Справа № 185/7363/14-ц
Провадження № 2/185/3013/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 вересня 2014 року Павлоградський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області у складі головуючого судді
Головіна В.О. при секретарі Гончар С.А.
розглянувши у відкритому заочному
судовому засіданні в м. Павлограді
Дніпропетровської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення суми боргу

В С Т А Н
О В И В

Позивач в позові посилається на
те, що 23.09.2013 року відповідач взяла у
нього в борг 4093.00 грн., які зобов'язалася
повернути 31.12.2013 року. На підтвердження
займу, відповідач власноруч написала
розписку.

Позивач просить суд стягнути з
відповідача суму боргу в розмірі 4093.00
грн.

Позивач в судовому засіданні
позов підтримав обгрунтовуючі його
обставинами викладеними в позовній
заяві.

Відповідач позов не визнала
пояснивши, що фактично займу не було. Що
даний борг виник в зв'язку з її роботою
на підприємстві позивача.

Вислухавши пояснення сторін по
справи та дослідивши матеріали справи,
суд дійшов висновку, що позов підлягає
повному задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що
23.09.2013 року відповідач взяла у позивача
в борг 4093.00 грн., які зобов'язалася
повернути 31.12.2013 року.

На підтвердження займу, відповідач
власноруч написала розписку (а.с.4).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір
позики укладається у письмовій формі,
якщо його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа, -
незалежно від суми. На підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Таким чином дослідивши в судовому
засіданні розписку позичальника, яка
посвідчує передання йому позикодавцем
зазначеної грошової суми, суд дійшов
висновку, що між позивачем та
відповідачем по справі було укладено
договір займу та передані гроші.

Відповідно до ст.526 ЦК України,
зобов'язання повинно виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору і вимог цього Кодексу.

Суд не приймає до уваги
заперечення відповідача про те, що
гроші в борг у позивача не брала, а
зазначений борг виник в зв'язку з її
роботою на підприємстві позивача.

Так, відповідаючи на запитання
суду про те, чи застосовувалися до
відповідача заходи психічного або
фізичного впливу і чи зверталася вона у
зв'язку з цим до правоохоронних
органів, відповідач відповіла, що до
правоохоронних органів не зверталася.
Жодних інших доказів на підтвердження
своїх заперечень відповідачем суду не
надавалося.

Відповідно до ст.98 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

При зверненні до суду позивачем
сплачено 243.60 грн., які підлягають
стягненню з відповідача на користь
позивача.

Керуючись ст.ст.10,60,212 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення суми боргу - задовольнити
повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
заборгованість за договором позики від
23 вересня 2013 року в сумі 4093.00 гривень.

ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на
судовий збір в сумі 243.60 гривень.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів з
дня його проголошення. Апеляційна
скарга подається апеляційному суду
Дніпропетровській області через
Павлоградський міськрайонний суд
Дніпропетровської області.

Суддя: В. О. Головін