ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2014 р.
Справа № 174/710/14-ц

п/с № 2/174/384/2014

Вільногірський міський суд
Дніпропетровської області,

в складі: головуючого судді
Шаповала Г.І.

при секретарі
Пелипас Н.І.

з участю:

позивача
ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Вільногірську, Дніпропетровської
області, цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
та стягнення аліментів на утримання
дитини,

У С Т А Н О В И В:

Згідно позову, що надійшов до суду
11.07.2014 р., позивачка зазначила, що 18.10.1997
року я зареєструвала шлюб з
відповідачем, ОСОБА_2.

Шлюб було зареєстровано у відділі
реєстрації актів цивільного стану
Вільногірського міського управління
юстиції Дніпропетровської області,
актовий запис № 181. У шлюбі з
відповідачем народився син : ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1. З 07.04.2014 року я, та
відповідач фактично сумісного
господарства не ведемо, і сумісно не
проживаємо, оскільки наша сім'я
фактично розпалася. Підставою розпаду
нашої з відповідачем сім'ї стало те, що
відповідач під час сумісного
проживання мало приділяв мені уваги як
дружині, постійно влаштовуючи сімейні
сварки з рукоприкладством та
погрозами,які надсилаються і на цей
час, фактично ніде не працюючи не
надавав фінансової підтримки для
потреб сім'ї. Усі сімейні питання він
вирішував не згідно нашої з ним
сумісної думки, а виключно вирішував ці
питання на свій розсуд при цьому не
цікавлячись моєю думкою. Тобто
відповідач не поважав мене як свою
дружину.

Відповідач під час нашого сумісного
проживання свої особисті інтереси,
ставив вище спільних інтересів нашої
сім'ї. Наслідком цього у нас виникали
суперечки які негативно впливали на
нашу дитину. На підставі стосунків які
склалися у мене з відповідачем, я
втратила до відповідача почутті любові
та поваги, яке було у мене на час
укладення шлюбу. За час проживання
різними сім'ями з відповідачем моя
думка по відношенню до відповідача не
змінилася, а мої почуття та повага до
відповідача не відновилися. Таким
чином я вважаю, що шлюб з відповідачем
фактично розпався та формальне
збереження шлюбу суперечить моїм
інтересам, оскільки я не маю наміру
бути в зареєстрованому шлюбі з особою,
з якою я фактично не проживаю однією
сім'єю, та не маю намір проживати в
подальшому.

Згідно з ч.З ст.105 та ст.110 СК України,
шлюб припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду.

Спору про поділ майна не існує, тому як
проживали ми в квартирі, яка є
власністю моєї матері.

Оскільки син проживає зі мною, та буде
проживати зі мною і після розірвання
шлюбу, та знаходиться на моєму повному
утриманні, вважаю за потрібне стягнути
з відповідача аліменти на мою користь
на утримання сина,ОСОБА_3, оскільки
відповідач добровільно допомогу на
утримання сина мені не надає.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення дитиною віку повноліття.

Син потребує матеріальної допомоги з
боку відповідача, оскільки я не можу
забезпечувати дитину всім необхідним
самотужки,тому як прожитковий мінімум
на одну дитину віком до 18 років складає
на цей час 1320 грн.

Я працюю в ТОВ «Транс-Універсал-Груп»
бухгалтером, і отримую заробітну плату,
яка щомісячно складає -2000 гривень.

Офіційно відповідач ніде не працює.
Оскільки добровільно про сплату
аліментів домовитися не вдалося, я
змушена звертатись до суду, прохаючи
про стягнення з відповідача аліментів
у розмірі 800 гривень кожного місяця. У
разі, якщо відповідач офіційно
працевлаштується, то стягувати
аліменти у розмірі % частини свого
щомісячного заробітку(доходу).

Відповідач фізично здоровий, других
непрацездатних осіб на своєму
утриманні не має, стягування з
заробітної плати відповідача згідно
виконавчих документів не здійснюється.

Згідно ч. З ст. 181 Сімейного кодексу
України одним зі способів виконання
батьками обов'язку утримання дитини, є
рішення суду про присудження аліментів
в частки від доходу його батька.

Вважаю, що відповідач у змозі
сплачувати аліменти на мою користь на
утримання нашого сина у розмірі 800 грн.
у місяць із свого щомісячного
заробітку (доходу).

Тобто розмір аліментів буде
дорівнювати менше за 50% доходу
відповідача, що в свою чергу
дозволяється, виходячи з пункту 17
постанови Пленуму ВСУ від 15.05.06 р. № 3
«Про застосування судами окремих норм
СК України при розгляду справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів», згідно до якого
максимальний розмір аліментів, які
стягуються з боржника, не повинен
згідно до ч. З ст.70 ЗУ «Про виконавче
провадження», перевищувати 50%
заробітної плати цієї особи.

Згідно ч. 2 ст. 118 ЦПК України - позивач
має право об'єднати в одній позовної
заяві кілька вимог, які пов'язані між
собою.

Добровільно розірвати шлюб за заявою
сторін в окремому судовому провадженні
- відповідач відмовляється.

Керуючись ст. ст. 3,110,118 ЦПК України, ст.
ст. 105,110,113,180,181,182,183,191 СК України,
позивачка прохає:

1. Розірвати між нею та ОСОБА_2 шлюб, що
був зареєстрований 18.10.1997 року у
відділі реєстрації актів цивільного
стану Вільногірського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області, актовий запис № 181.

2. Стягнути на її користь з ОСОБА_2
аліменти у розмірі 800 грн. на місяць до
офіційного працевлаштування, після - ?
частини його щомісячного доходу, але не
менше 30 % прожиткового мінімуму дітей
віком до 18 років, на утримання сина,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з дати
подачі позову, і до досягнення сином
віку повноліття.

3. Стягнути з відповідача на її користь
усі судові витрати, яких вона зазнала у
справі.

В судовому засіданні позивачка позовні
вимоги підтримала частково, а саме
підтримала вимогу про розірвання шлюбу
та стосовно вимог про стягнення
аліментів в твердій грошовій сумі у
розмірі 800 грн., решту вимоги, про
стягнення аліментів у розмірі ? частини
після працевлаштування відповідача, не
підтримала. Додатково пояснила, що
примирення з відповідачем неможливе,
спору з відповідачем стосовно місця
проживання дитини немає, стан здоров'я
у неї та дитини задовільний.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги визнав в повному обсязі.
Додатково пояснив, що примирення з
позивачкою неможливе, спору з
позивачкою стосовно місця проживання
дитини немає, на утриманні інших осіб у
нього немає, стан здоров'я у нього та
дитини задовільний.

Вислухавши сторони, враховуючи
обґрунтування позовних вимог, що
викладені в позовній заяві, повне
визнання позову відповідачем,
керуючись законом, суд доходить
висновку, що шлюб між сторонами
фактично розпався, подальше його
збереження суперечить суттєвим
інтересам позивачки, позовна вимога
про стягнення аліментів на утримання
дитини обґрунтована і також визнана
відповідачем в повному обсязі,
визнання, в цілому, позову відповідачем
не суперечить обставинам справи та
закону, не порушує прав та законних
інтересів інших осіб, тому позов
підлягає задоволенню в повному обсязі
та в межах, які позивачка підтримала в
судовому засіданні.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат, суд, керуючись ст. 88 ЦПК України,
ЗУ «Про судовий збір», дійшов висновку
про покладення всіх судових витрат у
справі на відповідача, для чого з нього
слід стягнути на користь позивачки -
243.60 грн. для відшкодування судових
витрат, в виді судового збору за подачу
позову про розірвання шлюбу, та в дохід
держави України, додатково, судовий
збір - 243.60 грн., за задоволену позовну
вимогу про стягнення аліментів.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 110-115,180- 184,191 Сімейного Кодексу
України; ст.ст. 88, 174, 212-215, 222, 223, 292-294, 367 ч.1
п.1 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженкою м. Вільногірська,
Дніпропетровської області, і/к №
НОМЕР_1, зареєстрованою за місцем
проживання по АДРЕСА_1, та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3., уродженцем с.
Комунарівка, П’ятихатського району,
Дніпропетровської області, не
працевлаштованим, зареєстрованим за
місцем проживання по АДРЕСА_2,
зареєстрований 18 жовтня 1997 року у
відділі РАГС виконкому Вільногірської
міської ради Дніпропетровській
області, актовий запис № 181, - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4, в твердій грошовій сумі, у
розмірі - 800.00 грн., щомісячно, починаючи
стягнення з дня подачі позову до суду,
тобто з 11 липня 2014 р., і до досягнення
дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в
частині стягнення аліментів у межах
суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 -
243.60 грн., для відшкодування понесених
нею судових витрат, в виді судового
збору, за подачу позову про розірвання
шлюбу, та в дохід держави України
судовий збір - 243.60 грн., за задоволену
позовну вимогу про стягнення
аліментів.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення через
Вільногірський міський суд,
Дніпропетровської області. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Копію рішення після набрання ним
законної сили надіслати до органу
державної реєстрації актів цивільного
стану.

Головуючий суддя
Шаповал Г.І