пр. № 6/759/478/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2014 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: О.М.Журибеда,

при секретарі: О.А.Павлишиній,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання старшого державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Козар О.П., боржник: ОСОБА_2, стягувач: ОСОБА_3

про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Козар О.П. звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з поданням, в якому просить суд встановити обмеження у праві виїзду за межі України та вилучення паспорта боржника ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 до виконання ним своїх майнових зобов'язань за рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18.10.2012 р. на користь ОСОБА_3.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві знаходиться виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2/2525/7140/2012 виданого 18.10.2012р. Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму боргу в розмірі 81608 грн. Однак, рішення суду боржником у добровільному порядку не виконано. Разом з тим, боржник на виклики до державного виконавця не з'являється, заборгованість не сплачує, ухиляється від виконання рішення суду та законних вимог державного виконавця. Посилаючись на с.11 ЗУ "Про виконавче провадження, ст. 6 ЗУ "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" ст.ст. 14, 377-1 ЦПК України, просив подання задовольнити.

Відповідно до ч.2 ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання, зазначене у частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Державний виконавець в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає можливим розглянути подання в його відсутності.

Вивчивши матеріали подання, дослідивши докази по справі, суд приходить наступного.

Як вбачається з матеріалів подання, на виконанні в Відділі державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві перебуває виконавчий лист № 2/2525/7140/2012 виданий 18.10.2012р. Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, (АДРЕСА_1, АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 (АДРЕСА_3), заборгованість за договором позики в розмірі 80800 грн. 00 коп. та судовий збір в розмірі 808 грн. 00 коп., а всього в розмірі 81608 грн. 00 коп. (а.с. 9-10, 11).

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України", громадянинові який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань. При цьому паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, або в разі використання паспорта для вчинення злочину, або виявлення у ньому підробки, а також у випадках припинення громадянства України. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

За нормою п.18 ч. 3 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Разом з тим, матеріали подання не містять будь-яких доказів того, що боржник отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження на час внесення до суду зазначеного подання, що боржник немає жодного майна на яке може бути звернуто стягнення, а також не є доведеним те, що виконання рішення суду можливе лише за умови обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Таким чином, враховуючи, що до подання не було долучено всіх документів виконавчого провадження, суд приходить до висновку, що державним виконавцем не додано доказів, що останнім вжито усіх заходів як щодо розшуку боржника так і його майна, при цьому доказів, які б давали підстави вважати, що боржник може виїхати за кордон з метою ухилення від сплати боргу, та, які б свідчили, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, виконавцем не надано.

Враховуючи те, що у відповідності до ст. 4 ЦПК України суд при здійсненні правосуддя захищає права, свободи та інтереси фізичних та юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, у задоволенні подання, яке не ґрунтується на вимогах закону, слід відмовити як у заявленому без достатніх підстав.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 210, 293, 294, 377-1 ЦПК України, ст. ст. 6, 11 Закону України "Про виконавче провадження", суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Козар О.П., боржник: ОСОБА_2, стягувач: ОСОБА_3 про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: