Справа № 2/593/46/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2014 р. Бережанський районний
суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Крамаря В.М.

при секретарі - Осадці М.Ю.

з участю представників - ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Бережанах цивільну
справу за позовом ОСОБА_4 до
Бережанського районного споживчого
товариства, -

ВСТАНОВИВ:

В січні 2014 року ОСОБА_4 звернулася в суд
з позовом до Бережанського районного
споживчого товариства (далі
Бережанське РайСТ). Позивач,
посилаючись на те, що проживає і
зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 з 30
січня 1993 року в будинку, який має статус
житлового та належить відповідачу,
однак відповідач не уклав з нею договір
найму житла у письмовій формі та
вимагає звільнити одну кімнату для
поселення молодих спеціалістів. У
зв'язку з цим позивач просить
зобов'язати Бережанське районне
споживче товариство укласти з нею,
ОСОБА_4, договір найму квартири АДРЕСА_1
та зобов'язати Бережанське районне
споживче товариство не підселяти у
квартиру інших жильців.

В судовому засіданні представник
позивача - ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримав, дав пояснення, аналогічні
позовній заяві, просив позов
задовольнити.

В судовому засіданні представники
відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3 проти
позову ОСОБА_4 заперечили, посилаючись
на те, що матір позивача - ОСОБА_5
поселилася в спірне приміщення, яке на
той час мало статус гуртожитку, на
підставі постанов правління
Бережанського РайСТ, а не на підставі
спеціального ордера для вселення в
гуртожиток. Позивач була вселена у
вказане приміщення як член сім'ї
матері. 29.10.2008 року ОСОБА_5, яка
працювала в Бережанському РайСТ -
померла. Будь-які рішення про надання
спірних приміщень позивачу зі сторони
Бережанського РайСТ не приймалося,
квартира АДРЕСА_1 відсутня, а тому
укладати договір найму з позивачем
немає підстав. Окрім цього, в
Бережанського РайСТ, як власника житла,
виникла необхідність поселити в спірне
приміщення молодого спеціаліста, який
прийшов працювати в Бережанське РайСТ
після закінчення Тернопільського
кооперативного коледжу. Зважаючи на
викладене, просили в задоволенні
позову відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін та
дослідивши матеріали справи, приходить
до висновку, що позов задоволенню не
підлягає з наступних мотивів.

Позивач та її батьки вперше
зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 - 29
серпня 1989 року. Згідно рішення
правління Бережанського РайСТ № 13 від
20 липня 1989 року вказану кімнату в
гуртожитку виділено матері позивача -
ОСОБА_5 ОСОБА_1 ОСОБА_4 була
зареєстрована в гуртожитку за адресою:
АДРЕСА_1 - 02 червня 1998 року. Вселення
позивача в гуртожиток відбулося з
дозволу правління Бережанського РайСТ,
однак з порушенням встановленого
порядку, тобто не на підставі
спеціального ордера, як це передбачено
ст. 129 Житлового кодексу Української
РСР та п. 10 розділу ІІ Примірного
положення про гуртожитки,
затвердженого постановою Ради
Міністрів УРСР від 3 червня 1986 р. N 208.

На час розгляду справи судом
гуртожиток по АДРЕСА_1 змінив статус з
гуртожитку на житловий будинок згідно
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно, виданого 20 лютого 2004
року виконавчим комітетом
Бережанської міської ради
Тернопільської області.

Згідно з ч.3 ст. 47 Конституції України
ніхто не може бути примусово
позбавлений житла інакше як на
підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу
України договір є укладеним, якщо
сторони в належній формі досягли згоди
з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди. Договір укладається шляхом
пропозиції однієї сторони укласти
договір (оферти) і прийняття пропозиції
(акцепту) другою стороною.

Ч.1 ст. 641 ЦК України встановлено, що
пропозиція укласти договір (оферта) має
містити істотні умови договору і
виражати намір особи, яка її зробила,
вважати себе зобов'язаною у разі її
прийняття.

Згідно з ч.1 ст. 642 ЦК України відповідь
особи, якій адресована пропозиція
укласти договір, про її прийняття
(акцепт) повинна бути повною і
безумовною.

Відповідно до ч.1 ст. 810 ЦК України за
договором найму (оренди) житла одна
сторона - власник житла (наймодавець)
передає або зобов'язується передати
другій стороні (наймачеві) житло для
проживання у ньому на певний строк за
плату.

Ч.1 ст. 811 ЦК України встановлено, що
договір найму житла укладається у
письмовій формі.

Згідно з ч.2 ст. 61 Житлового кодексу
Української РСР договір найму жилого
приміщення в будинках державного і
громадського житлового фонду
укладається в письмовій формі на
підставі ордера на жиле приміщення між
наймодавцем - житлово-експлуатаційною
організацією (а в разі її відсутності -
відповідним підприємством, установою,
організацією) і наймачем -
громадянином, на ім'я якого видано
ордер.

Згідно з інформаційною довідкою з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно щодо об'єкта нерухомого
майна, виданою реєстраційною службою
Бережанського районного управління
юстиції Тернопільської області 24.03.2014
року, у державному реєстрі речових прав
на нерухоме майно відсутні відомості
про об'єкт нерухомого майна за адресою:
АДРЕСА_1.

Зважаючи на те, що у позивача відсутній
ордер на вселення в квартиру АДРЕСА_1,
відсутні інші відомості про досягнення
згоди між сторонами по справі про
істотні умови договору найму, зокрема,
як встановлено вище відсутній предмет
такого договору - квартира АДРЕСА_1, суд
приходить до переконання про
безпідставність позовних вимог про
зобов'язання відповідача укласти з
позивачем договір найму такої
квартири.

При вирішенні позовної вимоги про
зобов'язання Бережанського РайСт не
підселяти у квартиру інших жильців суд
виходить з того, що квартири АДРЕСА_1
немає, а тому в задоволенні цієї
позовної вимоги також слід відмовити.

Керуючись ст. 47 Конституції України, ст.
ст. 11, 16, 208, 638, 641, 642, 810, 811 ЦК України, ст. 9,
50, 54, 61, 129 ЖК Української РСР, Примірним
положенням про гуртожитки
затвердженим постановою Ради
Міністрів УРСР від 3 червня 1986 р. N 208, ст.
ст. 10, 11, 57, 60, 213, 215 Цивільного
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до
Бережанського районного споживчого
товариства - відмовити за
безпідставністю позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Тернопільської
області через Бережанський районний
суд шляхом подачі протягом десяти днів
з дня проголошення рішення апеляційної
скарги.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строків на його апеляційне
оскарження.

Суддя: