Провадження № 2/742/1282/14
унікальний № 742/3869/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року Прилуцький
міськрайонний суд Чернігівської
області

у складі: головуючого - судді
Зарічної Л.А.,

при секретарі Гапоненко
Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення коштів

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із
відповідною позовною заявою в якій
зазначає, що все своє життя проживав
у АДРЕСА_1, власником якого був ОСОБА_3 -
батько відповідачки та його дід , який
займався вихованням позивача та який
за життя склав заповіт на його ім'я.
Проте, маючи намір укласти договір
дарування на ім'я позивача , ОСОБА_3
скасував вкладений заповіт та раптово
помер, не встигши посвідчити договір
дарування, у зв'язку з чим відповідачка
, як спадкоємиця першої черги за
законом прийняла спадщину після його
смерті. Відповідачкою було визнано
право позивача на проживання у даному
будинку, проте досягнуто домовленості
про його продаж та сплату ОСОБА_1
грошової компенсації. За половину
вартості такого будинку після його
продажу та зняття ОСОБА_1 з реєстрації
для такого продажу. Дана домовленість
була закріплена письмово, відповідною
розпискою. Проте, продавши вказаний
будинок, позивачка сплатила 5000 доларів
США, а решту пообіцяла віддати коли
отримає повний розрахунок від покупця,
на протязі трьох місяців Позивач
знявся з реєстрації у грудні 2013 року,
проте відповідачка до даного часу так і
не виплатила йому решти домовленої
суми, що стало відповідною підставою
для звернення до суду із відповідним
позовом.

В судовому засіданні
представник позивача підтримав
позовні вимоги у повному обсязі та
просив їх задовольнити, зважаючи на
наявність письмової домовленості між
сторонами та невиконання такої ОСОБА_2

Відповідачка в судове
засідання повторно не з'явилася, про
час і місце розгляду справи
сповіщалася завчасно і належним чином,
причин неявки суду не повідомила, у
зв'язку з чим за згодою позивача суд
постановив ухвалу про заочний розгляд
справи.

Вислухавши пояснення та
дослідивши наявні докази по справі суд
дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач був
зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 з 05
грудня 2000 року та знятий з реєстрації
місця проживання 25 грудня 2013 року.

25 грудня 2013 року сторони
домовилися, що ОСОБА_2 визнає житлові
права ОСОБА_1 на користування житловим
будинком за місцем реєстрації місця
проживання (АДРЕСА_1), як набуті на
законних підставах. В разі зняття
ОСОБА_1 з реєстрації за місцем
проживання, зобов'язується протягом 3
місяців з дати підписання вказаної
розписки сплатити ОСОБА_1 7500 доларів
США .

За повідомленням позивача
відповідачка сплатила лише 5000 доларів
США, а решту суми по даний час не
сплатила, хоча він фактично свої
зобов'язання по домовленості виконав
та знявся з реєстрації.

За розрахунком позивача
заборгованість відповідача становить
29800 грн..

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом (ч.1 ст. 611 ЦК
України).

Відповідно до ст. 625 ЦК України,
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Як встановлено судом,
відповідач частково виконав свої
зобов'язання , згідно розписки, яку
підписав власноручно, а тому вимоги
позивача є правомірними та підлягають
до задоволення.

Вирішуючи питання про
задоволення основного позову, суд
вважає, що в даному випадку підлягають
до задоволення і вимоги про стягнення
понесених витрат по справі по сплаті
судового збору в розмірі 298 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212 - 215, 224 - 226,
228, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
29800 грн. за договором та 298 грн. в
рахунок понесених витрат по сплаті
судового збору, а всього 30098 грн.

Рішення суду може бути
оскаржено шляхом подачі протягом
десяти днів з дня його проголошення
апеляційної скарги до Апеляційного
суду Чернігівської області через
Прилуцький міськрайонний суд.

Рішення суду може бути переглянуто
Прилуцьким міськрайонним судом шляхом
звернення відповідача протягом 10 днів
з дня отримання його копії

Суддя