Справа № 128/2931/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

14 серпня 2014 року
місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької
області

В складі: судді Ганкіній І.А.

При секретарі: Колонюк Ю.В.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Вінниця цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю
3-ої особи Служби у справах дітей
Вінницької районної державної
адміністраціїї про позбавлення
батьківських прав, -

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2, за участю 3-ої особи
Служби у справах дітей Вінницької
районної державної адміністраціїї про
позбавлення батьківських прав.

В позові позивач зазначила, що з
червня 2002 року по травень 2005 року вона
перебувала у фактичних шлюбних
відносинах з відповідачем, ОСОБА_2.
ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народилася донька,
ОСОБА_3, про що в книзі реєстрації актів
про народження зроблено актовий запис
№1402 і 27 травня 2003 року Міським відділом
реєстрації актів громадянського стану
управління юстиції Вінницької області
видано свідоцтво про народження. У
свідоцтві про народження відповідач
вказаний як батько дитини. В травні 2005
року сторони припинили проживати
однією сім'єю. Дочка залишилась
проживати з позивачем та знаходиться
на її утриманні. Відповідач на
утримання дитини матеріальної
допомоги не надає, ухиляється від
обов'язку з виховання і забезпечення
дитини і взагалі не цікавиться
нею.Після припинення стосунків сторін
відповідач не приймає участі у
вихованні дочки, не цікавиться 'її
навчанням, не відвідує навчальний
заклад та не провідує дитину дома. Це
підтверджується довідками виданими на
ім'я позивача дирекцією
Агрономічненської середньої
загальноосвітньої школи І-ІП ступенів,
та виконкому Бохоницької сільської
Ради про те, що відповідач участі у
вихованні та навчанні доньки не бере,
батьківські збори жодного разу не
відвідував та не проживає разом з
позивачем та дитиною. Крім того, ОСОБА_2
не піклується про фізичний і духовний
розвиток дитини, не спілкується з
дитиною взагалі, тобто не дбає про її
нормальне самоусвідомлення, не сприяє
засвоєнню загальновизнаних норм
моралі, не надає доступу до культурних
та інших духовних цінностей, так як це
встановлено ч. 1 ст. 12 Закону України
«Про охорону дитинства». Таким чином,
відповідач не виконує свої батьківські
обов'язки, передбачені законом та
моральними засадами суспільства. Він
самоусунувся від будь-якого
спілкування з дитиною та її виховання і
утримання. Дитина не згадує його як
свого батька, не має до нього родинних
почуттів.Увесь цей час, вже майже 9
років позивач виховує дитину
самостійно, створює їй належні умови
виховання, утримує її, купує одяг,
взуття та інші речі, необхідні для
нормального розвитку дитини,
забезпечую її навчання. Крім цього, 24
грудня 2013 року ОСОБА_2 з власної
ініціативи написав заяву, в якій він
відмовляється від батьківських прав,
щодо своєї малолітньої доньки, ОСОБА_3,
що свідчить про його небажання
виховувати та піклуватись донькою, що
в котрий раз свідчить про ухилення ним
від виконання батьківських прав та
надає можливість для позбавлення його
прав на дитину. В зв»язку з вказаним
позивач звернулася до суду та просить
згідно позову стягнути аліменти з
відповідача на її користь на утримання
доньки та позбавити відповідача
батьківських прав.

В подальшому позовні вимоги щодо
стягнення аліментів за заявою
представника позивача було залишено
без розгляду.

В судове засідання стороною
позивача в оособи представника ОСОБА_4
подано заяву про слухання справи у його
відсутність, позов просить задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 до суду двічі не
з»явився. Належним чином був
попереджений про слухання справи та
згідно заяви поданої до нотаріального
органу не заперечує проти позбавлення
його батьківських прав та просить до
суду його не викликати.

Третя особа - Служба у справах дітей
Вінницької РДА в особі свого
представника Багрій Т.П. подала заяву
про слухання справи у її відсутність.
Позов підтримали.

За заявою сторін, суд проводить
слухання справи в порядку ст.197 ЦПК
України у їх відсутність.

Вивчивши матеріали справи,
дослідивши докази, суд встановив
наступне:

З червня 2002 року по травень 2005 року
за твердженням позивача, вона
перебувала у фактичних шлюбних
відносинах з відповідачем, ОСОБА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача народилася
донька, ОСОБА_3, про що в книзі
реєстрації актів про народження було
зроблено актовий запис №1402 і 27 травня
2003 року Міським відділом реєстрації
актів громадянського стану управління
юстиції Вінницької області видано
свідоцтво про народження.

У свідоцтві про народження
відповідач ОСОБА_2 вказаний як батько
дитини (а.с.8). 20.05.2005р. шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 було розірвано, про що видано
свідоцтво про розірвання шлюбу від
20.05.2005р. за актовим записом №599 (а.с.9).

Після розірвання шлюбу донька
залишилася проживати спільно з
позивачем, що підтверджує відповідна
довідка Агрономічної сільської ради за
№568 від 27.05.2014р. (а.с.12) та перебуває на
утриманні матері.

Після розірвання шлюбу батько
дитини навчанням, вихованням дитини, її
духовними та матеріальними потребами,
розвитком не цікавиться,
підтвердженням чого, зокрема, є
довідка Агрономічної середньої
загальноосвітньої шкоди за №01-48/155 від
27.05.2014р. (а.с.11) та пояснення ОСОБА_6

За заявою поданою до
нотаріального органу ОСОБА_2
відповідач не заперечує проти розгляду
справи про позбавлення батьківських
прав відносно дитини ОСОБА_3 у його
відсутність та просить його до суду
(компетентних органів) не викликати
(а.с.10).

За висновком ВРДА (служба у
справах дітей) від 05.08.2014р. за №01-25/1695
ВРДА вважають, що є підстави для
позбавлення батьківських прав ОСОБА_2
відносно дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2

Таким чином, суд враховує, що
спірні правовідносини регулюються
ст.ст.141,150,164,165 СК України.

Так, згідно з ст. ст.150, 157 Сімейного
кодексу України батьки зобов'язані
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток, той із батьків, хто проживає
окремо від дитини зобов'язаний брати
участь у її вихованні та утриманні.

Частиною 1 статті 141 СК України
визначено, що мати, батько мають рівні
права та обов'язки щодо дитини.

Відповідно до ст. 164 СК України мати чи
батиьком можуть бути позбавлені
батьківських прав, у випадку ухилення
батьків від виконання своїх обов'язків
по вихованню дитини вони можуть бути
позбавлені батьківських прав

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК особа,
позбавлена батьківських прав, не
звільняється від обов'язку щодо
утримання дитини. Одночасно з
позбавленням батьківських прав суд
може на вимогу позивача або з власної
ініціативи вирішити питання про
стягнення аліментів на дитину.

За ст.165 СК України з позовом про
позбавлення батьківських прав мають
право звернутися один з батьків,
опікун, піклувальник , або особа в сім»ї
якої проживає дитина, тощо.

Виходячи з вказаних нормативних
положень, суд вважає встановленим не
бажання батька піклуватися про
інтереси дитини, відсутність близького
контакту між відповідачем та дитиною,
відсутність піклування батька про
виконання свого обов»язку щодо
фізичного, духовного та морального
розвитку дитини.

Тому, враховуючи вказане, та заяву
відповідача щодо відсутності
заперечення проти позбавлення його
батьківських прав відносно спільної
дитини сторін, суд вважає позов таким,
що підлягає до задоволення.

Керючись ст.ст.141,150,164,165 СК
України, ст.ст.15,30,60,61,88,213,214,215,223 ЦПК
України, суд, -

В и р і ш и в :

Позов задоволити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
батьківських прав відносно доньки
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2., яка народилася в
м.Вінниця, актовий запис про народження
№1402 від 27.05.2003р.

Рішення суду може бути оскаржено
до апеляційного суду Вінницької
області через Вінницький районний суд
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
винесення рішення апеляційної скарги.

Суддя: