Провадження № 2/267/1169/14
Справа № 267/1547/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

28 травня 2014 року
м. Макіївка

Гірницький районний суд м.
Макіївки Донецької області у складі:

головуючого судді
Коцюбинської Ю.Д.

при секретарі
Мирошниченко О.Л.

за участю позивачів ОСОБА_1

ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Макіївка Донецької
області справу за позовною заявою
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
встановлення факту прийняття спадщини,
визнання права власності на частку
жилого будинку та квартири в порядку
спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду 20 березня
2014 року із позовом, яким просили суд
прийняти рішення про встановлення
факту прийняття спадщини за померлим
ОСОБА_4 його дружиною ОСОБА_5, визнати за
позивачами право власності в порядку
спадкування по ? частни кожному в
житловому будинку під літерою «А-1»
жилою площею 55,30 кв.м. із належними до
нього господарськими прибудовами -
літньою кухнею літ. «Б», сараями літ.
«В», «б», уборною літ «Г», водопроводом
та огорожею, які розташовані за адресою
АДРЕСА_2. Також позивач ОСОБА_1 просить
визнати за нею право власності в
порядку спадкування по заповіту на ?
частину квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову позивачі
посилаються на те, що не в змозі
отримати свідоцтво про право власності
в порядку спадкування, оскільки
спадкодавець не зареєстрував свої
права у встановленому законом порядку.

В судовому засіданні позивач
підтримала позов у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не
прибув, належним чином повідомлений
про час та місце розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи
встановив наступне.

Згідно договору купівлі продажу від 22
вересня 1987 року ОСОБА_4 придбав жилий
будинок з належною частиною надвірних
будівель за адресою АДРЕСА_2. на
земельній ділянці розміром 600 кв. м. На
вказаній ділянці знаходиться один
жилий будинок, жилою площею 28,7 кв.м.,
означений на плані літ. «А», літня кухня
літ «Б», огорожа, сараї літ. «В», «б»,
уборна «Г», водо буд.

Вказаний договір посвідчено державним
нотаріусом 22 вересня 1987 року та
зареєстрований в реєстрі за № 1-1946 (арк.
с. 32-33).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, про що в
Книзі реєстрації смертей 1998 року 26
червня зроблено відповідний актовий
запис за № 865 (арк. с. 19).

За приписами статті 529 ЦК Української
РСР (в редакції 1996 року) при
спадкоємстві за законом спадкоємцями
першої черги є, в рівних частках, діти (у
тому числі усиновлені), дружина і
батьки (усиновителі) померлого. До
числа спадкоємців першої черги
належить також дитина померлого, яка
народилася після його смерті.

Статтею 549 ЦК УРСР передбачено що
спадкоємець прийняв спадщину, зокрема,
якщо він фактично вступив в управління
або володіння спадковим майном.

Таким чином, дружина ОСОБА_4 - ОСОБА_5
прийняла спадщину після смерті
чоловіка, але за життя не отримала
свідоцтва про право на спадщину та не
зареєструвала право власності у
встановленому законом порядку.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, про що в
Книзі реєстрації смертей 2005 року 29
вересня зроблено відповідний актовий
запис № 1346 (арк. с. 20).

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_7, що
підтверджує свідоцтво про народження
НОМЕР_1 (арк. с. 16).

ОСОБА_7 (батько позивачів) успадкував
після смерті матері ОСОБА_5 ? частину
вищевказаного будинку.

За життя ОСОБА_7 склав заповіт, яким
заповів своїм дітям ОСОБА_8 та ОСОБА_1
належну йому ? частку зазначеного
будинку в рівних частках кожному
Заповіт зареєстровано в реєстрі за №
1841 (арк. с. 13).

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, про що 29
травня 2013 року складено відповідний
актовий запис № 614 (арк. с. 24).

Постановою про відмову у вчинені
нотаріальної дії від 11 березня 2014 року
позивачам відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3
батька ОСОБА_7 оскільки право власності
на житловий будинок за адресою АДРЕСА_2
не було зареєстровано за власником
відповідно до діючого законодавства
(арк. с. 48).

За приписами частини 1 статті 1223 ЦК
України право на спадкування мають
особи, визначені у заповіті.

Частиною 2 статті 1226 ЦК України
визначено, що суб'єкт права спільної
сумісної власності має право
заповідати свою частку у праві
спільної сумісної власності до її
визначення та виділу в натурі.

З урахуванням зазначеного, суд вважає
за можливе задовольнити вимоги
позивачів в частині визнання права
власності на частки у будинку.

Щодо вимог ОСОБА_1 судом встановлено
наступні факти.

Відповідно до свідоцтва про право
власності на житло від 26 листопада 2004
року квартира за адресою АДРЕСА_1
належить на праві приватної спільної
часткової власності ОСОБА_7 (1/4 частина),
ОСОБА_9 (1/4 частина), ОСОБА_2 (1/4 частина),
ОСОБА_5 (1/4 частина) (арк. с. 17).

Рішення про право реєстрацію права
власності прийнято 7 грудня 2005 року про
що свідчить витяг про реєстрацію права
власності на нерухоме майно № 9193792 (арк.
с. 18).

Після смерті ОСОБА_5 її частку
успадкували діти, ОСОБА_7 та ОСОБА_3 по 1/8
частки кожний.

ОСОБА_9 є дружиною ОСОБА_7, про що
свідчить свідоцтво про одруження
НОМЕР_2 (арк. с. 15).

ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 про що в
книзі реєстрації смертей 2005 року 18
жовтня зроблено відповідний запис за №
1435 (арк. с. 21).

Спадщину за нею, у вигляді ? частини
квартири прийняв її чоловік ОСОБА_7
(арк. с. 22).

Таким чином, на час смерті ОСОБА_7
належала 5/8 часток квартири. Вказані
частки ОСОБА_7 заповів своїм дітям -
ОСОБА_2 3/16 частки та ОСОБА_1 7/16 часток
(арк. с. 13).

Свідоцтво про право на спадщину на 3/16
часток квартири видано ОСОБА_1 (арк. с.
28).

Постановою про відмову у вчинені
нотаріальної дії від 11 березня 2014 року
позивачам відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3
батька ОСОБА_7 оскільки право власності
не було зареєстровано за власником
відповідно до діючого законодавства
(арк. с. 48).

Частиною 5 статті 1268 ЦК України
встановлено, що незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

Стаття 41 Конституції України гарантує
кожному право володіти, користуватися
і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до пункту 23 Постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику у справах про
спадкування» за відсутності умов для
отримання свідоцтва про право на
спадщину, особа може звернутися до суду
за правилами позовного провадження.

Таким чином, аналізуючи пояснення
представника позивачів та всі
досліджені докази, суд вважає, що
позивачі не можуть реалізувати свої
права вільно володіти, користуватися
та розпоряджатися належним їм
спадковим майном, а тому позовні вимоги
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 41 Конституції України, ст. ст. 186, 331,
1262, 1268 ЦК України, ст. ст. 10, 15, 57, 256 ЦПК
України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
встановлення факту прийняття спадщини,
визнання права власності на частку
жилого будинку та квартири в порядку
спадкування - задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини за
померлим ОСОБА_4 його дружиною ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право
власності в порядку спадкування за
заповітом по ? частни кожному в
житловому будинку під літерою «А-1»
жилою площею 55,30 кв.м. із належними до
нього господарськими прибудовами -
літньою кухнею літ. «Б», сараями літ.
«В», «б», уборною літ «Г», водопроводом
та огорожею, які розташовані за адресою
АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування за заповітом на ?
частину квартири АДРЕСА_1

Повний текст рішення складено та
проголошено ІНФОРМАЦІЯ_3.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яка подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення суду.

На рішення може бути подано апеляційну
скаргу до Апеляційного суду Донецької
області через Гірницький районний суд
міста Макіївки протягом десяти днів з
дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя