АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Владичан А. І.

суддів: Міцнея В.Ф., Височанської
Н.К.

секретаря Данилко О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
акціонерний банк «Укргазбанк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Першотравневого районного
суду м. Чернівці від 27 листопада 2013
року, -

В С Т А Н О В
И Л А :

У лютому 2013 року ПАТ АБ
«Укргазбанк» звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 22
грудня 2006 року між банком та ОСОБА_1
було укладено кредитний договір
№340-ф/06, згідно якого відповідач
отримав кредит в сумі 270 000 доларів США
на строк з 22 грудня 2006 року по 21 червня
2010 року зі сплатою відсотків за
користування кредитом, виходячи з 14,5 %
річних - на споживчі потреби.

Факт отримання ОСОБА_1 кредитних
коштів підтверджується випискою з
позичкового та поточного рахунків
станом на 22 грудня 2006 року.

Відповідно до умов договору,
відповідач зобов'язався забезпечити
повернення отриманого кредиту на
умовах, передбачених договором.
Зокрема, згідно п. 3.3.2 ОСОБА_1
зобов'язувався сплачувати відсотки за
користування кредитом щомісячно,
виходячи з 14,5 % річних - не пізніше 10
числа місяця, слідуючого за місяцем
нарахування відсотків.

____________________________________________________________________

№ 22ц/794/339/2014 р.
Головуючий у І інстанції
Стоцька Л.А.

Категорія: 19/27
Суддя-доповідач Владичан
А.І.

У разі виникнення простроченої
заборгованості за простроченим
кредитом відповідач зобов'язувався
сплачувати відсотки за користування
кредитом, виходячи з 15,5 % річних,
починаючи з дня виникнення
простроченої заборгованості.

Згідно п.5.3. кредитного договору , за
порушення строків повернення кредиту
та/або сплати процентів за
користування кредитом, позичальник
зобов'язаний сплатити банку пеню в
розмірі 3% від суми невиконання
зобов'язання за кожен день
прострочення від дня виникнення такої
прострочки до повного погашення
заборгованості, але в межах строків
позовної давності.

Всупереч умовам кредитного договору,
починаючи з лютого 2007 року
позичальником порушуються умови
даного договору, щодо внесення
чергових платежів по поверненню
кредиту та сплати відсотків в строки та
в сумі визначеному в договорі.

ОСОБА_1 своїх зобов'язань за
кредитним договором в повному обсязі
не виконав, у зв'язку з чим станом на 14
червня 2012 року у нього виникла
заборгованість по кредитному договору
в сумі 176481, 88 доларів США та 122395 грн. 71
коп., в тому числі: заборгованість по
простроченому кредиту - 110000, 00 доларів
США; заборгованість по прострочених
відсотках - 66481,88 доларів США;
заборгованість по пені за несвоєчасне
погашення кредиту - 82679 грн. 30 коп.;
заборгованість по пені за несвоєчасну
сплату процентів - 39716 грн. 41 коп.

ПАТ АБ «Укргазбанк» просив суд
стягнути з ОСОБА_1 на свою користь
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 176481,88 доларів США та 122395,71
гривень та судовий збір.

Рішенням Першотравневого районного
суду м. Чернівці від 27 листопада 2013 року
позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк»
задоволено повністю.

Не погоджуючись з вказаним
судовим рішенням ОСОБА_1 подав
апеляційну скаргу, в якій вважає, що
рішення суду незаконне, у зв'язку з тим,
що суд неправильно дослідив докази і не
вірно здійснив їх оцінку, допустив
неповноту встановлення обставин, які
мають значення для справи. Просив
скасувати рішення Першотравневого
районного суду м. Чернівці у зв'язку із
недоведеністю обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленим та розглянути справу на
підставі належних доказів - первинних
документів банку та висновку експерта
і винести нове рішення по справі.

В апеляційній скарзі посилається
на те, що надані банком документи на
підтвердження позовних вимог не
являються належними доказами, які б
могли достовірно підтвердити суму
заборгованості. Також вказує, що
позивач невірно зазначив суму кредиту,
на яку нараховувалися відсотки, а тому
сума позову не відповідає дійсності.

Заслухавши доповідача про суть
оскаржуваного рішення, доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України,
апеляційний суд перевіряє законність
та обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених в суді першої
інстанції.

Ст. 213 ЦПК встановлено те, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі
вимоги цивільного судочинства, повинен
вирішити справу згідно із законом,
ухваливши рішення на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті та справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

При ухваленні рішення суд першої
інстанції вважав встановленими
наступні обставини.

22 грудня 2006 року між банком та ОСОБА_1
було укладено кредитний договір
№340-ф/06, згідно якого відповідач
отримав кредит в сумі 270 000 доларів США
на строк з 22 грудня 2006 року по 21 червня
2010 року зі сплатою відсотків за
користування кредитом, виходячи з 14,5 %
річних - на споживчі потреби.

Відповідач зобов'язався
забезпечити повернення отриманого
кредиту на умовах передбачених
договором. Зокрема, згідно п. 3.3.2 ОСОБА_1
зобов'язався сплачувати відсотки за
користування кредитом щомісячно,
виходячи з 14,5% річних у строк не пізніше
10 числа місяця, слідуючого за місяцем
нарахування відсотків.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлено його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк.

З умов укладеного договору видно, що
термін його виконання сплив 21 червня 2010
року.

Відповідач ОСОБА_1 починаючи з
лютого 2007 року зобов'язання за вказаним
договором належним чином не виконував,
щомісячних погашень не здійснював в
результаті чого, станом на 14 червня 2012
року має заборгованість за кредитом в
розмірі 176 481,88 доларів США та 122 395,71
гривень.

За встановлених обставин суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку про наявність правових
підстав для повного задоволення
позовних вимог про стягнення
заборгованості.

Виходячи з наявних у матеріалах
справи та досліджених судом першої
інстанції письмових доказів суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку про те, що обставини, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими при вирішенні справи
доведені.

Доводи апеляційної скарги
ОСОБА_1щодо невідповідності висновків
суду обставинам справи, що призвело до
неправильного вирішення справи, не
можуть бути прийняті судом апеляційної
інстанції в якості підстав для
скасування оскаржуваного рішення
враховуючи наступне.

Відповідно до ст.526, ч. ст.530 ЦК
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства. Якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк
(термін).

Згідно з ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором. У
відповідності до вимог ч.2 ст.1050 ЦК
України, якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи
колегією суддів встановлено, що
відповідачем ОСОБА_1 в підтвердження
доводів зазначених в апеляційній
скарзі про незаконність рішення суду
першої інстанції, заявив клопотання
про призначення судово-економічної
експертизи, з метою встановлення
відповідності нарахованої
заборгованості, сплаті відсотків за
користування кредитом, погашення
основної суми боргу та штрафних
санкцій.

20 березня 2014 року ухвалою
апеляційного суду Чернівецької
області було призначено
судово-економічну експертизу, витрати
по проведенню якої покладено на ОСОБА_1.

Як вбачається з листа Львівського
науково-дослідного інституту судових
експертиз від 09.07.2014 року за №3543,
матеріали даної цивільної справи були
повернуті до суду без проведення
судово-економічної експертизи,
оскільки ОСОБА_1 не було здійснено
оплату вартості експертизи.

Невиконання відповідачем ОСОБА_1
вимог ухвали суду свідчить про його
незацікавленість у проведенні даної
експертизи, з метою встановлення суми
заборгованості.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.
Доказуванню підлягають обставини,
які мають значення для ухвалення
рішення у справі і щодо яких у сторін,
які беруть участь у справі, виникає
спір. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст. 59 ч.2 ЦПК України,
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи вищенаведене колегія
суддів приходить до висновку, що
зазначена сума заборгованості
підлягає стягненню з відповідача.

Правильність такого розрахунку
заборгованості відповідачем належними
та допустимими доказами не
спростовано.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1
зазначених висновків суду не
спростовують і не дають підстав, що
судом при розгляді справи неправильно
застосовано норми матеріального права,
які регулюють спірні правовідносини,
чи порушено норми процесуального
права. Рішення суду ухвалено
відповідно до норм права і підстав для
його скасування по доводам апеляційної
скарги не має.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л
А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Першотравневого районного
суду м. Чернівці від 27 листопада 2013
року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: