Києво-Святошинського районного
нотаріального округу Київської
Провадження № 2/369/397/14
УХВАЛА

Іменем України

08.10.2014
року

м.
Київ

Києво-Святошинський районний суд
Київської області в складі

головуючого судді Пінкевич Н.С.

при секретарі Сохань Ю.М.,

розглянувши заяву позивачки ОСОБА_2 про
забезпечення позову у цивільній справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4
третя особа: Приватний нотаріус
Києво-Святошинського нотаріального
округу Київської області ОСОБА_1 про
визнання недійсним рішення, договору
купівлі-продажу та державного акту на
право власності на земельну ділянку,-

в с т а н о в и в:

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду в порядку цивільного судочинства
з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 третя
особа: Приватний нотаріус
Києво-Святошинського нотаріального
округу Київської області ОСОБА_1 про
визнання недійсним рішення, договору
купівлі-продажу та державного акту на
право власності на земельну ділянку.

08 жовтня 2014 року позивачка ОСОБА_2
звернулася до суду із заявою про
забезпечення позову, в якій просила суд
вжити заходи забезпечення позову
шляхом накладення заборони на
проведення будь-яких будівельних робіт
по будівництву будівель та споруд
(житлового будинку, господарських
будівель тощо) на земельній ділянці
площею 0,0790 га, кадастровий номер:
:01:024:0112, яка розташована за
адресою: вул. Деснянська № 5-а, м. Боярка,
Києво-Святошинського району Київської
області, цільове призначення для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, яка належить на
праві власності ОСОБА_4, реєстраційний
номер облікової картки платника
податків за даними Держаного реєстру
фізичних осіб - платників податків
НОМЕР_1. Заборонити ОСОБА_4 проводити
будь-які будівельні роботи по
будівництву будівель та споруд
(житлового будинку, господарських
будівель тощо) на земельній ділянці
площею 0,0790 га, кадастровий номер:
:01:024:0112, яка розташована за
адресою: вул. Деснянська № 5-а, м. Боярка,
Києво-Святошинського району Київської
області.

Суд, дослідивши матеріали справи,
дійшов висновку, що заява про
забезпечення позову підлягає
задоволенню, враховуючи наступне.

Як визначено у ст. 151 ЦПК України, суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити передбачені цим Кодексом
заходи забезпечення позову. У заяві про
забезпечення позову повинно бути
зазначено: 1) причини, у зв’язку з якими
потрібно забезпечити позов; 2) вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності; 3) інші відомості,
потрібні для забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про
забезпечення позову розглядається
судом, у провадженні якого перебуває
справа, в день її надходження без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.152 ЦПК України, позов
забезпечується, зокрема накладенням
арешту на майно або грошові кошти, що
належать відповідачеві і знаходяться у
нього або в інших осіб та забороною
вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно до ч.2 ст. 151 ЦПК України, у заяві
про забезпечення позову повинно бути
зазначено: причини у зв'язку з чим
потрібно забезпечити позов; вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтування його
необхідності; інші відомості,
потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 22
грудня 2006 року "Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову"
вирішуючи питання про забезпечення
позову суд має брати до уваги інтереси
не тільки позивача, а й інших осіб,
права яких можуть бути порушені у
зв'язку із застосуванням відповідних
заходів.

Забезпечення позову спрямоване, перш
за все, проти несумлінних дій
відповідача, який за час розгляду
справи може приховати майно, продати,
знищити чи знецінити його тощо.
Підставою забезпечення позову є
обґрунтоване припущення заявника, що
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Пунктом 6 зазначеної постанови
передбачено, що, розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Позивачка у своїй заяві про
забезпечення позову не навела та не
надала суду належних та допустимих
доказів щодо проведення на спірній
земельній ділянці будь-яких
будівельних робіт, а саме
відповідачкою ОСОБА_4.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
забезпечення позову, а тому заява
позивачки ОСОБА_2 про забезпечення
позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 151- 153, 293 ЦПК України, -

у х в а л и в:

У задоволені заяви позивачки ОСОБА_2
про забезпечення позову у цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 третя особа: Приватний нотаріус
Києво-Святошинського нотаріального
округу Київської області ОСОБА_1 про
визнання недійсним рішення, договору
купівлі-продажу та державного акту на
право власності на земельну ділянку –
відмовити.

Оскарження ухвали про забезпечення
позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Київської області
через Києво-Святошинський районний суд
Київської області протягом п’яти днів
з дня її оголошення.

Суддя

Н.С.Пінкевич