Справа № 459/2876/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2014 року
Червоноградський міський суд
Львівської області

в складі: головуючого - судді
Мелешко С. І.

при секретарі
Савіцькій Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Червонограді справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
ОСОБА_12, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 з участю
третьої особи КП
«Червонограджитлкомунсервіс» про
усунення перешкод в користування
майном, що перебуває у спільній
сумісній власності та стягнення
моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

23.04.2014 року позивачі звернулися до суду
з позовом, у якому просять визнати дії
ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6
неправомірними та усунути перешкоди у
користуванні спільним санвузлом, що
належить на праві приватної спільної
сумісної власності, шляхом надання
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 безперешкодного
постійного доступу до приміщень
спільного користування, стягнути з
відповідачів моральну шкоду в розмірі
10 000 грн., а також судові витрати по
справі. Вимоги обґрунтовані тим, що
ОСОБА_1 у 2013 році придбано у приватну
власність кімнати АДРЕСА_1 в м.
Червонограді Львівської області. У
кімнаті №83 загальною площею 21,6 кв.м., з
яких житлова площа 17,3 кв.м., а 4,3 кв.м.
знаходиться у загальному користуванні,
в якій з 29.10.2013 року зареєстрований
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім того, у
кімнаті №85 загальною площею 21,6 кв.м., з
яких житлова площа 16,5 кв.м., а 3,5 кв.м.
знаходиться у загальному користуванні,
в якій з 29.10.2013 року зареєстрований
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Її сини постійно проживають у вказаних
житлових приміщеннях, оскільки іншого
постійного житла у них не має.

Позивачі не можуть в повній мірі
реалізувати надані м права, оскільки
відповідачі

чинять перешкоди в доступі до майна, що
перебуває у спільній власності, а саме
повісили на дверях приміщення туалету
навісний замок.

Гуртожиток перебуває на балансі КП
«ЧЖКС», ОСОБА_1 неодноразового
зверталася із скаргами на дії
відповідачів, однак жодного реагування
не було.

Вважає, що неправомірними діями
відповідачів була завдана моральна
шкода, яка полягає в порушенні спокою
позивачів, погіршенні стану здоров»я,
постійному дискомфорті та напруженій
ситуації,що негативно вплинуло на
відносити в сім»ї.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні
позовні вимоги підтримала, додатково
пояснила, що на протязі шести місяців
вони позбавлені можливості
користуватися спільним туалетом. Для
неї та її синів це створює значні
незручності, оскільки вони змушені
шукати громадські туалети. Два місяці,
в січні та лютому її гуртожитку не було,
тому не було не було змоги прибирати.
Відповідачів застосовували до її сина
фізичне насильство. Просила позов
задовольнити.

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове
засідання не з»явилися, подали заяву
про розгляд справи у їх відсутності.
Просили позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 в судовому засіданні позов
заперечили, та додатково пояснили, що
оскільки позивачі не хотіли прибирати
в туалеті був повішений на двері
навісний замок. В туалеті не було
порядку, належної гігієни позивачі не
підтримували. Моральну шкоду не згідні
платити, оскільки вони самі купували
миючі засоби і прибирали в туалеті.
Просили в задоволенні позову
відмовити.

Представник третьої особи Ярмола П.М. в
судовому засіданні позов підтримав,
просив його задовольнити.

Заслухавши пояснення сторін,
з'ясувавши обставини справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

ОСОБА_1 на праві власності належить
житлове приміщення по АДРЕСА_1 в м.
Червонограді Львівської області, що
стверджується витягами Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності №10479274
від 08.10.2013 року та № 10476718 від 08.10.2013 року
виданого приватним нотаріусом
ОСОБА_10Червоноградського міського
нотаріального округу, технічними
паспортами на кімнату АДРЕСА_1
виготовленими 14.10.2013 року КП ЛОР
«Червоноградське міжміське бюро
технічної інвентаризації» та
будинковими книгами на кімнату
АДРЕСА_1.

Крім того, як вбачається із технічного
паспорта на кімнату АДРЕСА_1 Львівської
області загальна площа якої 21,6 кв.м., з
яких житлова площа 17,3 кв.м., а 4,3 кв.м.
знаходиться у загальному користуванні.

Технічним паспортом на АДРЕСА_1
Львівської області, встановлено що її
загальна площа 16,5 кв.м., з яких житлова
площа 13,0 кв.м., а 3,5 кв.м. знаходиться у
загальному користуванні.

На вказаного майна позивачка ОСОБА_1
сплачує комунальні послуги, що
стверджується копіями квитанцій №78
від 19.11.2013 року, №122 від 16.12.2013 року, №13
від 21.01.2014 року, №40 від 21.02.2014 року, №2
від 20.03.2014 року, №32 від 24.04.2014 року, №15
від 21.05.2014 року, №76 від 17.06.2014 року, №112
від 21.01.2014 року, №79 від 19.11.2013 року, №123
від 16.12.2013 року, №13 від 21.05.2014 року, №33
від 24.04.2014 року, № 3 від 2003.2014 року та № 39
від 21.02.2014 року.

Як пояснила в судовому засіданні
позивачка відповідачами чиняться їй та
іншим позивачам перешкоди в доступі до
приміщень загального користування, а
саме туалету. Вказані перешкоди
полягають у розміщенні на дверях
туалету навісного замка.

Вказані пояснення позивачки також
підтверджуються поясненнями свідка
ОСОБА_11,я кий в судовому засіданні
пояснив, що позивач по справі ОСОБА_2
просив в нього дозволу користуватися
його туалету, оскільки відповідачі не
впускали позивача у їх спільний туалет.

Крім того, як вбачається із акту ЖКК №1
від 20.06.2014 року №492, приміщення
санвузла, що перебуває в приватній
спільній сумісній власності власників
кімнат АДРЕСА_1 є зачиненим на навісний
замок, мешканці кв.№84 ОСОБА_6
категорично відмовилися добровільно
відкрити санвузол для вільного доступу
мешканців кімнат №83 та №85.

Відповіддю №1858/03 від 21.05.2014 року КП
«ЧЖКС» на заяву ОСОБА_1, комунальне
підприємство повідомило, що КП «ЧЖКС» є
балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1 в
м. Червонограді та надає послуги по
утриманню будинків, споруд та
прибудинкових територій, а охорона
правопорядку відноситься до
прерогативи органів внутрішніх справ.

ОСОБА_1 також зверталася в
Червоноградський МВ ГУ МВС України у
Львівській області та в прокуратуру м.
Червонограда, що стверджується її
заявами від 12.06.2014 року.

Як вбачається із пояснень позивачки та
матеріалів позовної заяви, вказаними
діями відповідачів їй була заподіяна
моральна шкода, що полягає в порушенні
нормального укладу життя, погіршенні
стану здоров»я, постійному дискомфорті
та напруженій ситуації,що негативно
вплинуло на відносити в сім»ї.

Крім того, як вбачається із довідки
Нововитківської лікарської
амбулаторії Радехівського району
Львівської області від 29.08.2014 року
ОСОБА_1 знаходиться на диспансерному
обліку і амбулаторному лікуванні в
Нововитківській лікарській
амбулаторії із діагнозом: І.Х.С.
стабільна стенокардія, гіпертонічна
хвороба ІІ-ІІІ ст.., цереброваскулярна
хвороба та хронічний холецистит.

Крім того, оглянувши матеріали подані
відповідачами, зокрема заяву ОСОБА_4
адресовану директору КП «ЧЖКС», про
прийняття мір до сусідів по АДРЕСА_1
Львівської області, заяву ОСОБА_4
адресовану Червоноградському МВ ГУ МВС
України у Львівській області про
вжиття мір до сусіда ОСОБА_2 та
постанову про закриття кримінального
провадження від 26.08.2014 року відносно
ОСОБА_2, суд приходить до висновку, що
між сторонами склалися неприязні
відносини.

При цьому суд виходить з наступного.

У відповідності до ч.1 ст. 316 ЦК України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові
належать права володіння, користування
та розпоряджання своїм майном.

Як передбачає ч.1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності до ч.1 ст. 382 ЦК України
власникам квартири у дво- або
багатоквартирному житловому будинку
належать на праві спільної сумісної
власності приміщення загального
користування, опорні конструкції
будинку, механічне, електричне,
сантехнічне та інше обладнання за
межами або всередині квартири, яке
обслуговує більше однієї квартири, а
також споруди, будівлі, які призначені
для забезпечення потреб усіх власників
квартир, а також власників нежитлових
приміщень, які розташовані у житловому
будинку.

Ст. 386 ЦК України передбачено захист
права власності, зокрема держава
забезпечує рівний захист прав усіх
суб'єктів права власності. Власник,
який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню. Власник, права якого
порушені, має право на відшкодування
завданої йому майнової та моральної
шкоди.

Відповідно до частини 1, пункту 2
частини 2, частини 3 статті 23 ЦК України
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Моральна шкода
полягає у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів. Моральна шкода
відшкодовується грішми, іншим майном
або в інший спосіб. Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Частиною 1 статті 1167 ЦК України
установлено, що моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

За таких обставин суд вважає
доведеним завдання відповідачами
позивачам моральної шкоди, внаслідок
вчинення протиправних дій стосовно
позивачів, що виразилася в їх
емоційних, душевних стражданнях та
хвилюваннях, що призвело до порушення
її звичного життєвого укладу та стану
здоров'я.

Оскільки, як вбачається із
матеріалів справи навісний замок було
повішено саме ОСОБА_4, то її роль у
вчиненні перешкод в користуванні
спільним майном є найбільшою, тому
вимоги про стягнення моральної шкоди
підлягають задоволенню в частині їх
стягнення саме з ОСОБА_4

Виходячи із засад розумності,
виваженості та справедливості,
ураховуючи вимоги п. 9 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 31
березня 1995 року № 4 «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди», суд
вважає, що сума компенсації
спричиненої позивачеві моральної
шкоди складає 7 500 грн.

Щодо вимоги про стягнення 10000,00
грн., то суд вважає, що така належним
чином не вмотивована, є завищеною і не
відповідає тяжкості та характеру
завданої позивачам шкоди.

Таким чином, позов є
обгрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.10,60,209,212,215 ЦПК
України, суд,-

В и р
і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати дії ОСОБА_12, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, мешканців кімнати
АДРЕСА_1 Львівської області
неправомірними та усунути перешкоди у
користуванні спільним санвузлом (за
адресою м. Червоноград, АДРЕСА_1 , що
належить на праві приватної спільної
сумісної власності, шляхом надання
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 (мешканцям
кімнат АДРЕСА_1 в м. Червонограді
Львівської області) безперешкодного
постійного доступу до приміщень
спільного користування.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 по 2 500 (дві тисячі
п»ятсот) грн. на користь кожного з них
заподіяної моральної шкоди.

Стягнути солідарно з ОСОБА_12,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в користь ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 243 (двісті сорок три) гн. 60
коп. сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь
держави 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.
судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Львівської області
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення виготовлено в нарадчій
кімнаті.

Суддя:
С. І. Мелешко