ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4830/14-ц
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2014 р. Дарницький районний суд
м. Києва

в складі головуючого - судді Парамонова
М.Л., при секретарі Степанишиній Г.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання фізичної
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 14.03.2014 року звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_3 про визнання
відповідача таким, що втратив право
користування жилим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1, посилаючись на те,
що відповідач є її колишнім чоловіком,
сторони перебували в зареєстрованому
шлюбі з 01.09.2001 року по 16.09.2010 року; у
зв»язку з укладенням нового шлюбу вона
(позивачка) 05.01.2013 року змінила прізвище
на «ОСОБА_2»; в спірній квартирі
відповідач не проживає постійно з
липня 2010 року у зв»язку з припиненням
шлюбних стосунків між сторонами;
спірна квартира є її (позивачки)
власністю; будь-яких домовленостей або
договорів між нею та відповідачем щодо
користування квартирою АДРЕСА_1 не
існує.

Оскільки відповідач в квартирі не
проживає понад три роки, але
залишається бути зареєстрованим за
адресою спірної квартири, чим
перешкоджає позивачці у повній мірі
здійснювати свої права, як власника
житла, місце фактичного проживання
відповідача невідоме, тому позивачка
вимушена була звернутися до суду з
даним позовом.

В судовому засіданні представник
позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_4 позовні
вимоги підтримав та просив позов
задовольнити; відповідач ОСОБА_3 в
судове засідання не з"явився повторно;
про час та місце розгляду справи
відповідач був повідомлений належним
чином, будь-яких клопотань від нього не
надходило.

Відповідно до положень ст.224 ЦПК
України судом визнано за можливе
ухвалити по даній справі заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів.

Заслухавши пояснення представника
позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_4 в судовому
засіданні, допитавши свідка ОСОБА_5,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про те, що позов
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Згідно ст.10, 60 ч.1 ЦПК України кожна
сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу (підстави звільнення від
доказування).

В судовому засіданні встановлено:
згідно копії договору купівлі-продажу
квартири від 04.03.2008 року, посвідченого
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
04.03.2008 року за реєстровим №1703,
позивачка ОСОБА_2 є власником квартири
АДРЕСА_1; право власності на квартиру на
ім»я позивачки зареєстровано в БТІ м.
Києва 19.03.2008 року (а.с.4-6).

Квартира АДРЕСА_1 є двокімнатною,
житловою площею 29,90 кв. м, загальною
площею 54,0 кв. м (а.с.4).

Згідно довідки форми №3 від 14.05.2014 року
в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані п»ять
осіб - позивачка ОСОБА_2, ОСОБА_3
(відповідач), а також діти - син
позивачки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, донька
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_3; відповідач ОСОБА_3 був
зареєстрований у спірній квартирі з
20.09.2011 року (а.с.36).

ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (сторони) перебували в
зареєстрованому шлюбі з 01.09.2001 року;
рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 16.09.2010 року шлюб між
сторонами було розірвано; від шлюбу
сторони мають спільну дитину - доньку
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.7).

Згідно копії свідоцтва про шлюб (а.с.8 -
копія) ОСОБА_2 змінила прізвище ОСОБА_2
на ОСОБА_2 - у зв»язку з реєстрацією
шлюбу 05.01.2013 року з ОСОБА_11 (а.с.8).

Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які
мають у приватній власності будинок,
квартиру користуються ними для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд.

Згідно ч.1 ст.383 ЦК України власник
житлового будинку, квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сім»ї та інших осіб.

Згідно ст.391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член
сім»ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім»ї (колишнього
члена сім»ї) без поважних причин понад
один рік, якщо інше не встановлено
домовленістю між ним і власником житла
або законом.

Ствердження позивачки про те, що
відповідач ОСОБА_3 не проживає в
АДРЕСА_1 з липня 2010 року, фактично
підтверджуються показаннями свідка
ОСОБА_5, актами від 01.08.2013 року, від 03.09.2013
року, від 02.10.2013 року, від 16.12.2013 року, від
12 та 18.02.2014 року, тощо (а.с.28-33).

Відповідачем ОСОБА_3 будь-яких
заперечень по суті справи судові не
надано.

Аналізуючи встановлені в
судовому засіданні обставини справи та
надані сторонами докази у їх
сукупності, те, що право власності
позивачки ОСОБА_2 відповідно до
правовстановлюючого документа на
квартиру не є оспорюваним на день
розгляду справи, тому суд приходить до
висновку про те, що позовні вимоги
ОСОБА_2 знайшли своє підтвердження в
судовому засіданні, тобто позов має
бути задоволений.

Рішення суду про визнання
фізичної особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням, є
підставою для скасування реєстрації
фізичної особи за конкретною адресою.

Керуючись ст.15, 30, 60, 209-218, 224-228 ЦПК
України, на підставі ст. 150, 156 ЖК
України, ст.16, 319, 321, 383 ч.1, 386, 391, 405 ч.2 ЦК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Визнати ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_6 таким, що втратив право
користування жилим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1.

За письмовою заявою відповідача, яку
може бути подано протягом 10 днів з дня
отримання копії заочного рішення до
суду першої інстанції, заочне рішення
може бути переглянуто судом, який
постановив рішення.

За загальним правилом, а також у разі
залишення заяви про перегляд заочного
рішення без задоволення, рішення може
бути оскаржено сторонами до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення або з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Суддя:
Парамонов М.Л.