Справа № 569/7839/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Доля В.А. Провадження №
22-ц/773/1384/14 Категорія: 43 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Мудренко Л. І., Русинчука М. М.,

при секретарі Лимар Р. С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Виконавчого комітету Рівненської
міської ради Рівненської області про
зобов'язання надати житло, за
апеляційною скаргою виконавчого
комітету Рівненської міської ради
Рівненської області на заочне рішення
Рівненського міського суду
Рівненської області від 05 червня 2014
року, -

В С Т А Н О В
И Л А:

У травні 2013 року ОСОБА_1 звернулась в
суд із зазначеним позовом. Покликалась
на те, що 22 травня 2008 року буда обрана
безстроково на посаду судді
апеляційного суду Рівненської області.
Рішенням виконавчого комітету
Рівненської міської ради від 09 жовтня
2008 року № 142, її було взято на
квартирний облік за списком сімей, що
потребують позачергового одержання
житла.

Крім того позивач зазначала, що право
на отримання житла у неї виникло під
час дії Закону України «Про статус
суддів» від 15.12.1992 року, який був чинний
на час виникнення спору. Однак
відповідач в порушення ст. 44
зазначеного Закону, положень ст.ст. 5, 15
ЖК України та Порядку забезпечення
житлом суддів Апеляційного суду
України, апеляційних і місцевих судів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 3.08.2005 року № 707,
не забезпечив її житлом у
встановленому порядку.

Просила суд, зобов'язати відповідача
надати житло у вигляді окремої
квартири.

5 червня 2014 року заочним рішенням
Рівненського міського суду позов
задоволено, зобов'язано виконавчий
комітет Рівненської міської ради
надати ОСОБА_1 благоустроєне житло у
вигляді окремої квартири в м. Рівне на
склад сім'ї з однієї людини у межах
норми жилої площі, що відповідає
встановленим санітарним та технічним
вимогам з урахуванням 10 кв.м.
додаткової жилої площі.

В поданій на рішення апеляційній
скарзі відповідач виконавчий комітет
Рівненської міської ради просить його
скасувати як незаконне, прийняте судом
з порушенням норм матеріального права
та ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити.

Дослідивши обставини справи та
перевіривши їх доказами, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з таких підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 суд першої
інстанції виходив з того, що згідно з
частиною 7 статті 44 Закону України «Про
статус суддів» який діяв на час
виникнення спірних правовідносин,
обов'язок забезпечити житлом суддю,
який потребує поліпшення житлових
умов, покладався на місцеві органи
виконавчої влади за місцем роботи
судді.

Такий висновк суду є правильним.

Встановлено і це підтверджується
матеріалами справи, що Постановою
Верховної Ради України від 22 травня 2008
року №301-VІ ОСОБА_1 обрано безстроково
на посаду судді апеляційного суду
Рівненської області (а. с. 4 - 5). Наказом
голови апеляційного суду Рівненської
області від 20 червня 2008 року за № 30,
ОСОБА_1 зараховано в штат апеляційного
суду Рівненської області на посаду
судді (а. с. 6).

Також встановлено, що Рішенням
виконавчого комітету Рівненської
міської ради від 09 жовтня 2008 року № 142
ОСОБА_1 взято на квартирний облік за
списком позачергового одержання житла
складом сім'ї на одну людину жилою
площею 23,65 кв.м. з урахування 10 кв.м.
додаткової жилої площі для службового
кабінету (а. с. 9 - 10). На час розгляду
справи в суді позивач перебувала на
квартирному обліку і ця обставина
відповідачем не заперечується.

Відповідно до статей 126, 130 Конституції
України незалежність і
недоторканність суддів гарантуються
Конституцією і законами України.
Держава забезпечує фінансування та
належні умови для функціонування судів
і діяльності суддів.

Згідно зі статтею 14 Закону України від 7
лютого 2002 року № 3018-III «Про судоустрій
України» (чинного на час виникнення
спірних правовідносин) гарантії
самостійності судів і незалежності
суддів забезпечуються, зокрема,
належним матеріальним та соціальним
забезпеченням суддів.

Частиною сьомою статті 44 Закону
України «Про статус суддів» від 15
грудня 1992 року № 2862-XII, (який діяв на час
виникнення спірних правовідносин)
встановлено, що не пізніш як через
шість місяців після обрання суддя
Конституційного Суду, Верховного Суду,
вищого спеціалізованого суду,
апеляційного та місцевого суду, який
потребує поліпшення житлових умов,
забезпечується благоустроєним житлом
у вигляді окремої квартири чи будинку
або службовим житлом за місцем
знаходження суду.

У разі незабезпечення судді
благоустроєним житлом у зазначені
строки суд за рахунок державного
бюджету може придбати квартиру або
будинок за ринковими цінами і передати
їх у користування судді. Порядок
фінансування судів для цієї мети, а
також порядок розрахунків з державним
бюджетом органу державної виконавчої
влади, який своєчасно не надав судді
житло, визначається Кабінетом
Міністрів України.

Кабінет Міністрів України своєю
постановою від 3 серпня 2005 року № 707
затвердив Порядок забезпечення житлом
суддів Апеляційного суду України,
апеляційних і місцевих судів (який був
чинним на час виникнення спірних
правовідносин; далі - Порядок), згідно з
пунктами 2, 4 якого суддям, які
відповідно до житлового законодавства
перебувають на обліку громадян, що
потребують поліпшення житлових умов,
надають окрему квартиру або будинок
місцеві органи виконавчої влади не
пізніше ніж через шість місяців після
їх обрання на посаду. Взяття,
перебування та зняття з обліку судді
здійснюється виконавчими комітетами
рад за місцем роботи відповідно до
житлового законодавства.

У разі, коли місцевий орган виконавчої
влади у шестимісячний строк не
забезпечив житлом суддю, який потребує
поліпшення житлових умов, суд на
підставі його заяви за погодженням з
ДСА або її територіальним управлінням
(стосовно судді місцевого суду) може
прийняти рішення про придбання житла
за рахунок коштів державного бюджету
та передачу його у користування судді
(пункт 7 Порядку).

Пунктом 9 Порядку передбачено, що для
забезпечення суддів благоустроєним
житлом ДСА та її територіальні
управління (стосовно суддів місцевих
судів) ведуть контрольні списки суддів,
які потребують поліпшення житлових
умов, та суддів, які забезпечені житлом,
і вносять місцевим органам виконавчої
влади пропозиції щодо забезпечення
суддів житлом.

Згідно ст. ст. 15, 36, 51, 52 та 58 Житлового
кодексу України повноваження щодо
обліку громадян, які потребують
поліпшення житлових умов, затвердження
рішень про надання жилих приміщень,
видачі ордерів на жилі приміщення
відносяться до компетенції виконавчих
комітетів районної, міської, районної в
місті, селищної, сільської ради.

Аналіз вищенаведених положень Закону
та Порядку (чинних на час виникнення
спірних правовідносин), статей ЖК
України свідчить, що обов'язок
забезпечити житлом суддю, який
потребує поліпшення житлових умов,
покладався на місцеві органи
виконавчої влади за місцем роботи
судді, а дії ДСА та її територіальних
управлінь із забезпечення суддів
житлом є додатковими у разі не
вирішення цього питання органом
місцевої виконавчої влади і це
відповідає вимогам ч. 1 ст. 58
Конституції України.

Отже, встановивши наведені обставини
та давши їм вірну правову оцінку, суд
першої інстанції цілком підставно
вважав порушеними житлові права
позивача та зобов'язав відповідача
надати йому житло в межах встановлених
Законом норм жилої площі.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, а тому апеляційну
скаргу відповідно до ст. 308 ЦПК України
слід відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 305, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л
А :

Апеляційну скаргу виконавчого
комітету Рівненської міської ради
Рівненської області відхилити, заочне
рішення Рівненського міського суду
Рівненської області від 05 червня 2014
року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді