Справа № 541/602/14-ц
Провадження №2/541/345/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 вересня 2014 року Миргородський
міськрайонний суд Полтавської області
в складі:

головуючого судді
Куцин В. М.

при секретарі
Борисенко М. Б.

з участю адвоката
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Миргород
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання права власності в порядку
спадкування на будинковолодіння та
земельну ділянку, реальний розподіл
будинковолодіння, третя особа
управління Держземагенства у
Миргородському районі Полтавської
області

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_3 про визнання за нею права
власності в порядку спадкування за
законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року
ОСОБА_4 на ? частину будинковолодіння по
АДРЕСА_1, його реальний розподіл.

В ході судового розгляду змінила та
збільшила позовні вимоги, просила
визнати за нею право власності в
порядку спадкування за законом, після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 на ?
частину земельної ділянки по АДРЕСА_1
на якій розміщене домоволодіння.

Підтримуючи та обґрунтовуючи в
судовому засіданні позовні вимоги,
позивач та її представник адвокат
ОСОБА_1 вказували, що ОСОБА_4, яка була
матір'ю позивача та відповідача,
померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Після її
смерті залишилося спадкове майно:
будинковолодіння по АДРЕСА_1, що
складається з житлового будинку «А-1»,
прибудови - «а», сараю - «Б», погребу -
«В», сараю «б», гаражу - «Д», сараю «Е»,
вбиральні «И», споруд -2-5, земельна
ділянка загальною площею 0,1526 га,
розташована за адресою АДРЕСА_1,
призначена для обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд та ведення
особистого підсобного господарства.
Оскільки на момент смерті матері
відповідач проживав разом з нею, тому
вона звернулася до ОСОБА_3 з проханням
передати правовстановлюючі документи
на спадкове майно, однак останній їй
відмовив .При зверненні до
нотаріальної контори для оформлення
спадщини їй було відмовлено, у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючого
документу, який би посвідчував право
власності матері на будинковолодіння
та земельну ділянку.

В зв'язку з цим використати своє право
на спадкування вона не має можливості,
тому і звернулася до суду з позовом, та
просила визнати за нею ОСОБА_2 після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року матері ОСОБА_4,
право власності в порядку спадкування
за законом на ? частину
будинковолодіння по АДРЕСА_1, що
складається з житлового будинку «А-1»,
прибудови - «а», сараю - «Б», погребу -
«В», сараю «б», гаражу - «Д», сараю «Е»,
вбиральні «И», споруд -2-5, загальною
вартістю 117688 гривень, відповідно до
висновку експерта, оскільки реальний
розподіл будинку не можливий, що
належало на праві власності ОСОБА_5 на
підставі договору дарування від 15
жовтня 1975 року, посвідченого державним
нотаріусом Миргородської державної
нотаріальної контори Писаренко Н. І та
зареєстрований Лубенським міжміським
бюро технічної інвентаризації 20.10.1975
року. Визнати за нею право власності в
порядку спадкування за законом на ?
частину земельної ділянки, загальною
площею 0,1526 га, розташовану за адресою
АДРЕСА_1, призначену для обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд та ведення
особистого підсобного господарства,
яка належала покійній матері ОСОБА_5.
Оскільки відповідач добровільно
провести розподіл спадкового майна не
виявив бажання, незважаючи на її
неодноразові звернення,просила
стягнути з відповідача на користь
позивача понесені судові витрати:779
грн.81 коп. судового збору сплаченого
позивачем при зверненні до суду, 800 грн.
- витрати на проведення експертизи, 2000
гривень - оплата за надання правової
допомоги.

Відповідач ОСОБА_3 не заперечуючи проти
задоволення позову, оскільки позивачка
має право на спадщину, так як є дочкою
його матері ОСОБА_4, суду пояснив, що
спірний будинок в 1975 році він подарував
своїй мамі ОСОБА_4 З 2000 року він
проживав разом з мамою в цьому будинку.
Незадовго до смерті мама пропонувала
передати йому у власність
домоволодіння, але він відмовився, так
як позивачка, яка є його рідною сестрою
стверджувала, що немає наміру в
майбутньому спадкувати мамину
власність. ІНФОРМАЦІЯ_2 року мати
померла, позивач звернулася з вимогою
передати їй правовстановлюючі
документи на будинок та земельну
ділянку з метою отримання свідоцтва
про право на спадщину. Оскільки йому не
було відомо де знаходяться
правовстановлюючі документи на
спадкове майно, він про це повідомив
позивача.

Представник третьої особи управління
Держземагенства у Миргородському
районі, яке залучена до участі у справі
на підставі ухвали суду від 02.04.2014
року, в судове засідання не з'явився,
подав заяву про розгляд справи в його
відсутність (а.с.104).

Заслухавши сторони, представника
позивача, експерта ОСОБА_7, дослідивши
та проаналізувавши письмові докази по
справі, суд встановив, ОСОБА_4 належали
на праві власності будинковолодіння по
АДРЕСА_1, що складається з житлового
будинку «А-1», прибудови - «а», сараю -
«Б», погребу - «В», сараю «б», гаражу -
«Д», сараю «Е», вбиральні «И», споруд -2-5,
на підставі договору дарування від 15
жовтня 1975 року посвідченого державним
нотаріусом Миргородської державної
нотаріальної контори Писаренко Н. І та
зареєстрований Лубенським міжміським
бюро технічної інвентаризації 20.10.1975
року, та земельна ділянки, загальною
площею 0,1526 га, розташована за адресою
АДРЕСА_1, призначена для обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд та ведення
особистого підсобного господарства
згідно Державного акту серія ПЛ №850 на
право приватної власності на землю
виданого 26.05.1997 року на підставі
рішення виконавчого комітету
Миргородської міської ради
Полтавської області від 23 квітня 1997
року за №389 на ім'я ОСОБА_4,
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за ПЛ №850 27 квітня 1999
року (а.с.50,52-54).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 померла (а.с.5).

ОСОБА_2 є рідною дочкою покійної ОСОБА_4,
що підтверджується свідоцтвом про
народження ОСОБА_2 та свідоцтвом про її
одруження (а.с.20,22).

Державний нотаріус Першої
Миргородської нотаріальної контори
постановою від 14.11.2013 року відмовив
ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом, в зв'язку з
відсутністю правовстановлюючого
документа на житловий будинок та
земельну ділянку.

Згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи №63
від 14.05.2014 року ринкова вартість
житлового будинку з господарчими
спорудами по АДРЕСА_1 складає 117688 грн. В
зв'язку з відсутністю технічної
можливості запропонувати варіанти
реального розподілу вказаного
домоволодіння не надається можливим
(а.с.57-62).

Нормативна грошова оцінка земельної
ділянки по АДРЕСА_1 становить 38274 грн.55
коп. (а.с. 98).

Відповідно до положень статті 328 ЦК
України право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Згідно статті 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Стаття 1217 ЦК України визначає -
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що
до складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкоємцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування мають діти
спадкодавця.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12.06.2009 р. № 2
«Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції», у разі визнання
відповідачем позову, яке має бути
безумовним, і якщо таке визнання не
суперечить закону й не порушує права,
свободи та інтереси інших осіб(не
відповідача), суд ухвалює рішення про
задоволення позову, обмежившись у
мотивувальній частині рішення
посиланням на визнання позову без
з'ясування і дослідження інших
обставин справи.

Зважаючи на вищевикладене, суд
приходить до висновку, що визнання
позову відповідачем не суперечить
закону та не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб, є безумовним, тому
позов в частині визнання за позивачем
права власності в порядку спадкування
на 1/2 частину спірного
будинковолодіння та земельної ділянки
підлягає до задоволення.

В ході судового розгляду позивачем
позовні вимоги про реальний розподіл
домоволодіння відповідно до ідеальних
долей не були підтримані, разом з тим
позивач не подав заяву про відмову від
вказаних позовних вимог, зважаючи на
вищевикладене та враховуючи, що
відповідно до висновку експертизи
провести реальний розподіл
домоволодіння відповідно до ідеальних
долей неможливо, тому в задоволенні
позовних вимог про реальний розподіл
домоволодіння необхідно відмовити.

В зв'язку з задоволенням позову судові
витрати понесені позивачем ОСОБА_2 при
зверненні до суду, які підтверджені
документально, підлягають стягненню на
її користь з відповідача в розмірі 3579
гривень 81 коп., відповідно до ст. 88 ЦПК
України (а.с.1,93,97,105).

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 174, 208, 209, 212, 213,
214, 215, 223 ЦПК України, ст.ст. 328, 392, 1217, 1261
ЦК України , суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Визнати за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженкою села Дібрівка
Миргородського району Полтавської
області після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року
ОСОБА_4, право власності в порядку
спадкування за законом на ? (одну другу)
частину будинковолодіння по АДРЕСА_1,
що складається з житлового будинку
«А-1», прибудови - «а», сараю - «Б»,
погребу - «В», сараю «б», гаражу - «Д»,
сараю «Е», вбиральні «И», споруд -2-5,
загальною вартістю 117688 (сто сімнадцять
гривень шістсот вісімдесят вісім)
гривень, що належало на праві власності
ОСОБА_5 на підставі договору дарування
від 15 жовтня 1975 року посвідченого
державним нотаріусом Миргородської
державної нотаріальної контори
Писаренко Н. І та зареєстрований
Лубенським міжміським бюро технічної
інвентаризації 20.10.1975 року.

Визнати за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженкою села Дібрівка
Миргородського району Полтавської
області після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року
ОСОБА_4, право власності в порядку
спадкування за законом на ? (одну другу)
частину земельної ділянки загальною
площею 0,1526 га, розташовану за адресою
АДРЕСА_1, призначена для обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд та ведення
особистого підсобного господарства у
межах згідно Державного акту серія ПЛ
№850 на право приватної власності на
землю виданого 26.05.1997 року на підставі
рішення виконавчого комітету
Миргородської міської ради
Полтавської області від 23 квітня 1997
року за №389 на ім'я ОСОБА_4 та
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за ПЛ №850 27 квітня 1999
року.

В задоволенні позовних вимог про
реальний розподіл домоволодіння -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3579
(три тисячі п'ятсот сімдесят дев'ять)
гривень 81 копійку, судових витрат
понесених при звернені до суду.

Рішення може бути оскаржено шляхом
подачі апеляційної скарги протягом 10
днів з часу отримання копії рішення
через Миргородський міськрайонний суд
до Апеляційного суду Полтавської
області.

Суддя: В. М. Куцин