АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7833/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Маймур Ф. Ф. Доповідач - Козлов С.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого:
Козлова С.П.,

суддів:
Каратаєвої Л.О., Прозорової М.Л.,

при секретарі:
Савеленко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 01 липня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«ОТП Банк», третя особи - ОСОБА_3,
приватний нотаріус Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
Реєстраційна служба
Дніпропетровського міського
управління юстиції про визнання
договору іпотеки недійсним, скасування
заборони відчуження нерухомого майна,
виключення запису з Державного реєстру
іпотек, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Кіровського районного
суду м. Дніпропетровська від 01 липня 2014
року відмовлено в задоволенні позову
ОСОБА_2 до Публічного акціонерного
товариства «ОТП Банк», третя особи -
ОСОБА_3, приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4,
Реєстраційна служба
Дніпропетровського міського
управління юстиції про визнання
договору іпотеки недійсним, скасування
заборони відчуження нерухомого майна,
виключення запису з Державного реєстру
іпотек.

В апеляційній скарзі посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду та задовольнити
його позов.

Розглянувши справу в межах доводів
скарги колегія суддів не знаходить
підстав для її задоволення та
скасування рішення суду.

Відповідно до ст. 203 ЦК України
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства та має бути
спрямований на реальне настання
правових наслідків.

Згідно ст. 215 ЦК України підставою
недійсності спірного договору є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною вимог, які
встановлені ч. ч. 1-3, 5 ст. 203 ЦК України, а
саме зміст правочину не може
суперечити вказаному Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також моральним засадам суспільства;
особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності; волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі;
правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

За змістом ч. 1 ст. 638 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови визначені законом як
істотні або є необхідними для даного
виду, а також всі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї сторони має бути
досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 11 Закону України
«Про іпотеку» майновий поручитель несе
відповідальність перед
іпотекодержателем за невиконання
боржником основного зобов'язання
виключно в межах вартості предмета
іпотеки. У разі задоволення вимог
іпотекодержателя за рахунок предмета
іпотеки майновий поручитель набуває
права кредитора за основним
зобов'язанням.

Згідно положеннь ст. 17 Закону
України «Про іпотеку» іпотека
припиняється у разі реалізації
предмета іпотеки відповідно до цього
Закону.

Як правильно встановлено судом, між
ОСОБА_3 та ЗАТ «ОТП Банк»,
правонаступником якого є ПАТ «ОТП
Банк», був укладений кредитний договір
№ CM-SME302/161/2008 від 18.04.2008 року, за умовами
якого відповідач зобов'язався надати
ОСОБА_3 кредит у розмірі 400 000 доларів
США на споживчі цілі, а саме на купівлю
нерухомості під заставу нерухомості
для усіх категорій зі сплатою
відсотків за користування кредитом та
з кінцевим терміном повернення кредиту
до 18.04.2023 року, а 26.02.2010 року між ПАТ «ОТП
Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір
іпотеки № PM-SME302/161/2010, згідно якого для
забезпечення повного і своєчасного
виконання боржником зобов'язань за
кредитним договором іпотекодавець
надає іпотекодержателю в іпотеку
нерухоме майно - незавершене
будівництво літ. 1-Б повул. Мостова, 4 в м.
Дніпропетровську, іпотекодержатель
має право в разі невиконання боржником
забезпечених іпотекою боргових
зобов'язань одержати задоволення своїх
вимог в рахунок предмета іпотеки
переважно перед іншими кредиторами
цього іпотекодавця у порядку
встановленому цим договором.

За умовами договору іпотеки, а саме
п.п. 6.1., 6.2., 6.6., задоволення вимог
іпотекодержателя із вартості предмета
іпотеки здійснюється за рахунок
предмета іпотеки іпотекодержатель
може задовольнити такі вимоги, а саме
всі боргові зобов'язання, не сплачені
боржником, і вимоги стосовно повного
відшкодування всіх збитків, завданих
порушенням іпотекодавцем його
зобов'язань за цим договором, а також
всіх фактичних витрат понесених
іпотеко держателем у зв'язку із
реалізацією його прав за цим договором.
Також, іпотекодержатель має право
задовольнити із вартості предмета
іпотеки всі фактичні вимоги негайно
після виникнення будь-якої із обставин,
передбачених договором іпотеки. Крім
того, у разі реалізації предмету
іпотеки будь-які суми, виручені в
результаті такої реалізації,
використовуються, в першу чергу, для
відшкодування всіх витрат згідно
чинного законодавства України, яких
іпотекодержатель зазнав у зв'язку із
захистом і реалізацією своїх прав за
цим договором, але будь-які суми,
виручені в результаті реалізації, які
залишаються невикористаними після
повного погашення всіх фактичних
вимог, повертаються іпотекодавцю.

Виходячи з того, що п. 2.1. щодо суті
та строків виконання боргових
зобов'язань є істотною умовою спірного
договору іпотеки і не можливо вказати
менший розмір основного зобов'язання,
навіть якщо вартість предмета іпотеки
є нижчою за суму боргу позивача, а у
разі якщо предмет іпотеки буде
реалізовано шляхом продажу у зв'язку з
невиконанням основного зобов'язання
боржником договір іпотеки буде
припиненим і неможливо буде стягнути
залишок заборгованості з іпотекодавця,
навіть якщо кредитні зобов'язання
будуть виконанні не в повному обсязі,
тому посилання позивача щодо
солідарної відповідальності боржника
та майнового поручителя, який
відповідає по зобов'язанням боржника
солідарно з ним в розмірах
перевищуючих вартість предмета
іпотеки, є безпідставним, суд
обґрунтовано відмовив в задоволенні
заявлених позивачем вимог про визнання
цього договору недійсним згідно ст. ст.
203, 215 ЦК України.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі
про залишення судом без уваги доказів в
підтвердження його позовних вимог щодо
наявності підстав для визнання
спірного договору недійсним не
ґрунтуються на досліджених в судовому
засіданні матеріалах справи, фактично
зводяться до повторного обґрунтування
своїх позовних вимог та до переоцінки
тих доказів, яким суд дав належну
оцінку у їх сукупності за своїм
внутрішнім переконанням відповідно до
вимог ст. 212 ЦПК України, правильно
застосувавши норми матеріального
права, які регулюють спірні
правовідносини.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 01 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:
С.П.
Козлов

Судді:
Л.О.
Каратаєва

М.Л.
Прозорова