АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/2728/2014
інстанції: Заславець Н.В.
Доповідач: Капітан І.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року вересня місяця 10 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Капітан
І.А.Суддів:Колісниченка А.Г. Радченка
С.В.При секретарі:Грицак А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Цюрупинського
районного суду Херсонської області від
04 серпня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_5 до Відділу державної виконавчої
служби Цюрупинського районного
управління юстиції, Державної
казначейської служби України про
стягнення моральної шкоди від
неправомірних дій,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року ОСОБА_5 звернулась до
суду з позовом до Відділу державної
виконавчої служби Цюрупинського
районного управління юстиції (далі -
ВДВС) про стягнення моральної шкоди від
неправомірних дій. В обґрунтування
своїх вимог позивач зазначала, що за
рішенням суду у 2007 році з її чоловіка
ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 було
стягнуто грошові кошти у розмірі 10 000,00
грн. Під час виконання зазначеного
судового рішення 16 лютого 2008 року на їх
спільний з чоловіком житловий
будинок, розташований по АДРЕСА_1,
державним виконавцем незаконно було
накладено арешт, про що її не було
повідомлено, чоловік також нічого про
це їй не розповів. Будинок було
виставлено на прилюдні торги і продано.
У лютому 2010 року від покупця будинку
ОСОБА_8 їй стало відомо, що будинок
продано з прилюдних торгів. Державним
виконавцем ВДВС не враховано порушення
її права власності та безпідставно
продано з аукціону її житло, що змусило
її звернутися до суду за захистом свого
права. Рішенням Цюрупинського
районного суду Херсонської області від
22 січня 2013 року за нею визнано право
власності на ? частину будинку та
скасовано акти державних виконавців,
якими порушено її права. Рішенням
апеляційного суду Херсонської області
від 04 квітня 2013 року її право власності
на ? частину будинку та незаконність
дій державних виконавців було
підтверджено та ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дані рішення залишені без змін.
Тобто, вважала, що таким чином
неправомірність дій державних
виконавців щодо порушення її майнових
прав було доведено у судовому порядку.
Зазначала, що даними незаконними діями
державних виконавців їй та її
неповнолітнім дітям було завдано
моральної шкоди, яка полягала у тому,
що було порушено її право власності на
житловий будинок, її не було
повідомлено про арешт будинку та про її
право звернення до суду, продажем
будинку з торгів її та її дітей
незаконно було позбавлено житла, вона
була змушена винаймати квартиру,
поновлювати своє право власності у
судах різних інстанцій протягом
тривалого часу.

Під час розгляду справи позивач
доповнила та внесла зміни до своїх
позовних вимог і пред'явила їх до ВДВС
та до Державної казначейської служби
України про стягнення моральної
шкоди від неправомірних дій
працівників ВДВС, зазначивши, що вона
діє від свого імені та від імені
малолітніх дітей. На підставі
наведеного та з урахуванням доповнень
позивач просила суд стягнути з держави
в особі Державної казначейської служби
України спричинену їй та її дітям
моральну шкоду від неправомірних дій
державних виконавців у розмірі 50 000,00
грн., виходячи із перенесених нею і
дітьми моральних страждань, втрати
нормальних життєвих зв'язків,
додаткових зусиль для організації
свого життя та життя своїх дітей, та 500,00
грн. судового збору.

Рішенням Цюрупинського районного суду
Херсонської області від 04 серпня 2014
року у задоволенні позовних вимог
відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, вважаючи
рішення суду незаконним,
необґрунтованим та таким, що ухвалено з
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи, а також з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду скасувати і ухвалити нове рішення,
яким позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі.

Письмових заперечень на скаргу до
апеляційного суду не надходило.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які з'явилися в судове засідання,
перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з відсутності
встановлення факту неправомірності
дій посадових осіб ВДВС у ході
проведення виконавчого провадження, а
також відсутності
причинно-наслідкового зв'язку між
накладанням арешту на житловий
будинок, реалізацією його з публічних
торгів і необхідністю звернення
позивача до суду, оскільки її право
власності знайшло документальне
підтвердження лише після ухвалення
судового рішення.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції повно і всебічно дослідив і
оцінив обставини по справі, надані
сторонами докази, правильно визначив
юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що відповідно до
постанови державного виконавця від 15
серпня 2007 року (а.с.71) на житловий
будинок по АДРЕСА_1, який був
зареєстрований на ім'я ОСОБА_6 на
підставі свідоцтва на право власності,
на виконання рішення Цюрупинського
районного суду Херсонської області про
стягнення з ОСОБА_6 грошових коштів 16
лютого 2008 року державний виконавцем
було складено акт опису та арешту
зазначеного будинку.

У ході виконавчого провадження
житловий будинок двічі був предметом
продажу з прилюдних торгів у грудні 2009
року та січні 2010 року

Рішенням Цюрупинського районного суду
Херсонської області від 22 січня 2013 року
визнано незаконним та скасовано акт
опису та арешту майна від 16 лютого 2008
року в частині накладення арешту на 1/2
частину житлового будинку,
розташованого в АДРЕСА_1; виключено з
опису та звільнено з-під арешту 1/2
частину зазначеного; визнано недійсним
договір №2846/4 від 10 листопада 2009 року
про надання послуг по організації та
проведенню прилюдних торгів з
реалізації арештованого житлового
будинку між ВДВС та філією Херсонський
аукціонний центр»Державної
акціонерної компанії «Національна
мережа аукціонний центрів» в частині
надання послуг щодо реалізації 1/2
частини житлового будинку; визнано
незаконним протокол та акт прилюдних
торгів від 26 січня 2010 року про продаж
філією Херсонський аукціонний
центр»Державної акціонерної компанії
«Національна мережа аукціонний
центрів» ОСОБА_8 житлового будинку;
визнано недійсним Свідоцтво про право
власності на ім'я ОСОБА_8 в частині
придбання на аукціоні 1/2 частини
житлового будинку; визнано за ОСОБА_6
право власності на ? частину житлового
будинку по АДРЕСА_1 (а.с. 14-18).

Рішенням апеляційного суду
Херсонської області від 04 квітня 2013
року рішення Цюрупинського районного
суду Херсонської області від 22 січня 2013
року в частині визнання недійсним
договору №2846/4 від 10 листопада 2009 року
про надання послуг по організації та
проведенню прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна по АДРЕСА_1 укладеного між ВДВС та
філією «Херсонський аукціонний центр»
Державної акціонерної компанії
"Національна мережа аукціонних
центрів" в частині надання послуг щодо
реалізації 1/2 частини житлового
будинку по АДРЕСА_1, скасовано, ухвалено
в цій частині нове рішення, яким у
задоволенні зазначених позовних вимог
ОСОБА_5 відмовлено. Рішення суду в
частині визнання незаконним протоколу
та акту прилюдних торгів від 26 січня 2010
року про продаж філією «Херсонський
аукціонний центр» Державної
акціонерної компанії "Національна
мережа аукціонних центрів" ОСОБА_8
житлового будинку, розташованого по
АДРЕСА_1 скасовано, ухвалено в цій
частині нове рішення, яким визнати
частково недійсним протокол прилюдних
торгів від 26 січня 2010 року про продаж
філією «Херсонський аукціонний центр»
Державної акціонерної компанії
"Національна мережа аукціонних
центрів" ОСОБА_8 ? частини житлового
будинку, розташованого по АДРЕСА_1. В
решті частині рішення суду залишено
без змін (а.с.19-20).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 24 липня 2013 року
рішення Цюрупинського районного суду
Херсонської області від 22 січня 2013 року
в незмінній при апеляційному перегляді
частині та рішення апеляційного суду
Херсонської області від 04 квітня 2013
року залишено без змін (а.с.22-23).

Право власності за ОСОБА_5 на ? частину
житлового будинку зареєстровано 24
квітня 2013 року (а.с.24).

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилалася на вищезазначені
судові рішення, якими була доведена
неправомірність дій державних
виконавців щодо порушення її майнових
прав, що призвело до спричинення їй та
малолітнім дітям значної моральної
шкоди, яка полягала у втраті нормальних
життєвих зв'язків, покладанні
додаткових зусиль для організації
свого життя та життя її дітей.

Також, як на доказ для підтвердження
своїх вимог, позивач посилалася на лист
Головного управління юстиції у
Херсонській області від 07 жовтня 2013
року з якого вбачається, що за
результатами перевірки зведеного
виконавчого провадження про стягнення
боргу з ОСОБА_6 12 червня 2013 року
винесено відповідну постанову, згідно
якої визнано дії державних виконавців
ВДВС по виконанню даного провадження
такими, що в основному вчиненні у
відповідності до Закону України «Про
виконавче провадження», але порушено
вимоги ст.25 цього Закону, тобто
порушені строки виконання рішення
суду. Інших порушень не виявлено (а.с.25).

Відповідно до ст.56 Конституції України
кожен має право на відшкодування за
рахунок держави чи органів місцевого
самоврядування матеріальної та
моральної шкоди, завданої незаконними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їх посадових
і службових осіб при здійсненні ними
своїх повноважень.

Шкода, завдана фізичній або юридичній
особі незаконними рішеннями, дією чи
бездіяльністю органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування при здійсненні ним
своїх владних повноважень,
відшкодовується державою, Автономною
республікою Крим або органом місцевого
самоврядування незалежно від вини цих
органів (ст.1173 ЦК України).

За положеннями ст.11 Закону України «Про
державну виконавчу службу» шкода,
заподіяна державним виконавцем
фізичним чи юридичним особам під час
виконання рішення, підлягає
відшкодуванню у порядку, передбаченому
законом, за рахунок держави.

Пленум Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в п. 28 постанови від
07 лютого 2014 року № 6 «Про практику
розгляду судами скарг на рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судових рішень у цивільних
справах» роз'яснив, що при розгляді
позовів до фізичних чи юридичних осіб
про відшкодування завданої шкоди
рішеннями, діями чи бездіяльністю
державного виконавця під час
проведення виконавчого провадження
суди повинні виходити з положень ст. 56
Конституції України, ст. 11 Закону
України «Про державну виконавчу
службу», ч.2 ст.87 Закону про виконавче
провадження, а також положень ст.ст. 1173,
1174 ЦК України і врахувати, що в таких
справах відповідачами є держава в
особі відповідних органів державної
виконавчої служби, що мають статус
юридичної особи, в яких працюють
державні виконавці, та відповідних
територіальних органів Державної
казначейської служби України.

Підставою для цивільно-правової
відповідальності та завдання шкоди у
такому випадку є правопорушення, що
включає як складові елементи шкоди,
протиправне діяння особи, яка її
завдала, причинний зв'язок між ними.
Шкода відшкодовується незалежно від
вини.

Належним доказом протиправних
(неправомірних) рішень, дій чи
бездіяльності державного виконавця є,
як правило, відповідне судове рішення
(вирок) суду, що набрало законної сили,
або відповідне рішення вищестоящих
посадових осіб державної виконавчої
служби.

Положеннями ч.1 ст. 60 ЦПК України
передбачено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім випадків
встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Будь-яких судових рішень або рішень
посадових осіб державної виконавчої
служби щодо неправомірних дій
державного виконавця, які призвели до
порушення права власності позивача на ?
частину житлового будинку матеріали
справи не містять.

На підставі наведеного, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про необґрунтованість
заявлених позовних вимог, оскільки
позивач не довела протиправність дій
(бездіяльності) відповідачів, як
загальних підстав для відшкодування
шкоди, причинного зв'язку між діями
відповідачів та негативними
наслідками, що настали у втраті
нормальних життєвих зв'язків,
покладанні додаткових зусиль для
організації свого життя та життя
малолітніх дітей, та розмір шкоди, що
підлягає відшкодуванню.

Доводи апеляційної скарги про те, що
неправомірність дій державної
виконавчої служби щодо порушення її
немайнових прав була доведена у
судовому порядку, а саме рішенням
Цюрупинського районного суду
Херсонської області від 22 січня 2013 року
та рішенням апеляційного суду
Херсонської області від 04 квітня 2013
року, колегією суддів до уваги не
приймаються, оскільки зазначеними
рішеннями лише було відновлено
порушене право власності позивача на ?
частину житлового будинку, як на майно
у спільній власності подружжя, і вони
не містять жодних висновків щодо
визнання дії державного виконавця по
арешту та реалізації частини
нерухомого майна, право власності на
яке за позивачем визнано лише у квітні
2013 року, протиправними.

Посилання апелянта на відповідь
Головного управління юстиції в
Херсонській області в якій зазначено
про неправомірність дій посадових осіб
ВДВС на думку колегії суддів також є
безпідставними, оскільки у даному
листі зазначено про порушення строків
виконавчого провадження, а вказівку на
порушення в діях державних виконавців
стосовно реалізації житлового будинку
зазначений лист не містить.

Інші доводи апеляційної скарги
колегією суддів до уваги також не
приймаються як такі, що не ґрунтуються
на вимогах закону, що регулюють спірні
правовідносини, не підтверджені
належними доказами та не спростовують
мотивованих висновків суду.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що рішення суду ухвалено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права і підстави для
його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Цюрупинського районного суду
Херсонської області від 04 серпня 2014
року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена протягом
двадцяти днів шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий

Судді