОСОБА_1 погодився з тим,
що роботи за договором виконано
повністю та задовольняють умовам
договору. Факт підписання цього акту
позивач в судовому засіданні не
оспорював, а тому в суду не має підстав
не приймати до уваги його як допустимий
доказ.

Окрім того відповідно до листа Відділу
Держземагенства у Солонянському
районі Дніпропетровської області від 8
травня 2014 року 29 листопада 2013 року
ОСОБА_1 особисто звертався до Відділу
Держземагенства у Солонянському
районі із заявою щодо надання
інформації про ґрунтовий покрив
земельної ділянки разом із розробленим
проектом землеустрою щодо відведення
земельної ділянки (а.с.111).

З урахування вищевикладеного суд
відхиляє доводи позивача про
неотримання ним розробленого проекту
землеустрою як необґрунтовані.

Щодо невиконання відповідачем
обов'язку узгодження розробленого
проекту з компетентними органами та
непроведення ним експертизи
землевпорядної документації суд
приходить до наступних висновків.

Зі змісту договору про розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки НОМЕР_1 не вбачається
обов'язку виконавця погодження проекту
з уповноваженими органами державної
влади та органами місцевого
самоврядування, так само як і
направлення проекту на проведення
державної експертизи землевпорядної
документації. Дана обставина також
підтверджується тим, що згідно з
календарним планом виконаних робіт,
який було узгоджено сторонами, етап
виконаних робіт «Розгляд та
затвердження проекту» не входить до
вартості замовлених робіт (а.с.11).

Так само діючим законодавством,
зокрема Законами України «Про
землеустрій», «Про державну експертизу
землевпорядної документації»,
Земельним кодексом України не
передбачено обов'язку розробника
проектної документації узгоджувати
розроблений проект з уповноваженими
органами та направляти землевпорядну
документацію для проведення державної
експертизи.

Згідно з ч. 1 ст. 60 Цивільного
процесуального кодексу України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

З урахуванням встановлених судом
обставин, суд вважає, що позивачем не
доведено обставини, на які він
посилається як на підставу позовних
вимог про зобов'язання товариства з
обмеженою відповідальністю «АТТЕКС»
провести узгодження та підписання
компетентними особами проектної
документації землеустрою та
направлення проекту для проведення
експертизи, а тому вони є
необґрунтованими.

Суд відхиляє доводи представника
позивача про невиконання відповідачем
вимог ст. 7 Закону України «Про державну
експертизу землевпорядної
документації», оскільки даною нормою
передбачено, що замовниками державної
експертизи поряд з органами виконавчої
влади та органами місцевого
самоврядування, землевласниками,
землекористувачами, підприємствами,
громадянами, можуть бути також
розробники об'єктів державної
експертизи. Отже дана стаття не містить
вимоги того, що замовником державної
експертизи землевпорядної
документації є виключно розробник
проекту.

Посилання представника позивача про
те, що між позивачем та відповідачем
було укладено також договір № 292 суд
вважає необґрунтованими оскільки вони
не стосуються підстав та предмету
позову.

Статтею 891 Цивільного кодексу України
передбачено відповідальність
підрядника за недоліки документації, в
тому числі шляхом безоплатної
переробки проектно-кошторисної
документації або здійснення
додаткових робіт.

Проте в судовому засіданні
встановлено, що неможливість
узгодження розробленого проекту
землеустрою ОСОБА_1 в компетентних
державних органах пов'язана з тим, що
відділом Держземагенства у
Солонянському районі
Дніпропетровської області спочатку
було надано довідку від 3 травня 2012 року
№ 1413 про те, що ґрунтовий покрив
земельної ділянки, що передається у
власність ОСОБА_1 не відноситься до
особливо цінних груп ґрунтів (а.с.123) та
яка була врахована Виконавцем під час
розробки проекту землеустрою, а потім,
29 листопада 2013 року, тим самим органом
ОСОБА_1 було видану іншу довідку про те,
що ґрунтовий покрив земельної ділянки
належить до особливо цінних груп
ґрунтів.

З урахувань встановлених обставин, на
думку суду, не має підстав
стверджувати, що неможливість
узгодження проекту землеустрою
пов'язано з недоліками розробленого
проекту землеустрою, а тому товариство
з обмеженою відповідальністю «АТТЕКС»
не має нести відповідальність в даному
випадку.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про
необґрунтованість позовних вимог
ОСОБА_1, а тому позов не підлягає
задоволенню.

У відповідності до положень ст.ст.
79, 88 Цивільного процесуального кодексу
України, витрати понесені позивачем у
разі відмови у позові не
відшкодовуються та не стягуються з
відповідача.

Керуючись ст. ст. 626, 627,638,887-891
Цивільного кодексу України, Законом
України «Про державну експертизу
землевпорядної документації», ст. 186
Земельного кодексу України, ст.ст. 10,11,
60, 79, 88, 212-215 Цивільного процесуального
кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до товариства з
обмеженою відповідальністю «АТТЕКС»
про зобов'язання вчинити певні дії -
відмовити.

Судові витрати, понесені позивачем, -
віднести за рахунок позивача.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області шляхом подання апеляційної
скарги через Верхньодніпровський
районний суд Дніпропетровської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, проте не були присутні під час
його проголошення мають право
оскаржити його протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О.Ю.Шевченко