Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №294/1058/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого
Микитюк О.Ю.

суддів
Товянської О.В.,

Гансецької І.А.

при секретарі Гуковій
О.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Житомирі справу за
позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за
договором позики

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на заочне рішення Чуднівського
районного суду від 20 серпня 2014 року,

встановила:

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із позовною заявою, в якій просив
стягнути з ОСОБА_3 на його користь борг
за договором позики в розмірі 3000грн., 3%
річних в розмірі 80 грн. та втрати через
інфляцію в розмірі 124грн.68коп. В
обґрунтування позову зазначив, що 15
травня 2013 року позичив відповідачу на
один місяць 3000грн., що підтверджується
розпискою. Відповідач борг не повернув.

Заочним рішенням Чуднівського
районного суду від 20 серпня 2014 року у
позові відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення і ухвалити нове
рішення про задоволення позову.
Апелянт посилається на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального права.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошей.
Договір позики укладається у письмовій
формі, якщо його сума не менш як у
десять разів перевищує
неоподатковуваний мінімум доходів
громадян. На підтвердження укладення
договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми (ст.1047 ЦК
України).

Позивач надав суду розписку від 15.05.2113
року, згідно якої ОСОБА_3 повинен
повернути „ОСОБА_2" протягом місяця
3000грн. (а.с.18). Розписка не містить даних
про факт отримання відповідачем коштів
та прізвища особи, якій він має кошти
повернути.

Вироком Чуднівського районного суду
від 29 серпня 2013 року, яким ОСОБА_2
визнаний винним у вчиненні
передбаченого ч.2ст.146 КК України
кримінального правопорушення,
встановлено, що вказана розписка була
написана ОСОБА_3 під загрозою фізичної
розправи з боку ОСОБА_2

З урахуванням вказаних обставин та
положень ч.4 ст.61 ЦПК України суд першої
інстанції зробив правильний висновок
про те, що між сторонами не існує
цивільно-правових відносин, які
випливають з договору позики і
обґрунтовано відмовив у позові.

Рішення ухвалено із дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 314,
315, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Залишити без змін заочне рішення
Чуднівського районного суду від 20
серпня 2014 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили

Головуюча: Судді: