Провадження № 2/161/3541/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

18 липня 2014 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд в складі:

головуючого-судді Філюк Т.М..

при секретарі Марчак Е.Є.

з участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,
заподіяної злочином,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_3 про відшкодування
шкоди, заподіяної злочином.

Свій позов мотивують тим, що ОСОБА_3 06
березня 2012 року близько 15:00 год.,
перебуваючи в будинку АДРЕСА_1, діючи з
корисливих мотивів та керуючись метою
таємного викрадення чужого майна,
шляхом вільного доступу, викрала
золоті вироби на загальну суму 24600
гривень, що належать ОСОБА_1 та золоті
вироби на загальну суму 59820 гривень, що
належать ОСОБА_2

Вироком Луцького міськрайонного суду
від 04 грудня 2012 року ОСОБА_3 визнано
винною у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 185 ч.3 КК України та
призначено покарання у виді
позбавлення волі на строк 3 роки 6
місяців.

Ухвалою апеляційного суду Волинської
області від 12 березня 2013 року вирок
Луцького міськрайонного суду від 04
грудня 2012 року змінено, на підставі ст.
75 КК України ОСОБА_3 звільнено від
відбуття призначеного судом покарання
з випробуванням. Також вирок скасовано
в частині цивільного позову про
стягнення матеріальної шкоди.

Крім того, вказують, що неправомірними
діями відповідача, їм було завдано
моральну шкоду, яку вони оцінюють в 10000
гривень кожен.

Враховуючи наведене, просять стягнути
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 23785 гривень
матеріальної шкоди завданої злочином,
10000 гривень моральної шкоди, в користь
ОСОБА_2 24000 гривень матеріальної шкоди
завданої злочином, 10000 гривень
моральної шкоди.

В судовому засіданні позивачі свою
позовну заяву підтримали повністю з
підстав викладених у ній.

Відповідач та її представник в
судовому засіданні позов визнали
частково, не заперечували щодо
стягнення в користь ОСОБА_2 21600 гривень
та в користь ОСОБА_1 21900 гривень,
вказували, що ОСОБА_3 добровільно
повернула кільце вартістю 2299 гривень,
крім того не має можливості
відшкодувати моральну шкоду у зв'язку
зі скрутним матеріальним становищем.

Заслухавши сторін, дослідивши письмові
докази у справі, суд приходить до
висновку, що позов підлягає до
часткового задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що вироком Луцького
міськрайонного суду від 04 грудня 2012
року, ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК
України та призначено покарання у виді
позбавлення волі на строк 3 роки 6
місяців.

Ухвалою апеляційного суду Волинської
області від 12 березня 2013 року, вирок
Луцького міськрайонного суду від 04
грудня 2012 року змінено, на підставі ст.
75 КК України ОСОБА_3 звільнено від
відбуття призначеного судом покарання
з випробуванням, якщо вона протягом
іспитового строку, тривалістю 3 роки не
вчинить нового злочину та виконає
покладені на неї обов'язки.

Крім того, даною ухвалою суду скасовано
вирок Луцького міськрайонного суду від
04 грудня 2012 року в частині цивільного
позову про стягнення матеріальної
шкоди.

Ухвалою апеляційного суду Волинської
області від 12 березня 2013 року також
встановлено винуватість ОСОБА_3 в
викрадені належного позивачам майна, а
саме: золотих виробів на загальну суму
24199,50 гривень, що належать ОСОБА_1 та
золотих виробів на загальну суму 54174,90
гривень, що належать ОСОБА_2

Згідно п.4 ст. 61 ЦПК України вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Частиною 1 статті 1166 ЦК України
передбачено, що майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27.03.1992 року
за № 6, шкода, заподіяна особі і майну
громадянина або заподіяна майну
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її заподіяла, за умови, що дії
останньої були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи, а коли це було наслідком дії
джерела підвищеної небезпеки
незалежно від вини.

Відповідно до ухвали апеляційного суду
Волинської області від 12 березня 2013
року, відповідачам частину ювелірних
виробів було повернуто, а саме ОСОБА_1
на загальну суму 2299, 50 гривень, ОСОБА_5
на загальну суму 32574, 90 гривень.

З врахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що з ОСОБА_3 слід
стягнути в користь ОСОБА_1 21900 гривень
матеріальної шкоди та в користь ОСОБА_2
21599,60 гривень матеріальної шкоди.

Статтями 23, 1167, 1168 ЦК України
передбачено, що особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав
винними діями іншої особи. Моральна
шкода полягає, зокрема, у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я, і може
відшкодовуватися грішми одноразово.
Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди, а
також з урахуванням інших обставин, які
мають істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Із роз'яснень, даних в п. 9 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 31
березня 1995 року № 4 ''Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди'',
вбачається, що розмір моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що
в даному випадку наявні передбачені
законом підстави для відшкодування
моральної шкоди, оскільки шкода
завдана позивачам в результаті винних
неправомірних дій саме відповідача
ОСОБА_3, яка вчинила злочин,
передбачений ч.3 ст. 185 КК України, і
вина якої встановлена у визначеному
законом порядку вироком суду, який
набрав законної сили.

Розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань,
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнала позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин.

З врахуванням вищенаведеного, суд
приходить до висновку, що з ОСОБА_3 слід
стягнути в користь позивачів по 5000
гривень кожному завданої моральної
шкоди.

Визначаючи розмір відшкодування
моральної шкоди суд враховує стан
здоров'я потерпілих, а також врахував
характер та обсяг фізичних страждань,
яких зазнали позивачі внаслідок
вчинення злочину. При цьому суд
виходить із засад розумності,
виваженості та справедливості.

Проаналізувавши зібрані та
дослідженні по справі докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що з ОСОБА_3 слід стягнути на користь
ОСОБА_1 21900 гривень матеріальної шкоди,
завданої злочином та 5000 гривень
моральної шкоди, в користь ОСОБА_2 21599,60
гривень матеріальної шкоди, завданої
злочином та 5000 гривень моральної шкоди.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК
України, з відповідача слід стягнути в
дохід держави судовий збір.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 58, 59, 60, 88, 213, 214, 215,
218, 226 ЦПК України, на підставі ст.1166, 1167,
1168, ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 21900
(двадцять одна тисяча дев'ятсот)
гривень матеріальної шкоди, завданої
злочином та 5000 (п'ять тисяч) гривень
моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 21599
(двадцять одна тисяча п'ятсот
дев'яносто дев'ять) гривень 60 копійок
матеріальної шкоди, завданої злочином
та 5000 (п'ять тисяч) гривень моральної
шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави
судовий збір в розмірі 535 гривень.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
шляхом подання апеляційної скарги на
рішення суду протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги на рішення суду. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом..

Суддя

Луцького міськрайонного суду
Філюк
Т.М.