Справа № 344/4242/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1688/2014
Головуючий у 1 інстанції Шамотайло О. В.
Суддя-доповідач Васильковський В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Васильковського В.М.

суддів:
Девляшевського В.А., Меленко О.Є.

секретаря Мельник
О.В.

з участю: позивача
ОСОБА_2

відповідачки ОСОБА_3

представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення
факту проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу та визнання
нерухомого майна спільною сумісною
власністю подружжя за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення
Івано-Франківського міського суду від
03 червня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

у березні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з даним позовом, в якому
посилаючись на проживання однією
сім'єю та придбання у 2006 році квартири
за спільні кошти з відповідачкою,
просив встановити факт проживання
однією сім'єю з ОСОБА_3 без реєстрації
шлюбу та визнати квартиру АДРЕСА_1
спільною сумісною власністю подружжя.

Рішенням Івано-Франківського
міського суду від 03 червня 2014 року в
задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про встановлення факту проживання
однією сім'єю без реєстрації шлюбу та
визнання нерухомого майна спільною
сумісною власністю подружжя
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
посилається на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права. Зазначає, що факт
його спільного проживання з
відповідачкою, ведення спільного
господарства доведено. Суд не врахував
показання свідків про спільне
проживання сторін, а також визнання
позову відповідачкою, що згідно ст. 174
ЦПК України є підставою для ухвалення
рішення про задоволення позову. В
порушення вимог закону судом не
винесено ухвалу про відмову у
прийнятті визнання відповідачем
позову. Про придбання квартири за
спільні кошти свідчить розписка від
20.04.2006 року продавця спірної квартири
ОСОБА_5, який отримав від нього кошти за
меблі та побутову техніку, що
знаходились в квартирі. Невизнання
права власності має суб'єктивне
відношення не тільки щодо
відповідачки, а і щодо неможливості
реалізації його права на захист. Тому
просить оскаржуване рішення скасувати,
ухвалити нове рішення, яким його
позовні вимоги задовольнити повністю.

В засіданні апеляційного суду
ОСОБА_2 та його представник апеляційну
скаргу підтримали, ОСОБА_3 з доводами
апеляційної скарги погодилась.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, перевіривши подані докази і
доводи апеляційної скарги та
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
слід відхилити з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
шлюб між сторонами розірвано 29.01.2002
року. Згідно нотаріально посвідченого
договору купівлі-продажу від 20.04.2006
року ОСОБА_3 придбала двохкімнатну
квартиру АДРЕСА_1, яка зареєстрована на
її ім'я.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції обґрунтовано виходив
із того, що сам лише факт спільного
проживання в одній квартирі не є
достатнім задля встановлення факту
проживання однією сім'єю, суду не
представлено інших доказів того, що на
момент спільного проживання сторони
були пов'язані спільним побутом та мали
взаємні права та обов'язки. Позивачем
не подано доказів того, що спірне майно
є їх спільним майном з відповідачем, що
ним витрачались належні йому особисто
кошти, як частка у придбанні майна або в
його утриманні. З огляду на визнання
позову відповідачем сторони не
позбавлені можливості здійснення
свого права за взаємною згодою.

Колегія суддів погоджується з
таким висновком суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, шлюб
між сторонами розірвано 29.01.2002 року.

Згідно договору купівлі-продажу від
20.04.2006 року ОСОБА_3 придбала квартиру
АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 позовні вимоги визнала повністю
та просила суд їх задовольнити.

Відповідно до п. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову. Якщо визнання відповідачем
позову суперечить закону або порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб,
суд постановляє ухвалу про відмову у
прийнятті визнання відповідачем
позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до інформації з Реєстру
прав власності на нерухоме майно,
Державного реєстру іпотек, Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна від 29.08. 2014 року,
виданого Реєстраційною службою
Івано-Франківського міського
управління юстиції, за заявами АКБ
"Укрсоцбанк" на спірну квартиру
накладено заборону на підставі
договору іпотеки Д-399 від 15.05.2007 року,
договору іпотеки № 2854 від 20.05.2008 року по
зобов'язаннях ОСОБА_3 на суму
відповідно 38002,28 долари США і 8428,48
доларів США та накладено арешт
відповідно до ухвали
Івано-Франківського міського суду від
18.03.2009 року.

Таким чином, предметом іпотеки є
нерухоме майно (квартира),
зареєстроване у встановленому законом
порядку як окремий виділений у натурі
об'єкт права власності.

За таких обставин, визнання
відповідачем позову суперечить закону
і порушує права та інтереси АКБ
"Укрсоцбанк" на об'єкт обтяження за
зобов'язаннями відповідачки ОСОБА_3

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновку
суду першої інстанції. Порушень норм
процесуального права, які б призвели до
неправильного вирішення справи, не
встановлено. Норми матеріального права
судом застосовано правильно.

Розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
апеляційний суд приходить до висновку,
що суд першої інстанції ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
що відповідно до ст. 308 ЦПК України є
підставою для залишення апеляційної
скарги без задоволення, а судового
рішення без зміни.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Івано-Франківського
міського суду від 03 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення. Касаційна скарга на
ухвалу може бути подана до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:
Васильковський В.М.

Судді:
Девляшевський В.А.

Меленко О.Є.