У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" вересня 2014 р.

Суддя Рівненського міського суду
Рівненської області Куцоконь Ю.П.,
перевіривши виконання вимог ст.ст.119,120
ЦПК України по справі за позовом
приватного підприємства «ІБК «Дедал»
до департаменту з питань будівництва
та архітектури Рівненської обласної
державної адміністрації, ОСОБА_1, третя
особа на стороні відповідача, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору, Головне управління
Державної казначейської служби
України у Рівненській області, про
стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство «ІБК
«Дедал» звернулося до суду з позовом до
департаменту з питань будівництва та
архітектури Рівненської обласної
державної адміністрації, ОСОБА_1, третя
особа на стороні відповідача, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору, Головне управління
Державної казначейської служби
України у Рівненській області, про
стягнення заборгованості.

У позові приватне
підприємство «ІБК «Дедал» просить суд
стягнути з департаменту з питань
будівництва та архітектури
Рівненської обласної державної
адміністрації на свою користь
заборгованість за договором підряду №
49 від 27 листопада 2012 року у розмірі
4062891,82 грн, а також судовий збір у
розмірі 3654,00 грн. Також просить суд
стягнути з ОСОБА_1 на свою користь суму
поруки у розмірі 1000 грн за договором
поруки від 27 листопада 2012 року.

Суд вважає, що позовна заява
приватного підприємства «ІБК «Дедал»
не підлягає розгляду в судах в порядку
цивільного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст.15 ЦПК України встановлено,
що суди розглядають у порядку
цивільного судочинства справи щодо
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин,
а також щодо інших правовідносин, крім
випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого
судочинства.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.1 ГПК
України, підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Згідно п.1 ч.1 ст.12 ГПК України
господарським судам підвідомчі справи
у спорах, що виникають при укладанні,
зміні, розірванні і виконанні
господарських договорів, у тому числі
щодо приватизації майна, та з інших
підстав, крім: спорів про приватизацію
державного житлового фонду; спорів, що
виникають при погодженні стандартів та
технічних умов; спорів про
встановлення цін на продукцію (товари),
а також тарифів на послуги (виконання
робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно
до законодавства не можуть бути
встановлені за угодою сторін; спорів,
що виникають із публічно-правових
відносин та віднесені до компетенції
Конституційного Суду України та
адміністративних судів; інших спорів,
вирішення яких відповідно до законів
України та міжнародних договорів
України віднесено до відання інших
органів.

З позовної заяви та доданих до неї
документів слідує, що 27 листопада 2012
року був укладений між приватним
підприємством «ІБК «Дедал» та головним
управлінням з питань будівництва та
архітектури Рівненської обласної
державної адміністрації,
правонаступником якого є департамент з
питань будівництва та архітектури
Рівненської обласної державної
адміністрації, був укладений договір
підряду № 49.

Вказаний договір,
враховуючи його предмет та сторони, які
є юридичними особами, носить суто
господарський характер. Справи ж у
спорах, що виникають при укладанні,
зміні, розірванні і виконанні таких
договорів підвідомчі господарським
судам у відповідності до вимог п.1 ч.1
ст.12 ГПК України.

Відповідно до роз’яснень,
наведених у п.3 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про
деякі питання юрисдикції загальних
суді та визначення підсудності
цивільних справ», вирішуючи питання
про відкриття провадження у справі,
суди повинні виходити з того, що
відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку
цивільного судочинства суди
розглядають справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ за Кодексом
адміністративного судочинства України
(стаття 17) (далі - КАС), Господарським
процесуальним кодексом України (статті
1, 12; далі - ГПК), Кримінальним
процесуальним кодексом України (далі -
КПК) або Кодексом України про
адміністративні правопорушення (далі -
КУпАП) віднесено до компетенції
адміністративних, господарських судів,
до кримінального провадження чи до
провадження в справах про
адміністративні правопорушення.
Законом може бути передбачено розгляд
інших справ за правилами цивільного
судочинства.

У зв'язку з наведеним суди мають
виходити з того, що критеріями
відмежування справ цивільної
юрисдикції від інших є, по-перше,
наявність у них спору про право
цивільне (справи за позовами, що
виникають із будь-яких правовідносин,
крім випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого
судочинства), по-друге, суб'єктний склад
такого спору (однією зі сторін у спорі
є, як правило, фізична особа).

Оскільки згідно зі статтею 16 ЦПК не
допускається об'єднання в одне
провадження вимог, які підлягають
розгляду за правилами різних видів
судочинства, якщо інше не встановлено
законом, суд відкриває провадження у
справі в частині вимог, які належать до
цивільної юрисдикції, і відмовляє у
відкритті провадження у справі щодо
вимог, коли їх розгляд проводиться за
правилами іншого виду судочинства.
Разом із тим суд також має врахувати, що
в порядку цивільного судочинства
підлягають розгляду справи у разі, якщо
однією зі сторін є фізична особа, а
вимоги взаємопов'язані між собою і
окремий їх розгляд неможливий.

В контексті вказаних
роз’яснень, суд не вважає
взаємопов’язаними між собою позовні
вимоги до департаменту з питань
будівництва та архітектури
Рівненської обласної державної
адміністрації та до ОСОБА_1, окремий
розгляд яких є можливим.

Залучення до справи
відповідачем фізичної особи ОСОБА_1, як
поручителя за договором поруки від 27
листопада 2012 року з обсягом
відповідальності у розмірі 1000 грн при
загальній вартості робіт за договором
підряду у розмірі 5329703,95 грн та ціні
позову у розмірі 4062891,82 грн, суд вважає
штучним.

Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов’язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов’язання
боржником.

Згідно договору поруки від 27 листопада
2012 року ОСОБА_1, як поручитель,
поручився перед приватним
підприємством «ІБК «Дедал», як
кредитором, за повне і своєчасне
виконання боржником усіх обов’язків
за договором підряду № 49 від 27
листопада 2012 року.

При цьому сторони договору поруки на
власний розсуд та безпідставно
визначили, що кредитором є приватне
підприємство «ІБК «Дедал», а боржником
- департамент з питань будівництва та
архітектури Рівненської обласної
державної адміністрації, які, за
договором підряду є, відповідно,
підрядником та замовником, а не
кредитором та боржником.

В позовній заяві та доданих документах
відсутні будь-які відомості про
характер правовідносин фізичної особи
ОСОБА_1 та державного органу –
департаменту з питань будівництва та
архітектури Рівненської обласної
державної адміністрації, що не був
залучений стороною договору поруки,
які б свідчили про підстави та
необхідність укладання такого
договору.

Таким чином, враховуючи
предмет спору та характер спірних
правовідносин, суд вважає, що справа
підлягає розгляду не в порядку
цивільного судочинства, а в порядку
господарського судочинства.

За наведених обставин, відповідно до п.1
ч.2 ст.122 ЦПК України, у відкритті
провадження у справі за позовом
Приватного підприємства «ІБК «Дедал»
слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись п.1
ч.2 ст.122, ст.ст.209,210,293,294 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження у
справі за позовом приватного
підприємства «ІБК «Дедал» до
департаменту з питань будівництва та
архітектури Рівненської обласної
державної адміністрації, ОСОБА_1, третя
особа на стороні відповідача, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору, Головне управління
Державної казначейської служби
України у Рівненській області, про
стягнення заборгованості.

Роз’яснити приватному підприємству
«ІБК «Дедал» його право на звернення до
суду за вирішенням спору в порядку
господарського судочинства.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п’яти днів з дня її
проголошення до апеляцiйного суду
Рівненської області через Рiвненський
мiський суд. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п’яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя

Куцоконь Ю.П.