Справа № 404/4191/14-ц
Номер провадження 2/404/1929/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2014 року Кіровський районний
суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді -
Бершадської О.В.

при секретарі -
Вітохіній Н.А.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Кіровограді
справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Єлисаветградська транспортна
кампанія" до ОСОБА_1 про відшкодування
немайнової шкоди юридичній особі,
завданих внаслідок вчинення дій
спрямованих на зниження престижу,
підриву довіри до її діяльності,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2014 року Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Єлисаветградська транспортна
кампанія"звернулась в суд із позовом,
яким просить стягнути з відповідача 10
000 грн. немайнової шкоди , посилаючись
на те, що останній працював у
підрозділі служби безпеки на посаді
охоронця. 16 лютого 2014 року близько 19
год. 30 хв. на території підприємства та
за його межами за участі відповідача
відбувалися неприпустимі для
підприємства, яке у 2012 році рішенням
виконавчого комітету КМР було визнано
кращим підприємством сфери
пасажирських перевезень та занесене на
міську Дошку пошани, події. Згідно
доповідних записок охоронника ОСОБА_2
та практиканта ОСОБА_3, вони знайшли
охоронника ОСОБА_1 за територією
підприємства перед самим входом у
нетверезому стані та з травмою голови,
залитим кров'ю обличчям. Поводив він
себе агресивно, чим ще більше
зосереджував увагу перехожих на собі
та своєму вигляді. Охороннику ОСОБА_2,
вдалося занести його на територію та
всадити на стілець, але після обходу
території його знову знайшли лежачим
під центральними воротами
підприємства, після чого його вдвох
перенесли в адмін. будівлю та визвали
швидку медичну допомогу. Вважають, що
такими діями відповідача
підприємству була нанесена моральна
шкода, за одну годину відповідач
знизив престиж підприємства та
підірвав його репутацію, тому має
відшкодувати заявлену суму шкоди .

В судовому засіданні представник
позивача вимоги підтримав повністю,
просив задовольнити.

Відповідач позов не визнав, у
його задоволенні просив відмовити,
вважає, вимоги безпідставними та
необґрунтованими. Так, дійсно він
працював на підприємстві на посаді
охоронника з 01.06.2013 року по 16.02.2014 року
та наказом від 14.02.2014 року №ТК/К-У5 був
звільнений. При звільненні відповідач
не виплатив йому заробітну плату, в
зв»язку з чим він звернувся до суду з
позовом про стягнення заборгованості
по заробітній платі, середнього
заробітку за час затримки розрахунку
та моральної шкоди. Під час розгляду
його позову підприємство намагалось
подати заявлений позов , проте суд
відмовив 13.05.14 року у його прийнятті,
та як наслідок, позов подано
позивачем на загальних підставах.
Подачею зустрічного позову ,
підприємство намагалось змусити його
відкликати свій позов, більш того, йому
погрожували. Додатково в суді
зазначив, що 17.06.2014 року судом було
прийнято рішення, яким його позов
задоволено та стягнуто із підприємства
середній заробіток за час затримки
розрахунку. Рішення набрало законної
сили. Щодо вимог підприємства до
нього, то вказав, що підприємству
своїми діями шкоду він не завдавав,
престиж та довіру не підривав.

Заслухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи, суд
приходить до висновку щодо відмови у
задоволенні вимог, виходячи з
наступного.

Судом з»ясовано, що ОСОБА_1 згідно
строкового трудового договору від
01.06.2013 року було прийнято на посаду
охоронника служби безпеки
підприємства Товариства з обмеженою
відповідальністю "Єлисаветградська
транспортна кампанія" та 16.02.2014 року
звільнено із займаної посади.

16.02.2014 року відповідач, в день
звільнення, працював в першу змінну з
режимом роботи з 8.00 год. до 20.00 год.

Згідно довідки №69 від 23.04.2014 року
заступника головного лікаря з
оргметодроботи Територіального
медичного об»єднання» Центр екстреної
медичної допомоги та медицини
катастроф у Кіровоградській області»,
16.02.2014 року о 20 годині 55 хвилин було
зареєстровано виїзд бригади
екстреної медичної допомоги за
адресою проспект Університетський, 3
до ОСОБА_1 та після огляду поставлено
діагноз-закрита черепно-мозкова
травма,забійна рана м»яких тканин,
гематома області голови, алкогольне
сп'яніння.

Зі слів відповідача, зазначена
подія відбулась після його зміни
зі своїми колишніми товаришами, в кафе
по вулиці Волкова в м. Кіровограді , яке
знаходиться на відстані близько 500
метрів від підприємства .

Відповідно обґрунтувань
позивача, ОСОБА_1 знайшли працівники
ОСОБА_2, ОСОБА_3 на території
підприємства в нетверезому стані та
із травмою голови. При цьому, поводив
ОСОБА_1 себе агресивно, чим ще більше
зосереджував увагу перехожих. Крім
того, до директора підприємства
надійшла скарга очевидиці подій, де
вона виразила своє обурення,
зауважила на те, що такі події знижують
авторитет підприємства та висловила не
довіру до працюючого в ньому колективі
та підприємства взагалі. Тобто,
вказують на те, що перебуваючи в стані
алкогольного сп»яніння, ОСОБА_1 вів
себе агресивно, не чемно, своїм
зовнішнім виглядом та з пошкодженою
механічним впливом головою, будучи
забрудненим знижував престиж,
підривав довіру до діяльності
підприємства , оскільки знаходився на
відкритій території та в форменому
одязі, де за його діями спостерігали
як працівники підприємства так і
звичайні громадяни, потенційні
пасажири ТОВ »ЄТК».

Згідно ч.4 ст. 23 ЦК України
моральна шкоди полягає у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім
випадків,встановлених частиною
другою цієї статті.

Відповідно пункт 3 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 4 від
31.03.1995 року «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» , під моральною
шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Відповідно до чинного
законодавства моральна шкода може
полягати, зокрема: у приниженні честі,
гідності, престижу або ділової
репутації, моральних переживаннях у
зв'язку з ушкодженням здоров'я, у
порушенні права власності (в тому числі
інтелектуальної), прав, наданих
споживачам, інших цивільних прав, у
зв'язку з незаконним перебуванням під
слідством і судом, у порушенні
нормальних життєвих зв'язків через
неможливість продовження активного
громадського життя, порушенні
стосунків з оточуючими людьми, при
настанні інших негативних наслідків.

Під немайновою шкодою,
заподіяною юридичній особі, слід
розуміти втрати немайнового характеру,
що настали у зв»язку з приниженням її
ділової репутації , посягання на
фірмове найменування , товарний знак,
виробничу марку, розголошення
комерційної таємниці, а також
вчинення дій, спрямованих на зниження
престижу чи підрив довіри до її
діяльності.

Разом з тим, пунктом 5 вказаної
Постанови визначено, що відповідно
до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов»язковому з»ясуванню при
вирішенні спору про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди
підлягають: наявність такої шкоди,
протиправність діяння її заподіювача,
наявність причинного зв»язку між
шкодою і протиправним діянням
заподіювача та вини останнього в її
заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з»ясувати ,
чим підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних та фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру,за яких обставин чи якими
діями(бездіяльністю) вони заподіяні,в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення цього спору.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Суд вважає, що в судовому
засіданні не знайшли свого
підтвердження обставини, на які
посилається позивач в позові та
його представник в судовому
засіданні, зокрема: в судовому
засіданні не встановлено наявності
моральної шкоди, заподіяної ТОВ »ЄТК»,
протиправність діянь відповідача,
наявність причинного зв»язку між
шкодою і протиправним діянням
заподіювача та вини останнього в її
заподіянні, а також її розміру в сумі
10 000 грн. За таких обставин, суд
приходить до висновку про відмову у
задоволенні позову в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та
керуючись ст. ст. 88, 212-215, 218 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні вимог Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Єлисаветградська транспортна
кампанія" до ОСОБА_1 про відшкодування
немайнової шкоди юридичній особі в
сумі -10 000 грн., завданих внаслідок
вчинення дій спрямованих на зниження
престижу, підриву довіри до її
діяльності - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів
з дня його проголошення до
апеляційного суду Кіровоградської
області, через суд першої інстанції.

Суддя Кіровського
О. В. Бершадська

районного суду

м.Кіровограда