Справа № 461/3166/14-ц
Провадження № 4-с/461/39/14
Галицький районний суд м.Львова
УХВАЛА

19.08.2014

Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді
Мисько Х.М.,

при секретарі
Коружинець Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на
дії старшого державного виконавця
Галицького відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції Левко
Любові Романівни,

в с т а н о в и в :

скаржник звернувся до суду із скаргою
на дії державного виконавця, в якій
просить визнати незаконними дії
державного виконавця Галицького
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції Левко Л.Р. щодо винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 26 лютого 2014 року по
виконавчому провадженню №42219491 щодо
стягнення боргу в сумі 562163,30 грн. на
користь ПАТ «Фідобанк» та скасувати
вищевказану постанову.

В обґрунтування внесеної скарги
покликається на те, що Галицьким ВДВС
ЛМУЮ відкрито виконавче провадження по
стягненню з нього на користь ПАТ
«Фідобанк» заборгованості за
кредитним договором в сумі 562163,30 грн. на
підставі виконавчого листа №2-686/11,
виданого 11 серпня 2011 року. Вказує, що не
одержував постанови про відкриття
виконавчого провадження, а відтак дії
державного виконавця по винесенню
вищевказаної постанови та постанови
про накладення арешту на майно, вважає
незаконними. Крім цього, вказує на те,
що на момент подачі заяви про стягнення
заборгованості частина заборгованості
була погашена шляхом звернення
стягнення на квартиру за адресою:
АДРЕСА_1, яка перебувала в іпотеці для
забезпечення виконання кредитного
договору. Також покликається на те, що у
виконавчому листі, виданому 11 серпня 2011
року стягувачем зазначено ПАТ «Себ
Банк», а у постанові про відкриття
виконавчого провадження стягувачем
зазначений ПАТ «Фідобанк», хоча судом
не виносилось рішення про заміну
сторони у виконавчому провадженні.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, хоча належним чином
повідомлені про дату і час розгляду
скарги, скаржник та його представник до
судового засідання подали додаткові
обґрунтування до скарги, в яких просять
проводити розгляд справи у їх
відсутності, а тому суд вважає за
можливе розглянути таку за їх
відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги, суд
приходить до висновку, що така не
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ст.383 ЦПК України,
учасники виконавчого провадження
мають право звернутися до суду із
скаргою, якщо вважають, що рішенням,
дією або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під
час виконання судового рішення,
ухваленого відповідно до цього
Кодексу, порушено їх права чи
свободи.

З матеріалів справи вбачається, що 24
лютого 2014 року ПАТ «Фідобанк» надіслав
до Галицького ВДВС ЛМУЮ заяву про
прийняття виконавчого листа №2-686/11 до
виконання, накладення арешту на майно,
обмеження боржника у праві виїзду за
межі України та заміну назву стягувача
з ПАТ «СЕБ Банк» на ПАТ «ФІДОБАНК»
(а.с.31).

Згідно з п.1 ч.1 ст.19 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в статті 17 цього
Закону за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення.

26 лютого 2014 року старшим державним
виконавцем Галицького ВДВС ЛМУЮ Левко
Л.Р. винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження № 42219491 на
примусове виконання виконавчого листа
№2-686/11, виданого 11 серпня 2011 року
Галицьким районним судом м. Львова про
стягнення ОСОБА_1 на користь ПАТ
«Фідобанк» заборгованості в розмірі
562163,30 грн. (а.с.3).

Вказана постанова була скерована
боржнику простою кореспонденцією у
зв'язку із відсутністю в Галицькому
ВДВС ЛМУЮ матеріального забезпечення
для відправлення рекомендованої
кореспонденції.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України
«Про виконавче провадження», виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Згідно ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Суд приймає до уваги покликання
державного виконавця на те, що боржник
був повідомлений про необхідність
виконання рішення Галицького
районного суду м. Львова у справі
№2-686/11, оскільки постанови про
відкриття виконавчого провадження по
даному виконавчому листі виносились 24
січня 2012 року (а.с.27), 28 січня 2013 року
(а.с.28), 04 жовтня 2013 року (а.с.30), копію
якого боржник отримав, про що свідчить
наявне в матеріалах справи
повідомлення про вручення (а.с.25) та 26
лютого 2014 року, що свідчить про злісне
ухилення від виконання рішення суду,
яке набрало законної сили.

Крім того, скаржником не доведено факт
повідомлення державного виконавця про
те, що на момент подачі заяви про
стягнення заборгованості частина
заборгованості була погашена шляхом
звернення стягнення на квартиру за
адресою: АДРЕСА_1, яка перебувала в
іпотеці для забезпечення виконання
кредитного договору, оскільки
скаржником не надано жодного доказу в
підтвердження своїх покликань.

Відповідно до ч.2 ст.387 ЦПК України, якщо
оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність були прийняті або
вчинені відповідно до закону, в межах
повноважень державного виконавця або
іншої посадової особи державної
виконавчої служби і права чи свободи
заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

За таких обставин, враховуючи
вищенаведене, суд вважає, що державним
виконавцем були дотримані вимоги
Закону України «Про виконавче
провадження», тобто дії державного
виконавця щодо винесення постанови про
відкриття виконавчого провадження є
правомірними, а відтак, у задоволенні
скарги ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.383-389 ЦПК України,
Законом України «Про виконавче
провадження», суд, -

у х в а л и в:

у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії
старшого державного виконавця
Галицького відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції Левко
Любові Романівни - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області протягом п'яти
днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя
Мисько Х.М.