Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/2951/14
Головуючий у 1 інстанції Артемова Л.Г.
Суддя-доповідач Краснокутська О.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Осоцького І.І.

Суддів: Краснокутської О.М.,

Воробйової І.А.

При секретарі Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Відкритого
акціонерного товариства
«Запоріжжяобленерго» на рішення
Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя від 26 травня 2014 року у справі
за позовом Відкритого акціонерного
товариства «Запоріжжяобленерго» до
ОСОБА_3 про стягнення вартості
електричної енергії внаслідок
порушення правил користування
електричною енергією, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2010 року ВАТ
«Запоріжжяобленерго» звернулось до
суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
вартості електричної енергії
внаслідок порушення правил
користування електричною енергією.

В обґрунтування позову позивач
зазначав, що 14 листопада 2007 року під час
перевірки дотримання Правит
користування електроенергією за
місцем проживання відповідача АДРЕСА_1,
контролери ВАТ «Запоріжжяобленерго»
виявили порушення, а саме: втручання в
роботу приладу обліку, порушення
пломби Держстандарту електроприладу.

За даним фактом було складено акт №
00091459 від 14 листопада 2007 року.
Електроприлад знято на експертизу.

18 листопада 2007 року проведено
експертизу електроприладу. Згідно акту
експертизи № 1936 втручання в роботу
приладу обліку електроенергії
підтверджено.

Згідно розрахунку вартість не
облікованої електроенергії складає 1182
грн. 87 коп. за 184 дня.

На підставі викладеного, позивач
просив суд, стягнути з відповідача на
їх користь шкоду в розмірі 1182 грн. 87 коп.
та судові витрати.

Заочним рішенням Шевченківського
районного суду м. Запоріжжя від 14.06.2010р.
позов було задоволено. З ОСОБА_3 в
рахунок відшкодування вартості
електричної енергії, необлікованої
внаслідок порушення правил
користування електричною енергією,
стягнено 1263,87 грн.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 21 червня 2013 року
заочне рішення було скасоване, в
подальшому, 27 вересня 2013 року
Шевченківським районним судом м.
Запоріжжя було ухвалено рішення про
відмову у задоволенні позову.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької
області від 04 грудня 2013 року рішення
Шевченківського районного м. Запоріжжя
суду від 27 вересня 2013 року залишено без
змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 26 лютого 2014 року
скасовано ухвалу апеляційного суду
Запорізької області та рішення суду
першої інстанції та справу направлено
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 26 травня 2014 року в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, ВАТ «Запоріжжяобленерго» подало
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати рішення суду,
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню за таких
підстав.

Згідно до вимог ст.. 213 ЦПК України
Рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення,яким
суд,виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення,ухвалене
на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин ,на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і
заперечень,підтверджених тими
доказами,які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно до вимог ст. 214ч.1 ЦПК під час
ухвалення рішення суд вирішує, зокрема,
такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин;

За змістом вимог ст. 212 ЦПК
України суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням,що
ґрунтується на всебічному,повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі
доказів,оцінюючи при цьому їх
достатність, взаємний зв'язок у їх
сукупності.

Оскаржуване рішення не
відповідає зазначеним вимогам закону.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Стаття 623 ЦК України визначає що
боржник, який порушив зобов'язання має
відшкодувати кредиторові завдані цим
збитки.

Відносини з приводу постачання
фізичним особам електричної енергії
регулюються ст. 714 ЦК України, ст.ст. 24-27
Закону України «Про
електроенергетику», Правилами
користування електричною енергією для
населення затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 26 липня
1999року №1357(далі - Правила) та Методикою
визначення обсягу та вартості
електричної енергії, необлікованої
внаслідок порушення споживачами
правил користування електричною
енергією, затвердженою постановою
Національної комісії регулювання
електроенергетики України від 4 травня
2006 року № 562.

Нормою ч. 4 ст. 26 Закону України
«Про електроенергетику» передбачено,
що споживач електроенергії несе
відповідальність згідно із
законодавством за порушення умов
договору та Правил, затверджених
Кабінетом Міністрів України.

Згідно до п.48 Правил споживач
несе відповідальність згідно із
законом за розкрадання електричної
енергії і споживання електроенергії
без приладів обліку.

Згідно до п.11 Правил
відповідальність за збереження
приладів обліку,встановлених у
квартирі,на інших об'єктах споживача,та
пломб на них несе споживач.

Розмір відшкодування збитків
згідно Правил, обчислюється за
Методикою, затвердженою постановою
Національної комісії регулювання
електроенергетики України від 04 травня
2006 року № 562(далі - Методика).

Згідно до п.3 Методики вона не
застосовується у разі своєчасного
письмового повідомлення споживачем
енергопостачальника про пошкодження
приладу обліку або зірвані пломби(до
виявлення порушення представником
енергопостачальника) та за умови
відсутності явних доказів навмисного
пошкодження споживачем приладу обліку
або зриву пломби.

У порушення вимог ст.212 ЦПК
України ,відмовляючи у задоволенні
позовних вимог ВАТ
«Запоріжжяобленерго», суд першої
інстанції виходив із того,що позивач
не надав доказів про наявність акту про
збереження пломб або іншого
документу,який підтверджує факт
пломбування розрахункових засобів
обліку та наявність акту
експертизи,проведеної у присутності
споживача,не надавши належної оцінки
іншим доказам у справі у їх сукупності
щодо факту порушення споживачем ОСОБА_3
Правил користування електричною
енергією,характеру цього порушення -
безоблікове споживання електричної
енергії - її розкрадання,та не
зазначив,якими доказами цей факт
спростовується.

Між тим судом встановлено і з
матеріалів справи видно,що 14 листопада
2007 року у квартирі АДРЕСА_1, у якій
мешкає відповідач ОСОБА_3,
представниками ВАТ
«Запоріжжяобленерго» було виявлено
безоблікове споживання електричної
енергії шляхом втручання в роботу
приладу обліку,порушення пломби
Державного стандарту приладу,про що
працівниками ВАТ «Запоріжжяобленерго»
складено акт №00091459 ,на підставі якого
нараховано збитки на загальну суму
1182гр.87коп.(а.с.4-5).

Порядок складання актів про
порушення споживачем Правил
користування електричною енергією
передбачений п. 53 Правил, відповідно до
якого у разі виявлення представником
енергопостачальника порушення
споживачем правил користування
електричною енергією, у тому числі
фактів розкрадання електричної
енергії, складається акт, який
підписується представником
енергопостачальника та споживачем.
Один примірник акта вручається
споживачу, другий залишається у
енергопостачальника. Споживач має
право внести до акта свої зауваження. У
разі відмови споживача від підпису в
акті робиться позначка про відмову. Акт
вважається дійсним, якщо його
підписали три представника
енергопостачальника.

Наявний у справі акт від № 00091459
від 14 .11.2007р.(а.с.4) року містить підпис
споживача -відповідача у справі
ОСОБА_3,який не заперечував проти
встановленого факту втручання в
роботу розрахункового засобу обліку, а
також три підписи представників
енергопостачальника із зазначенням
факту і характеру порушення - порушення
пломби Державного стандарту на
розрахунковому засобі електроенергії
та помітку про те, що споживач від
зауважень відмовився(а.с.4).Не оспорював
цей акт відповідач і під час розгляду
судом даного спору.

Таким чином, складений акт не
спростований ,є дійсним і підтверджує
факт отримання відповідачем
необлікованої електричної енергії.

Не приймаючи зазначений акт як
доказ вини споживача в безобліковому
споживанні електроенергії, суд у
порушення вимог ст.ст. 212- 214 ЦПК України
не дав йому правової оцінки відповідно
до положень закону, не навів правової
норми, яка б звільняла відповідача від
відповідальності.

Висновки суду про те, що на
підтвердження порушення відповідачем
Правил наданий тільки акт,що на думку
суду є недостатньою підставою для
стягнення збитків , є помилковим,
оскільки саме акт № 00091459 від 14.11.2007р. є
відповідним доказом про порушення
споживачем Правил та надає підстави
для стягнення збитків, заподіяних
безобліковим використанням
електричної енергії.

Оскільки споживач за законом
відповідає за цілісність пломб на
розрахунковому засобі обліку спожитої
електроенергії і факт порушення
Правил встановлений , а відповідачем
не надані суду докази про його
звернення до енергопостачальника з
заявою про зрив пломб на
електролічильнику,підстав для
висновків про відсутність його вини у
завданні збитків позивачу і
звільнення від відповідальності
відсутні .

Відповідно до п. 53 Правил розмір
збитків, завданих енергопостачальнику
порушенням правил користування
електроенергією, розраховується за
добовою величиною розрахункового
споживання електроенергії та за
кількістю днів з дня останнього
контрольного зняття представником
енергопостачальника показань чи
технічної перевірки приладу обліку, до
моменту усунення порушення за
тарифами, які діяли у розрахунковий
період.

Згідно до п.3.2 Методики визначення
обсягу та вартості електричної
енергії,не облікованої внаслідок
порушення споживачами правил
користування електричною
енергією,затвердженої Постановою НКРЕ
№562 від 04.05.2006р. вартість не облікованої
електричної енергії розраховується на
підставі акта про виявлення
порушення,який складається відповідно
до передбаченої ПКЕЕН процедури.

Згідно до п.3.3. Методики
розрахунок вартості не облікованої
електричної енергії здійснюється за
добовою величиною розрахункового
споживання електричної енергії ;за
тарифами (цінами) для населення,що
діяли в період,за який розраховується
розмір вартості не облікованої
енергії;за кількістю днів у разі
виявлення у споживача
порушень,зазначених у підпунктах 1,2
пункту 3.1 Методики та в підпункті 3
пункту 3.1 Методики(у частині щодо
пошкодження розрахункових засобів
обліку)- з дня останнього контрольного
огляду засобу обліку до дня усунення
порушення, але не більше загальної
кількості днів у 6 календарних
місяцях,що передували дню виявлення
порушення.

Із розрахунку видно,що сума
збитків розрахована у відповідності до
п.3.3 Методики за останні 6 календарних
місяців-184 дні за діючими на той час
тарифами 24,36коп. і дорівнює 1182гр.87коп.

З матеріалів справи вбачається,
що відповідачем під час розгляду
справи не заперечувався факт
безоблікового споживання
електроенергії, свої заперечення щодо
змісту Акту від 14.11.2007року до
організації-енергопостачальника у
відповідності до вищезазначених
Правил ним не направлялись,
заперечення проти позову зводилися до
порушення позивачем процедури
проведення експертизи приладу обліку
та правомірність застосування п.3.3
Методики .

За таких обставин, колегія суддів
не може погодитися з висновками суду
першої інстанції щодо недоведеності
позовних вимог.

Нарахування, здійснені позивачем
, не спростовані відповідачем, а тому
колегія суддів вважає їх такими, що
здійснені у відповідності до п.53 ПКЕЕН,
а відтак, позовні вимоги
обґрунтованими.

З огляду а зазначене, судова
колегія приходить до висновку про те,що
рішення суду першої інстанції підлягає
скасуванню з постановленням нового
рішення про задоволення позовних
вимог.

Керуючись ст.ст. 307,309 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства
«Запоріжжяобленерго» задовольнити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 26 травня 2014 року у
цій справі скасувати.

Позовні вимоги Відкритого
акціонерного товариства
«Запоріжжяобленерго» до ОСОБА_3 у даній
справі задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Відкритого акціонерного товариства
«Запоріжжяобленерго» 1182гр.87коп. та
судові витрати в сумі 81 гр.00коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржено протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: