АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
07 серпня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:
суддів:
Пікуль А.А., Саліхова В.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Святошинського районного суду м. Києва
від 21 травня 2014 року за заявою ОСОБА_1
про перегляд рішення Святошинського
районного суду м. Києва від 30.06.2011 року
за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства
«Всеукраїнський акціонерний банк» про
визнання кредитного договору, договору
застави та поруки недійсними та
зустрічним позовом Публічного
акціонерного товариства
«Всеукраїнський акціонерний банк» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості у зв'язку з
нововиявленими обставинами,
Рішенням Святошинського
районного суду міста Києва від 30 червня
2011 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Всеукраїнський акціонерний банк» про
визнання кредитного договору,
договору застави та поруки недійсними
відмовлено.

Задоволено зустрічний позов.

Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Всеукраїнський акціонерний банк»
заборгованість за кредитним договором
№ 242/П від 08.05.2008 року в розмірі 271 318 грн.
10 коп. та судові витрати в розмірі 1 820
грн., а всього 273 138,10 грн.

Вищезазначене рішення залишено
без змін ухвалою Апеляційного суду
містап Києва від 19 квітня 2012 року.

В березні 20145 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з заявою про перегляд рішення
Святошинського районного суду м.Києва
від 30.06.2011 року за нововиявленими
обставинами.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1
зазначила, що у розумінні ч. 1 ст. 361 ЦПК
України істотною обставиною, яка
служить підставою для перегляду
рішення, є рішення Святошинського
районного суду м.Києва від 30 січня 2014
року, яким було встановлено, що в
порушення вимог Закону України «Про
захист прав споживачів», істотні умови
(сукупна вартість кредиту), з
урахуванням розміру процентної ставки
та вартості всіх сукупних послуг в
кредитному договорі від 8.05.2008р.
неузгоджені, суперечать з даними,
викладеними в додатку № 2 до договору
та не відповідають табличним даним,
викладеним у вказаному додатку, що
призвело до абсолютного подорожчання
кредиту. Зазначені обставини не були і
не могли бути їй відомі, оскільки
рішення Святошинського районного суду
м.Києва від 30 січня 2014 року набуло
чинності 26 лютого 2014 після перегляду
його апеляційною інстанцією.

УхвалоюСвятошинського районного
суду м. Києва від 21 травня 2014 року заяву
ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погодившись із такою ухвалою
суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу,
в якій посилається на неправильне
застосування судом першої інстанції
норм процесуального та матеріального
права, просила скасувати ухвалу суду
першої інстанції та направити справу
для продовження розгляду до суду
першої інстанції.Зазначає, що при
розгляді заяви суд першої інстанції
дійшов помилкового висновку про те, що
обставини, які були встановлені
рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 30 січня 2014 року вже
були обґрунтуванням позовних вимог,
які розглядались у справі №444/11, за якою
було ухвалено рішення від 30 червня 2011р.

№ апеляційного провадження:
№22-ц/796/8560/2014Головуючий у суді першої
інстанції: Кривов’яз А.П. Доповідач у
суді апеляційної інстанції: Невідома
Т.О. ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 в суді
апеляційної інстанції підтримав
апеляційну скаргу з наведених в ній
підстав.

Представник Публічного акціонерного
товариства «Всеукраїнський
акціонерний банк» в судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи ПАТ «ВіЕйБіБанк» повідомлено
належним чином, у зв'язку з чим колегія
суддів вважала за можливе розглядати
справу у відсутність представника
відповідача відповідно до вимог ч.2
ст.305 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які з'явилися в суд
апеляційної інстанції, з'ясувавши
обставини справи та оговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваної ухвали, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Відмовляючи у задоволенні заяви
ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з
нововиявленими обставинами рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 30 червня 2011 року, суд першої
інстанції виходив з того, що обставина,
на яку посилається заявник, як на
нововиявлену, не може бути визнана
такою і не може вплинути на сутність
вирішення спору, а отже відсутні
підстави для перегляду рішення суду.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 361 ЦПК
України рішення або ухвала суду, якими
закінчено розгляд справи, що набрало
законної сили, можуть бути переглянуті
у зв'язку з нововиявленими обставинами,
зокрема, істотними для справи
обставинами, що не були і не могли бути
відомі особі, яка зверталася із заявою,
на час розгляду справи, а також
скасування судового рішення, яке стало
підставою для ухвалення рішення чи
постановлення ухвали, що підлягають
перегляду.

Як нововиявлені можуть розглядатися
обставини, що обґрунтовують вимоги або
заперечення сторін чи мають інше
істотне значення для правильного
вирішення справи, які існували на час
ухвалення рішення або постановлення
ухвали, але про них не знали і не могли
знати заявник і суд.

Таким чином, за змістом наведеної норми
закону, перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами є окремою
процесуальною формулою судового
процесу, що визначається юридичною
природою цих обставин, до яких
відносяться матеріально-правові факти,
на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші факти,
що мають істотне значення для
правильного вирішення спору, існували
на час розгляду справи і не могли бути
відомі заявникові.

Отже, нововиявлені обставини за своєю
юридичною суттю є фактичними даними, що
в установленому порядку спростовують
факти, які було покладено в основу
судового рішення.

Відповідно до ст. 361 ЦПК України
підставами для перегляду рішення у
зв'язку з нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи…

Виникнення нових або зміна обставин
після вирішення спору не можуть бути
підставою для скасування судового
рішення за правилами глави 4 розділу V
ЦПК України.

Заявник посилається як на
нововиявлену обставину на рішення
Святошинського районного суду м.Києва
від 30 січня 2014 року, яким було
встановлено, що в порушення вимог
Закону України «Про захист прав
споживачів», істотні умови (сукупна
вартість кредиту), з урахуванням
розміру процентної ставки та вартості
всіх сукупних послуг в кредитному
договорі від 8.05.2008р. неузгоджені,
суперечать з даними, викладеними в
додатку № 2 до договору та не
відповідають табличним даним,
викладеним у вказаному додатку, що
призвело до абсолютного подорожчання
кредиту.

При цьому, заявник помилково ототожнив
письмовий доказ, зміст якого викладено
в мотивувальний частині рішення
суду від 30 січня 2014 року, та якому
надано належну правову оцінку, з
висновком суду, який не потребує
доказування в іншій справі.

Суд першої інстанції правильно виходив
із того, що звертаючись до суду з
позовом про визнання договорів
недійсними, позивач обґрунтовував свої
позовні вимоги саме тим, що на час
укладення спірного кредитного
договору їй не було відомо інформацію.
Стосовно абсолютного подорожчання
кредиту та відповідач ввів її в оману,
що є порушенням вимог Закону України
«Про захист прав споживача». На
зазначені обставини посилалась ОСОБА_1
і в апеляційній скарзі. Суд як першої,
так і апеляційної інстанції, дослідив
зазначені обставини та дав їм належну
правову оцінку в ухвалених судових
рішеннях.

Висновку судово-економічної
експертизи як доказу у справі надана
оцінка судом при ухваленні рішення від
30.01.2014.

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про те, що
обставина, на яку посилається заявник,
не є нововиявленою в розумінні
положень ст. 361 ЦК України. Доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції в цій частині не
спростовують.

Таким чином суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
відсутність правових підстав для
перегляду вищевказаного рішення суду у
порядку статті 361 ЦПК України.

З огляду на наведене, колегія суддів
вважає, що оскаржувана ухвала
постановлена судом першої інстанції з
додержанням вимог закону, що
відповідно до пункту 1 частини 1 статті
312 ЦПК України є підставою для
відхилення апеляційної скарги і
залишення ухвали суду без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Ухвалу Святошинського районного суду
м. Києва від 21 травня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили,
шляхом подання касаційної скарги до
цього суду.

Головуючий:
Т.О. Невідома

Судді:
А.А. Пікуль

В.В. Саліхов