АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А ЛА [1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Мазурик
О.Ф.,Росік Т.В.

при секретарі: Калініній Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_1

на ухвалу Подільського районного суду
м. Києва від 03 квітня 2014 року

у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на
дії державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції у м. Києві Манасерян Айкуі
Арамівни, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Подільського районного суду м.
Києва від 03.04.2014 року у задоволенні
скарги відмовлено.

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в
якій ставить питання про скасування
ухвали суду першої інстанції та
постановлення нової про визнання
постанови про накладення штрафу
незаконною та її скасування. Апелянт
посилається на незаконність та
необґрунтованість оскаржуваної
ухвали, внаслідок грубого порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

В суд апеляційної інстанції ОСОБА_1 не
з'явилася, подала заяву про розгляд
справи за її відсутності, в якій
зазначила також, що апеляційну скаргу
вона підтримує з підстав наведених в
ній.

ОСОБА_3, ОСОБА_4, які є представники
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 вважали
апеляційну скаргу безпідставною,
зазначали, що ОСОБА_1 свідомо
ухиляється від виконання рішення суду.

Представник Відділу державної
виконавчої служби Подільського
районного управління юстиції в м.
Києві, будучи належним чином
повідомленим про час і місце розгляду
справи, про що свідчить зворотне
поштове повідомлення долучене до
справи, не з'явився. Виходячи з положень
ч.2 ст.305 ЦПК України колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу за
його відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
постановленої ухвали в цих межах,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Рішенням Подільського районного суду
м. Києва від 14.09.2011 року ОСОБА_1
зобов'язано: усунути перешкоди ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 у користуванні
каналізаційною мережею шляхом
розблокування каналізаційної труби, що
проходить на частині належної ОСОБА_1
земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1;
встановити безоплатний, безстроковий
земельний сервітут на частині
земельної ділянки, лежній ОСОБА_1 для
користування каналізаційним колодязем
та каналізаційною трубою, що
перебувають у власності ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 в частині відведення
каналізаційних вод від належної їм
половини будинку та зобов'язано
утриматись від дій, що перешкоджали б
функціонуванню каналізаційної труби
та каналізаційного колодязя, що
розташовані на частині земельної
ділянки ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції
України судові рішення є обов'язковими
до виконання на всій території України
і тому вважаються законними, доки вони
не скасовані в апеляційному чи
касаційному порядку або не переглянуті
компетентним судом в іншому порядку,
визначеному процесуальним законом, в
межах провадження справи, в якій вони
ухвалені.

Як убачається з матеріалів справи,
відповідне рішення Подільського
районного суду м. Києва від 14.09.2011 року
набрало законної сили, виданий на
підставі рішення виконавчий лист №
2-307/11 від 06.04.2012 року за заявою стягувача
звернуто до примусово виконання,
відповідний виконавчий документ
перебуває на виконанні у Відділі
державної виконавчої служби
Поділського районного управління
юстиції в м. Києві. Постановою ВП №
32946147 від 20.06.2012 року у відповідності до
ст.ст.19,25 ЗУ «Про виконавче
провадження» було відкрите виконавче
провадження стосовно боржника ОСОБА_1

Згідно з вимогами ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до положень ст. 30 ЗУ «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний провести
виконавчі дії з

виконання рішення немайнового
характеру протягом двох місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження.

Статтею 5 ЗУ «Про виконавче
провадження» визначено, що вимоги
державного виконавця щодо виконання
рішень обов'язкові для всіх органів,
організацій, посадових осіб, фізичних і
юридичних осіб на території України.
Невиконання законних вимог державного
виконавця тягне за собою
відповідальність згідно із законом.

Вимоги державного виконавця щодо
виконання рішення суду боржником не
виконано,у зв'язку із чим постановою
державного виконавця від 12.12.2013 року, у
відповідності до положень ч.2 ст.75,89 ЗУ
«Про виконавче провадження» на неї
накладено штраф.

11 січня 2014 року 11.01.14 року державний
виконавець ВДВС Подільського РУЮ у м.
Києві Манасерян А.А. звернулася до РУГУ
Подільського району м. Києва з поданням
про притягнення ОСОБА_1 до кримінальної
відповідальності за невиконання
рішення суду.

За правилами ч.3 ст.75 ЗУ «Про виконавче
провадження», у разі якщо виконати
рішення без участі боржника неможливо,
державний виконавець накладає на
боржника штраф та вносить подання
(повідомлення) правоохоронним органам
для притягнення його до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження і
повертає виконавчий документ до суду.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд
правильно виходив з того, що дії
державного виконавця є правомірними,
узгоджуються з вимогами Закону України
«Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.3ст.387 ЦПК України, якщо
оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність були прийняті або
вчинені відповідно до закону, в межах
повноважень державного виконавця або
іншої посадової особи державної
виконавчої служби і права чи свободи
заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

Судом при розгляді скарги не були
порушені норми матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, тому колегія суддів не
вбачає підстав для скасування ухвали
суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315,317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Подільського районного суду м.
Києва від 03 квітня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
нею законної сили шляхом подання до
цього суду касаційної скарги.

Головуючий :

Судді:

Справа № 2-3071/11

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6714/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Васильченко О.В.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Прокопчук Н.О.