АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Галичанського А. Д.

суддів: Перепелюк І.Б., Чупікової
В.В.

секретар Ковальчук Н.О.

за участю: ОСОБА_1 - її
представника ОСОБА_2, ОСОБА_3 -
представника відповідачів

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про зміну
черговості спадкування, за апеляційною
скаргою ОСОБА_1, в інтересах якої на
підставі довіреності діє ОСОБА_2, на
рішення Першотравневого районного
суду м.Чернівці від 25 листопада 2013 року,

в с т а н о в и
л а :

Рішенням Першотравневого районного
суду м.Чернівці від 25 листопада 2013 року
в задоволенні позову ОСОБА_1, в
інтересах якої на підставі довіреності
діє ОСОБА_2, до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про зміну
черговості спадкування відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить
скасувати вищезазначене рішення суду
та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги.

Вважає, що рішення суду першої
інстанції є необґрунтованим та таким,
що підлягає скасуванню в зв'язку з
неповним з'ясуванням судом обставин, що
мають значення для справи,
невідповідністю висновків суду
фактичним обставинам справи,
недоведеністю обставин, що мають
значення для справи, ухвалене з
порушенням і неправильним
застосуванням норм матеріального і
процесуального права.

22ц-107/14 р.
Головуючий у 1-й інстанції
Вольська-Тонієвич О.В.

Категорія 37
Доповідач
Галичанський А.Д.

Судом встановлено, що позивачка була
рідною сестрою ОСОБА_6, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1. Єдиним спадкоємцем після
смерті ОСОБА_6 став її чоловік - ОСОБА_7
Через чотири місяці після смерті
ОСОБА_6 ОСОБА_7 помер.

Після смерті ОСОБА_7 відкрилася
спадщина за заповітом від 05.11.2009 року,
за умовами якого він все своє майно
заповів ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Відмовляючи в задоволенні позову
ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з
того, що відповідачі по справі є
спадкоємцями після смерті ОСОБА_7 за
заповітом, а отже посилання позивачки в
своєму позові на норму ч.2 ст.1259 ЦК
України, а саме на те, що вона тривалий
час опікувалася, матеріально
забезпечувала та надавала допомогу
ОСОБА_7, у зв'язку з чим має право на
спадкування за законом разом з
чоловіком померлої сестри - ОСОБА_7, як
на задоволення позовних вимог, є
необґрунтованим.

Однак, встановивши фактичні обставини
по справі і прийшовши до правильного
висновку про відмову в задоволенні
позову суд помилково виходив з
вищевикладених обставин з огляду на
наступне.

В своїх позовних вимогах, підтриманих в
суді позивачка просила визнати за нею
право на спадкування за законом після
смерті ОСОБА_6 разом зі спадкоємцем
першої черги ОСОБА_7 та надати їй право
на спадкування за законом після смерті
ОСОБА_6 разом зі спадкоємцем першої
черги ОСОБА_7, єдиними
правонаступниками якого є ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 і які є спадкоємцями за
заповітом, а отже вони є належними
відповідачами в даній справі.

Відповідно до ч.2 ст.308 ЦК України не
може бути скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Колегія суддів, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції вважає, що
скарга підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Частиною 2 статті 1259 ЦК України
встановлено, що фізична особа, яка є
спадкоємцем за законом наступних черг,
може за рішенням суду одержати право на
спадкування разом із спадкоємцями тієї
черги, яка має право на спадкування за
умови, що вона протягом тривалого часу
опікувалася, матеріально
забезпечувала, надавала іншу допомогу
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був в
безпорадному стані.

Як роз'яснено в абзаці третьому пункту
6 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30 травня 2008 року № 7
безпорадним слід розуміти стан особи,
зумовлений похилим віком, тяжкою
хворобою або каліцтвом, коли вона не
може самостійно забезпечити умови
свого життя, потребує стороннього
догляду, допомоги та піклування.

Посилання позивача на те, що її сестра
ОСОБА_6 перебувала в безпорадному стані
в зв'язку з численними захворюваннями
та через похилий вік не знайшли свого
підтвердження належними та
допустимими доказами.

Зокрема, згідно висновку комісійної
судово-медичної експертизи № 015 від
23.04.2014 року у медичних документах на
ім'я ОСОБА_6 відсутні дані, які б
свідчили про наявність унеможливлення
здійснення нею функцій самостійного
пересування у просторі. Також відсутні
дані після 2000 року про стан
функціонування звукосприймаючого
апарату (слуху) та наявності тяжкого
захворювання. Зазначений висновок
експертизи в сукупності та
взаємозв'язку з іншими доказами по
справі не дає підстави суду зробити
висновок, що спадкодавець ОСОБА_6
перебувала в безпорадному стані.

За таких обставин, в задоволенні позову
в даній справі слід відмовити, а
рішення суду першої інстанції залишити
без змін.

Керуючись ст.ст. 307,308 ЦПК України,
колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну ОСОБА_1, в інтересах якої на
підставі довіреності діє ОСОБА_2,
відхилити.

Рішення Прешотравневого районного
суду м.Чернівці від 25 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно