Справа № 752/2449/14-ц
Провадження № 2/752/2440/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
14 серпня 2014 року Голосіївський
районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді Мирошніченко О.В.,
при секретарі - Яловенко А.С.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вердикт Фінанс» до
виконавчої служби Голосіївського
районного управління юстиції у м.
Києві, ОСОБА_1 про звільнення майна
з-під арешту, суд -
У лютому 2014 року позивач ТОВ «Вердикт
Фінанс» звернувся до суду з позовом до
Відділу державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у м. Києві, ОСОБА_1, про
звільнення майна з-під арешту.
В обґрунтування заявлених вимог
позивачем зазначено, що 30.05.2008 року між
ВАТ «Сведбанк», правонаступником
якого є ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1
укладено кредитний договір № 2621/0508/71-115
від 30.05.2008 року на суму 200 000,00 дол. США,
строком до 28.05.2033 року.
З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором
укладено договір іпотеки № 2621/0508/71-115-Z-1
від 13.05.2008 року. На підставі
вищевказаного договору іпотеки
відповідачем передано в іпотеку
нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1.
02.02.2012 року ПАТ «Сведбанк», відступило
ТОВ «Вердикт Фінанс» відповідно до
Договору факторингу № 11 свої прав
вимоги заборгованості за вказаним
кредитним договором. Окрім цього, 02.02.2012
року ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Вердикт
Фінанс» уклали Договір про
відступлення прав за іпотечним
договором відповідно до якого
товаристу відступлено прави вимоги за
вищевказаним Договором забепечення.
12.06.2009 року Державним виконавцем
Відділу державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у м. Києві, під час здійснення
виконавчих дій за виконавчим
провадженням боржником по якому є
ОСОБА_2, було винесено постанову про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження серії АА №
184128. Даною постановою було накладено
арешт на нерухоме майно, а саме:
квартиру АДРЕСА_1 (предмет іпотеки). В
зазначеній постанові Відповідач 1
зазначив власником ОСОБА_2 в той же час,
згідно договорів купівлі-продажу
частки квартири, арештоване майно
відчужено 14.11.2007 року на користь
третьої особи, ОСОБА_3, а 30.05.2008 року
укладено договір купівлі-продажу, що
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 та зареєстровано в
реєстрі за № 1790. Згідно вказаного
договору ОСОБА_3 передав у власність
ОСОБА_1 вказану квартиру.
Посилаючись на те, що арешт майна, яке
виступає предметом іпотеки, накладено
незаконно, порушує права позивача, як
іпотекодержателя, а також набуття ним у
майбутньому права власності на предмет
іпотеки, позивач ТОВ «Вердикт Фінанс»
просить звільнити вказане майно з-під
У судовому засідання представник
позивача ТОВ «Вердикт Фінанс» не
з'явився, надав клопотання про розгляд
справи за його відсутності.
Відділ державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у м. Києві у судове засідання
не забезпечив явку свого
представника, направив на адресу суду
клопотання про розгляд справи за його
У судове засідання відповідач ОСОБА_1
повторно не з'явився, про день, час та
місце судового засідання була
повідомлена судом у встановленому ст.
ст. 74, 76 ЦПК України порядку. Судові
повістки повернулись до суду без
вручення адресату у зв'язку із
закінченням терміну зберігання.
На підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України , за
письмовою згодою позивача, суд вважає
за можливе провести заочний розгляд
даної цивільної справи.
Дослідивши матеріали справи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази у сукупності з нормами
чинного законодавства України, суд
дійшов висновку про задоволення
позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що 30.05.2008 року між
ВАТ «Сведбанк», правонаступником
якого є ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1
укладено кредитний договір № 2621/0508/71-115
від 30.05.2008 року на суму 200 000,00 дол. США,
строком до 28.05.2033 року.
В забезпечення виконання зобов'язання
за кредитним договором № 2621/0508/71-115 від
30.05.2008 року, що був укладений ВАТ
"Сведбанк" та ОСОБА_1, 13.05.2008 року
укладено договір іпотеки № 2621/0508/71-115-Z-1
(а.с. 15-19) За вказаним договором
предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1.
02.02.2012 року ПАТ «Сведбанк», відступило
ТОВ «Вердикт Фінанс» відповідно до
Договору факторингу № 11 свої прав
вимоги заборгованості за вказаним
кредитним договором. Окрім цього, 02.02.2012
року ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Вердикт
Фінанс» уклали Договір про
відступлення прав за іпотечним
договором відповідно до якого
товаристу відступлено прави вимоги за
Договором іпотеки № 2621/0508/71-115-Z-1 від
В порушення кредитного договору
позичальник не виконує належним чином
основного зобов'язання.
Судом встановлено, що 12.06.2009 року
Державним виконавцем Відділу
державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у м. Києві, під час здійснення
виконавчих дій за виконавчим
провадженням боржником по якому є
ОСОБА_2, було винесено постанову про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження серії АА №
184128. Даною постановою було накладено
арешт на нерухоме майно, а саме:
квартиру АДРЕСА_1 (предмет іпотеки). В
зазначеній постанові Відповідач
1зазначив власником ОСОБА_2 в той же час,
згідно договорів купівлі-продажу
частки квартири, арештоване майно було
відчужено 14.11.2007 року на користь
третьої особи, ОСОБА_3, а 30.05.2008 року було
укладено договір купівлі-продажу, що
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 та зареєстровано в
реєстрі за № 1790 згідно вказаного
договору ОСОБА_3 передав у власність
ОСОБА_1 вказану квартиру.
З огляду на зазначене, на момент
винесення постанови вказане майно
належало не боржнику у рамках
виконавчого провадження ОСОБА_2, таким
чином при накладенні арешту відбулося
порушення Відповідачем 1 норм чинного
законодавства, оскільки згідно зі ст. 11
розділу 4 Закону України «Про виконавче
провадження» можливе звернення
стягнення тільки на майно, що належить
Отже Відділом не лише помилково було
накладено арешт на майно, яке
не належало боржнику за виконавчим
провадженням, а й було арештовано і
Іпотечне майно - вищевказану квартиру.
Згідно ст. 27 Закону України «Про
заставу» застава зберігає силу і у
випадках, коли у встановленому законом
порядку відбувається уступка
заставодержателем забезпеченої
заставою вимоги іншій особі або
переведення боржником боргу, який
виник із забезпеченої заставою вимоги,
Відповідно до ст. ст. 572, 590 ЦК України,
в силу застави кредитор
(заставодержатель) має право у разі
невиконання боржником (заставодавцем)
зобов'язання, забезпеченого заставою,
одержати задоволення за рахунок
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами цього боржника,
якщо інше не встановлено законом (право
застави); заставодержатель набуває
право звернення стягнення на предмет
застави в разі, коли зобов'язання не
буде виконано у встановлений строк
(термін), якщо інше не встановлено
договором або законом.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 33 Закону
України «Про іпотеку» у разі
або неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
За правилами ст. 14 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень», обтяжувач з
вищим пріоритетом має переважне право
на звернення стягнення на предмет
Відповідно до ч. 6 та 7 ст. 3 Закону
України «Про іпотеку» у разі порушення
боржником основного зобов'язання
відповідно до іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити забезпечені нею вимоги за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими особами, права чи вимоги
яких на передане в іпотеку нерухоме
майно зареєстровані після державної
реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет
окремого права чи вимоги на
передане в іпотеку нерухоме майно
виникає відповідно до закону, таке
право чи вимога має пріоритет над
вимогою іпотекодержателя лише у разі
його/її виникнення та реєстрації до
моменту державної реєстрації іпотеки.
Пріоритет права іпотекодержателя на
задоволення забезпечених іпотекою
вимог за рахунок предмета іпотеки
відносно зареєстрованих у
встановленому законом порядку прав
чи вимог інших осіб на передане в
іпотеку нерухоме майно виникає з
моменту державної реєстрації іпотеки.
Зареєстровані права та вимоги на
нерухоме майно підлягають
задоволенню згідно з їх пріоритетом
- у черговості їх державної
Статтею 54 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено
іпотекодержателя звернутися до суду
про звільнення заставленого майна
Судом також встановлено, що 30.05.2008 року
кредитором, на виконання ст. 4 Закону
України «Про іпотеку» здійснена
державна реєстрація іпотеки, а саме:
було зареєстоване обтяження квартири
АДРЕСА_1, що підтверджується Витягом з
Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна № 18860241 від
30.05.2008 року (обтяження зареєстровано за
№7292198) та Витягом з Державного реєстру
іпотек № 18860476 від 30.05.2008 року
(обтяження зареєстровано за № 7292234).
З огляду на наведене та враховуючи, що
право позивача на задоволення своїх
вимог за рахунок предмета іпотеки
виникло 30.05.2008 року (з моменту державної
реєстрації предмету іпотеки), а
постанова державного виконавця про
арешт майна та заборону на його
відчуження винесена 12.06.2009 року, суд
приходить до висновку, що позивач має
вищий пріорітет на предмет іпотеки, а
тому позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 572, 590 ЦК України, ст.ст.1,16,18 Закону
України «Про заставу», ст. 54 Закону
України «Про виконавче провадження»,
ст. 14 ЗУ «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень»,
ст.ст. 10, 11, 57-61, 79, 88, 209, 212-215 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вердикт Фінанс» до
Відділу державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у м. Києві, ОСОБА_1 про
звільнення майна з-під арешту, -
задовольнити повністю.

Звільнити з-під арешту квартиру
АДРЕСА_1 загальною площею 68,20 кв.м.,
житловою площею 41, 00 кв.м., що належить
на праві власності ОСОБА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що
накладений постановою державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби

Голосіївського районного управління
юстиції у м. Києві номер АА № 184128 від
12.06.2009 року.

Рішення може бути оскаржено позивачем
до Апеляційного суду м. Києва.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Апеляційна

скарга подається апеляційному суду
через суд першої інстанції, який
ухвалив оскаржуване судове рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку, наведеному вище. У
цьому разі строк на апеляційне
оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановления
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Суддя