Справа №478/1614/13-ц 01.09.2014 01.09.2014 01.09.2014
Провадження №22-ц/784/2388/14
Головуючий у 1-й інстанції Сябренко І.П.
апеляційного суду Кушнірова Т.Б.
Рішення

Іменем
України

01 вересня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Лисенка П.П.,

суддів: Кушнірової Т.Б.,
Серебрякової Т.В.,

при секретарі Горенко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні без участі сторін цивільну
справу

за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства
комерційний банк(далі - ПАТ КБ)
«ПриватБанк»

на заочне рішення Казанківського
районного суду Миколаївської області
від 20 листопада 2013 року

за позовом

ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2

про

стягнення заборгованості за кредитним
договором,

в с т а
н о в и л а:

У вересні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Позивач зазначав, що на підставі
кредитного договору, укладеного 30
серпня 2006 року між Банком та ОСОБА_2 ,
останній отримав строковий кредит у
розмірі 9076 грн.80 коп. за умови сплати
відсотків за користування кредитом у
розмірі 25,08 % річних з кінцевим
терміном повернення до 26 лютого 2010
року. Зобов'язання за кредитним
договором відповідач не виконує, у
зв'язку з чим станом на 14 червня 2013 року
утворилась заборгованість в розмірі 21
674 грн.93 коп.

Посилаючись на наведене, Банк просив
стягнути із ОСОБА_2 вказану
заборгованість та 229 грн.40 коп. судового
збору.

Рішенням Казанківського районного
суду Миколаївської області від 20
листопада 2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі Банк просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення про задоволення позову,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши наведені в апеляційній
скарзі доводи та дослідивши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що вона
підлягає задоволенню із наступних
підстав.

Судом встановлено, що 30 серпня 2006
року між Банком та відповідачем був
укладений кредитний договір № DNH4KS73000894,
за умовами якого Банк надав ОСОБА_2
строковий кредит в сумі 9 076 грн. 80 коп.
на придбання товару зі строком
повернення до 26 лютого 2010 року, а ОСОБА_2
в свою чергу, зобов'язався погашати
заборгованість за кредитним договором
щомісячними платежами в розмірі 328 грн.
50 коп. Договором передбачено сплату
процентів за користування кредитом та
штрафних санкцій у випадку невиконання
зобов'язань боржником.

У зв'язку з порушенням виконання
умов кредитного договору, станом на 14
червня 2013 року утворилась
заборгованість в загальному розмірі 21
674 грн. 93 коп.

Відмовляючи в задоволенні позову,
суд першої інстанції виходив із того,
що позивач пропустив встановлений ст.
257 ЦК України трьохрічний строк
звернення до суду з позовом.

Проте, з таким висновком суду
погодитись не можна.

Згідно зі ст. ст. 526,530,610, ч. 1 ст. 612
ЦК України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином, у
встановлений термін, відповідно до
умов договору та вимог чинного
законодавства. Порушенням зобов'язання
є його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України
обов'язком позичальника за кредитним
договором є, зокрема, повернення
кредиту та сплата процентів за
користування ним.

Згідно ч. ч. 1 та 4 ст. 631 ЦК
України, строком договору є час,
протягом якого сторони можуть
здійснити свої права і виконати свої
обов'язки відповідно до договору.
Закінчення строку договору не звільняє
сторони від відповідальності за його
порушення, яке мало місце під час дії
договору.

Відповідно до вимог ст. 256 ЦК
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України
встановлено загальну позовну давність
тривалістю у три роки.

Для окремих видів вимог законом
може встановлюватися спеціальна
позовна давність: скорочена або більш
тривала порівняно із загальною
позовною давністю (ч. 1 ст. 258 ЦК України).

Сплив позовної давності є
підставою для відмови у позові (ч. 4 ст.
267 ЦК України). Якщо суд визнає
поважними причини пропущення позовної
давності порушене право підлягає
захисту (ч. 5 ст. 267 ЦК України).

Як роз'яснено у пункті 11 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 14
від 18 грудня 2009 року «Про судове
рішення у цивільній справі»,
встановивши, що строк для звернення з
позовом пропущено без поважної
причини, суд у рішенні зазначає про
відмову в позові з цих підстав, якщо про
застосування позовної давності
заявлено стороною у спорі, зробленою до
ухвалення ним рішення, крім випадків,
коли позов не доведено, що є
самостійною підставою для цього.

З матеріалів справи вбачається,
що відповідач в судовому засіданні
суду першої інстанції участі не
приймав й заяву про застосування
строку позовної давності не подавав, а
тому у суду не було правових підстав
для застосування такого строку.

Крім того, п. 5.5 Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») (Стандарт), які діяли на
час укладення спірного кредитного
договору та є складовою кредитного
договору, термін позовної давності за
вимогами про стягнення заборгованості
за кредитом, процентів за користування
ним, пені, штрафу сторонами встановлено
тривалістю п'ять років, що відповідає ч.
1 ст. 259 ЦК України.

Із матеріалів справи вбачається,
що сторони встановили строк
повернення кредиту до 26 лютого 2010 року
включно.

Банк звернувся до суду з вимогами
про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості
за кредитом 17 вересня 2013 року, тобто в
межах погодженої сторонами позовної
давності.

Згідно розрахунку Банку
заборгованість відповідача за даним
кредитним договором складає 21 674 грн.
93 коп. з яких: заборгованість за
кредитом - 2 205 грн.35 коп.; 8 693 грн.37 коп.-
за процентами ; 9 267 грн.88 коп. - пеня за
несвоєчасне виконання зобов'язань за
договором; штраф - 500 грн. (фіксована
частина) і 1008 грн. 33 коп. (процентна
складова).

Враховуючи наведені обставини та
положення ст.ст. 526,611,1050,1054 ЦК України, з
відповідача на користь Банку підлягає
стягненню 21 674 грн. 93 коп.
заборгованості за кредитним
договором.

Вирішуючи спір та посилаючись на
п. 31 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику розгляду судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
суд неправильно застосував пункт 7 ч. 11
ст.11 Закону України «Про захист прав
споживачів», яким кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув, та зробив помилковий
висновок про можливість застосування
позовної давності без заяви сторони, не
врахував, що це положення стосується
позасудового порядку повернення
споживчого кредиту і спрямоване на те,
щоб встановити судовий контроль за
вирішенням таких вимог кредитодавця з
метою захисту прав споживача як
слабшої сторони договору споживчого
кредиту.

Така правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
20 листопада 2013 року № 6-126цс13, яка
відповідно до ст. 360-7 ЦПК України, є
обов'язковою для всіх судів України.

Оскільки висновки суду першої
інстанції не відповідають обставинам
даної справи, умовам кредитного
договору, то відповідно до п. 4 ч.1ст. 309
ЦПК України рішення суду першої
інстанції слід скасувати та ухвалити
нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь Банку підлягає
стягненню 351 грн. 20 коп. судових витрат,
які складаються з витрат Банку в
розмірі 229 грн. 40 коп. по оплаті
судового збору при подачі позовної
заяви і 121 грн. 80 коп. судового збору за
подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» задовольнити
частково.

Заочне рішення Казанківського
районного суду Миколаївської області
від 20 листопада 2013 року скасувати та
ухвалити нове рішення.

Позов публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» задовольнити частково.

Сягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» 21 674 грн.
93 коп. заборгованості за кредитним
договором № DNH4KS73000894 від 30 серпня 2006
року , яка складається з 2 205 грн.35 коп. -
заборгованість за кредитом; 8 693 грн.37
коп.- за процентами ; 9 267 грн.88 коп. - пеня
за несвоєчасне виконання зобов'язань
за договором; штраф - 500 грн. (фіксована
частина) і 1008 грн. 33 коп. (процентна
складова), а також 351 грн. 20 коп.
судового збору.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: