Справа №521/9790/14-ц
Провадження № 2/521/5267/14
У Х В А Л А

про залишення
позовної заяви без руху.

16 червня 2014 р.
місто Одеса

Суддя Малиновського районного
суду міста Одеси Мирончук Н.В.,
перевіривши матеріали за позовом
ОСОБА_1 до ДПІ в Малиновському районі м.
Одеси Головного управління Міндоходів
в Одеській області, Генеральної
прокуратури України, третя особа -
ОСОБА_2, про скасування арешту,
накладеного постановою слідчого
Генеральної прокуратури України,
направлення копії рішення для
виконання до реєстраційної служби,-

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного
суду міста Одеси надійшов позов ОСОБА_1
до ДПІ в Малиновському районі м. Одеси
Головного управління Міндоходів в
Одеській області, Генеральної
прокуратури України, третя особа -
ОСОБА_2, про скасування арешту,
накладеного постановою слідчого
Генеральної прокуратури України,
направлення копії рішення для
виконання до реєстраційної служби.

Відповідно до ч.1 статті 121 ЦПК України,
суддя, після одержання позовної заяви
з'ясовує, чи: відповідає позовна заява
вимогам, встановленим статтею 119 цього
Кодексу.

Статтею 119 ЦПК України передбачено
форму і зміст позовної заяви.

Проте, всупереч, встановленому ст.119 ЦПК
України, позивачем у позовних вимогах
до відповідачів, заявлено вимогу до
суду, а саме в позовних вимогах
зазначена позивачем вказівка для суду,
куди, на думку позивача, суд повинен
направляти копії рішень суду, чого,
виходячи з вимог зазначеної статті,
позивачем не повинно бути вказано.

Крім того, згідно ст.119 ЦПК України, у
позовній заяві позивачем повинно бути,
зокрема, зазначено номери засобів
зв'язку сторін, якщо такі відомі.

Отже, законодавець поклав обов'язок
зазначення в позові номерів засобів
зв'язку сторін, якщо такі відомі, саме
на позивача.

Проте, позивачем всупереч зазначеному
ст.119 ЦПК України, в позові не тільки не
вказано номерів засобів зв'язку сторін
та не зазначено чи відомі вони
позивачу, але позивач не вказав і свої
нномери засобів зв'язку.

Крім того, згідно ст. 119 ЦПК України, до
позовної заяви позивачем повинно бути,
зокрема, долучено документи, що
підтверджують сплату судового збору.

Розмір судового збору,
порядок його сплати встановлюється
законом.

01 листопада 2011 року набув чинності
Закон України "Про судовий збір" від 8
липня 2011 року N3674-VI, який визначає
правові засади справляння судового
збору, платників, об'єкти та розміри
ставок судового збору, порядок сплати,
звільнення від сплати та повернення
судового збору.

Згідно ч.1 ст.3 Закону України "Про
судовий збір", судовий збір
справляється за подання до суду
позовної заяви та іншої заяви,
передбаченої процесуальним
законодавством.

Частиною 1 ст.4 Закону №3674-VI
встановлено, що судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Проте, незважаючи на зазначене
законом, позивачем до позову не
долучено документи, що підтверджують
сплату судового збору та не зазначено
чи звільнений він від сплати судового
збору та не долучено до позову щодо
цього доказів.

Отже, позивачем повинно бути при
цьому сплачено держмито, відповідно до
закону, або зазначено чи звільнений
позивач від сплати судового збору та
долучено до позову щодо цього доказів.

Крім того, на підтвердження обставин,
якими обґрунтовуються позовні вимоги,
позивач зазначає докази, про які йому
відомо і які можуть бути використані
судом.

Проте, позивачем не додано доказів на
підтвердження заявлених позовних
вимог.

Так, позивач в позовних вимогах
посилається на те, що 19.10.2012 року вона
згідно укладеного договору
купівлі-продажу, купила у ОСОБА_2
квартиру АДРЕСА_1.

Проте, 08.11.2012 року їй було відмовлено
державним реєстратором в державній
реєстрації прав на вказану квартиру,
оскільки на цю ж квартиру накладено
арешт Генеральною прокуратурою
України від 22.10.2012 року.

13.06.2014 року, позивач звернувся до суду з
зазначеним позовом.

Відповідно до пункту 4 Пос танови
Пленуму Верховного Суду України від 27
серпня 1976 року № 6 «Про судову практику
в справах про виключення майна з
опису», відповідачами у справі може
бути боржник, особа, в інтересах якої
накладено арешт на майно, і, в
необхідних випадках - особа, якій
передано майно, якщо воно було
реалізоване, а в тих випадках, коли опис
проводився для забезпечення
конфіскації чи стягнення майна на
користь держави, як відповідач,
притягується відповідна державна
податкова інспекція.

Проте, чи правильно позивач у позовній
заяві визначив коло відповідачів та чи
залучив як співвідповідачів всіх
необхідних осіб, з заявленого позову
визначити не можливо, оскільки
позивачем до позову не долучено
доказів, які свідчать про те, чи
звертався позивач, з часу, коли йому
стало відомо про накладення арешту, до
часу звернення до суду, до слідчого
Генеральної прокуратури України з
заявою в порядку статті 126 КПК України,
про скасування накладеного арешту від
22.10.2012 року та чи отримав він відповідь -
відмову на своє звернення.

Також, позивачем не долучено жодного
доказу відносно звернення до
прокуратури зі скаргою на дії слідчого
та відповіді на вказане звернення.

Крім того, з позову невідомо відносно
кого було порушено кримінальну справу
та хто по ній притягується до
кримінальної відповідальності.

Так, позивач у позові посилається на
те, що було порушено кримінальну
справу, але постанови про порушення
кримінальної справи, ним до позову не
долучено.

Відсутня також копія постанови про
накладення арешту, на яку посилається
позивач у позові.

Також позивач у позові зазначає. що він
по вказаній кримінальній справі не є
ні свідком, ні потерпілим, але на
підтвердження зазначеного, до позову
не долучає жодного доказу.

Таким чином, встановлено, що
позовну заяву подано позивачем без
додержання вимог ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України,
позовна заява подана без додержання
вимог, викладених у статті 119 ЦПК
України, підлягає залишенню без руху, з
наданням строку для усунення
недоліків.

Суддя відкриває провадження у
справі на підставі позовної заяви, якщо
відсутні підстави для повернення
позовної заяви, залишення її без
розгляду чи відмови у відкритті
провадження у справі.

Оскільки, при вирішенні питання
про відкриття провадження було
встановлено, що позовну заяву подано
позивачем без додержання вимог ст. 119
ЦПК України, згідно з частиною 1 статті
121 ЦПК України, є підстави для залишення
заяви без руху, з наданням позивачу
строку для усунення вказаних
недоліків.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.119, 121 ЦПК України, суддя,
-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ДПІ в
Малиновському районі м. Одеси
Головного управління Міндоходів в
Одеській області, Генеральної
прокуратури України, третя особа -
ОСОБА_2, про скасування арешту,
накладеного постановою слідчого
Генеральної прокуратури України,
направлення копії рішення для
виконання до реєстраційної служби,
залишити без руху.

Позивачу протягом 5 (п'яти) календарних
днів з дня отримання зазначеної ухвали,
необхідно усунути недоліки позовної
заяви.

Крім того, необхідно уточнити позовні
вимоги, до позову

Вказані документи необхідно
надати або надіслати до суду,
супровідним листом, з посиланням на
номер справи, у кількості з урахуванням
відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб.

У разі невиконання вимог цієї ухвали,
позовна заява буде вважатись неподаною
та буде повернута заявникові.

Копію ухвали про залишення позовної
заяви без руху, надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Н.В. Мирончук