У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2014 рокум. Київ Суддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Гримич М.К., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Подільського районного суду м. Києва
від 29 травня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 27 серпня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду із
вищевказаним позовом, в обґрунтування
якого зазначила, що вона перебувала у
шлюбних відносинах з відповідачем з
1999 року по 2004 рік. Від шлюбу мають
доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
подальшому шлюб було розірвано. З
моменту розірвання шлюбу дитина
повністю знаходиться на її утриманні, а
відповідач матеріальної допомоги на
утримання дитини не надає. Просила
стягнути аліменти в твердій грошовій
сумі в розмірі 2700 гривень щомісячно,
починаючи з моменту звернення з
позовом до суду і до досягнення дитиною
повноліття.

Рішенням Подільського
районного суду м. Києва від 29 травня 2014
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 27 серпня
2014 року, позов задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 аліменти на утримання
доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
розмірі ј частини всіх видів заробітку
(доходів), але не менше 30
% прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, щомісячно,
починаючи з 28 березня 2014 року і до
досягнення дитиною повноліття. В іншій
частині позовних вимог відмовлено. В
частині стягнення аліментів у межах
суми платежу за один місяць допущено
негайне виконання. Вирішено питання
про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі
заявник просить скасувати рішення суду
першої інстанції та ухвалу суду
апеляційної інстанції та ухвалити нове
рішення, посилаючись на порушення
судами норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права.

У відкритті касаційного
провадження у справі слід відмовити з
таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4
статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Доводи касаційної скарги, додані до неї
матеріали, зміст оскаржуваних судових
рішень, не дають підстав для висновку
про порушення судами першої та
апеляційної інстанцій норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права.

Судами першої та апеляційної інстанцій
повно встановлені фактичні обставини
справи на основі об'єктивної оцінки
наданих сторонами доказів та вірно
застосовані норми матеріального права.

Апеляційний суд дав належну оцінку
законності та обґрунтованості ухвали
місцевого суду. Належним чином
перевірив встановлені судом фактичні
обставини справи з урахуванням
зібраних доказів та прийшов до
обґрунтованого висновку про
відсутність підстав для скасування
рішення суду першої інстанції.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгодою заявника з
висновками судів по їх оцінці.

Неправильного
застосування норм матеріального чи
порушення норм процесуального права
при вирішенні даної справи судами
першої та апеляційної інстанцій не
вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного
провадження за касаційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Подільського
районного суду м. Києва від 29
травня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду м. Києва від 27 серпня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ
М.К. Гримич