Справа № 461/9469/14-ц
Провадження № 2/461/2003/14
У Х В А Л А

"07" серпня 2014 р.

Галицький районний суд м.Львова в
складі:

головуючого-судді - Мисько Х.М.,

при секретарі – Коружинець Н.В.

розглянувши клопотання позивача
ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

06 серпня 2014 року в Галицький районний
суд м. Львова поступила позовна заява
ОСОБА_1 до Галицької районної
адміністрації Львівської міської ради,
Відділу реєстрації прав на нерухоме
майно, Першої Львівської державної
нотаріальної контори про встановлення
юридичного факту та визнання права на
спадщину.

Разом із позовною заявою позивачем
подана заява про забезпечення позову, в
якій заявник просить накласти арешт на
квартиру за адресою: м. Львів, вул.
Городоцька, 14/5, предметів меблів,
техніку, цінності, особисті речі, що
знаходяться у вказаній квартирі та є
предметом спадкування та заборонити
першій Львівській державній
нотаріальній конторі оформляти
свідоцтво про право на спадщину за
померлим ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
постійно проживав до дня смерті за
адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 14/5.

Проаналізувавши заяву про
забезпечення позову та додані до неї
документи, приходжу до висновку, що
така не підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до ст.151 ЦПК України
забезпечення позову за заявою осіб, які
беруть участь у справі допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

При цьому відповідно до ч.2 ст.151 ЦПК
України у заяві про забезпечення
позову повинно бути зазначено: причини,
у зв'язку з якими потрібно забезпечити
позов; вид забезпечення позову, який
належить застосувати з обґрунтуванням
його необхідності; інші відомості,
потрібні для забезпечення позову.

Як вбачається із заяви ОСОБА_1, всупереч
вимогам ст.151 ЦПК України, така подана
без обґрунтування заявленого виду
забезпечення позову, без надання
доказів того, що невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду та інших відомостей, необхідних
для забезпечення позову.

Відповідно до ст.4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
№ 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд має
з урахуванням доказів, наданих
позивачем на підтвердження своїх
вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому,
що між сторонами дійсно виник спір та
існує реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам. При встановленні
зазначеної відповідності слід
врахувати, що вжиті заходи не повинні
перешкоджати господарській діяльності
юридичної особи або фізичної особи, яка
здійснює таку діяльність і
зареєстрована відповідно до закону як
підприємець.

З огляду на наведене вважаю, що у
задоволенні клопотання про
забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суддя,
-

у х в а л и в:

в задоволенні заяви позивача ОСОБА_1
про забезпечення позову - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п’яти днів з дня її проголошення або в
порядку ч.2 ст.294 ЦПК України.

Головуючий суддя

Ми
сько Х.М.