У х в а л а

іменем україни

3 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,суддів:
Касьяна О.П.,Мостової Г.І.,Коротуна
В.М.,Штелик С.П.,розглянувши в судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма
«Ополонівська», треті особи: ОСОБА_7,
Публічне акціонерне товариство
«Комерційний банк «Надра», ОСОБА_8,
Товарна біржа «Центральна товарна
біржа», про визнання біржового
контракту недійсним, за касаційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
на рішення Лебединського районного
суду Сумської області від 17 січня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Сумської області від 9 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом про
визнання недійсним біржового
контракту № ТЗ/СУ/248 від 18 квітня 2008
року, укладеного між
Сільськогосподарським товариством з
обмеженою відповідальністю «Гринцеве»
(далі - СТОВ «Гринцеве») та Товариством
з обмеженою відповідальністю
«Агрофірма «Ополонівська» (далі - ТОВ
«Агрофірма «Ополонівська») про
купівлю-продаж автокрану марки КС,
моделі 3575 КРАЗ 2509, 1992 року випуску, шасі
НОМЕР_1, реєстраційний (транзит) №
НОМЕР_2.

Рішенням Лебединського районного суду
Сумської області від 17 січня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Сумської області від
9 квітня 2014 року, позов задоволено.

Визнано недійсним біржовий контракт №
ТЗ/СУ/248 від 18 квітня 2008 року, укладений
між СТОВ «Гринцеве» і ТОВ «Агрофірма
«Ополонівська» про купівлю-продаж
автокрану марки КС, моделі 3575 КРАЗ 2509,
1992 року випуску, шасі НОМЕР_1,
реєстраційний (транзит) № НОМЕР_2.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Не погодившись із зазначеними судовими
рішеннями, Публічне акціонерне
товариство «Комерційний банк «Надра»
звернулося до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ з касаційною
скаргою, в якій просило скасувати
оскаржувані судові рішення та ухвалити
нове рішення про відмову в задоволенні
позову, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права (норма частини 2
статті 324 ЦПК України).

Положеннями частини 1 статті 335 ЦПК
України передбачено, що під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Відповідно до частини 1 статті 203 ЦК
України зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам.

Положеннями частини 1 статті 215 ЦК
України передбачено, що підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 ЦК України.

Згідно з частиною 3 статті 215 ЦК України
якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Таким чином вимога про визнання
оспорюваного правочину недійсним може
бути заявлена як однією зі сторін
правочину, так і іншою заінтересованою
особою, законні інтереси якої порушено
вчиненням правочину.

Враховуючи викладене суд першої
інстанції, з яким погодився
апеляційний суд, дійшов правильного
висновку про визнання біржового
контракту про купівлю-продаж
автокрану, який було укладено 18 квітня
2008 року між СТОВ «Гринцеве» і ТОВ
«Агрофірма «Ополонівська», недійсним,
оскільки СТОВ «Гринцеве», будучи
орендарем автокрану за договором
оренди зі спілкою
громадян-співвласників майна
реорганізованого КСП ім. Енгельса, не
мав права на його відчуження.

При цьому судом взято до уваги, що СТОВ
«Гринцеве» у 2010 році було ліквідовано.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують та не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального права і порушення норм
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

За таких обставин суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу,
якщо визнає, що рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись статтями 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» відхилити.

Рішення Лебединського районного суду
Сумської області від 17 січня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Сумської
області від 9 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. ДьомінаСудді:О.П. Касьян
В.М. Коротун Г.І. Мостова С.П. Штелик