Провадження № 6/344/308/14
У Х В А Л А

24 вересня 2014 року
м.
Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді
ОСОБА_1

при секретарі с/з:
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області подання державного виконавця
державної виконавчої служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України боржника ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції ОСОБА_4. звернувся в
Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області з поданням
про тимчасове обмеження ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер –
НОМЕР_1, що проживає за адресою
ІНФОРМАЦІЯ_2, у праві виїзду за межі
України до виконання ним своїх
зобов’язань по виконавчому листу
№2-580/2006 року, виданого 13.02.2006 року про
стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5
про стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини, мотивуючи тим,
що боржник ОСОБА_3 ухиляється від
добровільної сплати заборгованості.

Відповідно до ч.2 ст. 377-1 ЦПК України суд
негайно розглядає подання, зазначене в
частині першій цієї статті, без виклику
чи повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

За приписами ст. 217 ЦПК України суд, який
ухвалив рішення, може вжити заходів для
забезпечення його виконання.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Статтею 6 Закону України «Про порядок
виїзду з України і в’їзду в Україну
громадян України» передбачено
спеціальне тимчасове обмеження у праві
виїзду громадян України за кордон у
випадку, якщо діють неврегульовані
аліментні, договірні чи інші
невиконані зобов'язання - до виконання
зобов'язань, або розв'язання спору за
погодженням сторін у передбачених
законом випадках, або забезпечення
зобов'язань заставою, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження», у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, державний виконавець має
право звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника – фізичної особи
або керівника боржника – юридичної
особи за межі України – до виконання
зобов'язань за рішенням.

Як встановлено судом, на виконання
рішення суду від 26 січня 2006 року в
цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини 13.02.2006
року було видано виконавчий лист для
стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5
аліменти на утримання сина ОСОБА_6 в
розмірі 367 грн. щомісячно до досягнення
дитиною повноліття.

Постановою державного виконавця ВДВС
Івано-Франківського міського
управління юстиції ОСОБА_7 від 23 лютого
2006 року відкрито виконавче провадження
з виконання вищевказаного виконавчого
листа.

Як зазначено державним виконавцем в
заявленому поданні, станом на
сьогоднішній день, боржником рішення
суду не виконується та заборгованість
згідно вищевказаного виконавчого
листа не погашається.

В той же час, в заявленому державним
виконавцем поданні не вказано дії, які
вчинялись заявником в період з 2009 по 2014
року щодо примусового виконання
вищевказаного рішення (описувалося
майно боржника, накладалися арешти
тощо), що би підтверджувало ухилення
боржника від виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про те, що
заявником не надано суду доказів, що
ним було вжито всіх необхідних заходів
щодо виконання вищенаведеного
виконавчого листа, а також щодо
необхідності вжиття такого заходу як
тимчасове обмеження у праві виїзду за
кордон, тому суд дійшов висновку, що в
задоволенні подання слід відмовити.

Крім того, заявником не надано суду
належних доказів, які свідчать про те,
що ОСОБА_3 має намір виїхати за межі
України (оскільки не надано доказів
наявності в боржника закордонного
паспорта).

Враховуючи вищенаведене та керуючись
ст.ст. 377-1, 209, 210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання державного
виконавця державної виконавчої служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України боржника ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер – НОМЕР_1, –
відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя

Польська М.В.