АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3686/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Янжула О. С. Доповідач - Слоквенко
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд
Дніпропетровської області у складі:

Головуючого: - Слоквенка Г.П.,

Суддів: - Максюти Ж.І.,
Кочкової Н.О.,

при секретарі: - Пантелеєвій
Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
цивільну справу за позовом прокурора м.
Марганець в інтересах ОСОБА_6 до
державного підприємства
«Придніпровська залізниця», ОСОБА_7,
приватного акціонерного товариства
«Страхова група «ТАС» про стягнення
моральної шкоди за апеляційною скаргою
державного підприємства
«Придніпровська залізниця» на рішення
Марганецького міського суду
Дніпропетровської області від 20 лютого
2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2013 року прокурор м. Марганець в
інтересах ОСОБА_6 звернувся до суду з
вищевказаним позовом, обґрунтовуючи
свої вимоги тим, що в результаті аварії,
що сталася 12 жовтня 2010 року на
залізничному переїзді в с. Городище, в
районі м. Марганець ОСОБА_6 отримала
чисельні травми - переломи ніг та ребер,
тривалий час знаходилась на лікуванні.
За наслідками даного випадку їй
завдано моральну шкоду. Просить суд
стягнути солідарно з Державного
підприємства «Придніпровська
залізниця», ОСОБА_7 моральну шкоду в
розмірі 100 000 гривень, оскільки вони є
власниками джерел підвищеної
небезпеки, внаслідок взаємодії яких
ОСОБА_6 завдано шкоду та ПАТ «СГ «ТАС» -
2550 грн., оскільки страхова компанія
зобов'язана нести відповідальність в
силу Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів"(а.с. 1-5).

Рішенням Марганецького міського
суду Дніпропетровської області від 20
лютого 2014 року позов прокурора м.
Марганець в інтересах ОСОБА_6 до ДП
«Придніпровська залізниця», ОСОБА_7 та
ПАТ «СГ «ТАС» про стягнення моральної
шкоди - задоволено. Стягнуто солідарно
з ДП «Придніпровська залізниця» та
ОСОБА_7 (НОМЕР_3) на користь ОСОБА_6 в
рахунок відшкодування моральної шкоди
100 000 грн. Стягнуто з ПАТ «СГ «ТАС» на
користь ОСОБА_6 - 2550 грн. Стягнуто
солідарно з ДП «Придніпровська
залізниця», ОСОБА_7 (НОМЕР_3), ПАТ «СГ
«ТАС» судовий збір на користь держави в
розмірі 114, 70 грн.(а.с. 95-98).

В апеляційній скарзі ДП
"Придніпровська залізниця",
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права та
невідповідність висновків суду
обставинам справи, - просить скасувати
рішення суду та ухвалити нове, яким в
задоволенні позовних вимог до ДП
"Придніпровська залізниця" про
стягнення моральної шкоди відмовити, в
іншій частині рішення суду залишити
без змін( а.с. 101-108).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених вимог, колегія
суддів вважає за необхідне апеляційну
скаргу відхилити, а рішення суду
залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, що 2 жовтня 2010 року на
залізничному переїзді в с. Городище, в
районі м. Марганець сталася ДТП, що
підтверджується Актом розслідування
причин та обставин
дорожньо-транспортної пригоди, що
сталася 12 жовтня 2010 року на
залізничному переїзді 115 км+566 м
перегону Нікополь-Марганець
Криворізької дирекції залізничних
перевезень Придніпровської залізниці
від 12-13 жовтня 2010 року, відповідно до
якого в результаті зіткнення загинуло
43 особи та 10 осіб травмовано. В
результаті аварії, що сталася на
залізничному переїзді в с. Городище, в
районі м. Марганець ОСОБА_6 отримала
чисельні травми - переломи ніг та ребер,
тривалий час знаходилась на лікуванні.
За наслідками даного випадку їй
завдано моральну шкоду, що
підтверджується копією акту
розслідування причин
дорожньо-транспортної пригоди, що
сталася 12 жовтня 2010 року. Відповідно до
Акту розслідування причин та обставин
дорожньо-транспортної пригоди, що
сталася 12 жовтня 2010 року на
залізничному переїзді 115 км+566 м
перегону Нікополь-Марганець
Криворізької дирекції залізничних
перевезень Придніпровської залізниці
від 12-13 жовтня 2010 року, автобус БАЗ-А079
«Еталон», державний номер НОМЕР_1,
належить ПП «ОСОБА_9», перевізник ПП
«Ремсервіс», ліцензія на перевезення
НОМЕР_4, дійсна до 29.11.2014 року, видана на
фізичну особу ОСОБА_7, який мешкає за
адресою 53400, АДРЕСА_1. Автобус
здійснював рейс за маршрутом «Б» у
місті Марганець. Електровоз ВЛ-8 №1583.
приписаний до Криворізького
локомотивного депо Придніпровської
залізниці. Побудований 10.01.1967 на
Тбіліському електровозобудівному
заводі. Згідно Полісу ВЕ 0789663
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів від 19 листопада 2009 року з ПАТ
«СГ «ТАС» ОСОБА_7 застрахував цивільну
відповідальність за шкоду, завдану
третім особам під час ДТП. Строк дії з 20
листопада 2009 року до 19 листопада 2010
року, забезпечений транспортний засіб -
автобус БАЗ А 079-04, номерний знак НОМЕР_2.
Згідно з зазначеним полісом ПАТ «СГ
«ТАС» несе відповідальність за шкоду,
заподіяну життю, здоров'ю, майну
потерпілих внаслідок експлуатації
забезпеченого транспортного засобу.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з положень ст.
1187, 1188, 1190 ЦК України та, вирішуючи
питання про розмір завданої позивачу
моральної шкоди, суд врахував значні
тяжкі зміни життєвих зв'язків позивача,
глибину душевних страждань, інших
обставин справи, з урахуванням вимог
розумності і справедливості.

Вказані висновки зроблені судом без
порушення норм матеріального та
процесуального права. Відповідно до
ст.1187 ЦК України, шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку. Особа, яка
здійснює діяльність, що є джерелом
підвищеної небезпеки, відповідає за
завдану шкоду, якщо вона не доведе, що
шкоди було завдано внаслідок
непереборної сили або умислу
потерпілого. А за ч.2 ст.1188 ЦК України,
особа, яка здійснює діяльність, що є
джерелом підвищеної небезпеки,
відповідає за завдану шкоду, якщо вона
не доведе, що шкоди було завдано
внаслідок непереборної сили або умислу
потерпілого.

Відповідно до ст.23 ЦК України, моральна
шкода відшкодовується грішми, іншим
майном або в інший спосіб. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.
Отже, суд при визначенні розміру
моральної шкоди врахував той факт, що
ОСОБА_6 внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки завдано
тяжких травм, що привели до змін
життєвих зв'язків, врахував глибину
душевних страждань, інші обставини
справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що
суд першої інстанції прийшов до
необґрунтованого висновку про
необхідність стягнення моральної
шкоди у солідарному порядку - не є
підставою для скасування рішення,
оскільки згідно роз'яснень постанови
пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013
року «Про деякі питання застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки» особи, які спільно завдали
шкоди, тобто завдали неподільної шкоди
взаємопов'язаними, сукупними діями, або
діями з єдністю наміру, несуть
солідарну відповідальність перед
потерпілими (статті 543, 1190 ЦК). У такому
самому порядку відповідають особи, які
здійснюють діяльність, що є джерелом
підвищеної небезпеки, за шкоду, завдану
внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки іншим особам.

Посилання ДП "Придніпровська
залізниця" у апеляційній скарзі про
залишення судом без уваги: відсутності
сукупних дій водія автобусу БАЗ-А079
ОСОБА_8 та локомотивної бригади
електровоза ВЛ-8 № 1583 у заподіянні
позивачу шкоди, надання позивачу
фінансової допомоги та наявності
рішень суддів України, щодо
неоднозначного застосування ст.1188,1190
ЦК України, зводяться до
одностороннього тлумачення
регулюючого спірні правовідносини
законодавства лише на свою користь та
переоцінки доказів, яким суд дав
належну оцінку за своїм внутрішнім
переконанням відповідно до вимог ст. 212
ЦПК України.

Разом з тим, стягуючи з
відповідачів солідарно судові витрати
по справі в розмірі 114, 70 грн. суд першої
інстанції не врахував, що нормами
діючого законодавства не передбачено
стягнення судових витрат в такому
порядку, тому колегія суддів вважає за
необхідне рішення суду в цій частині
змінити на підставі ст. 309 ЦПК України,
стягнувши з відповідачів судовий збір
в дохід держави в розмірі по 38,20 грн. з
кожного.

Керуючись ч.3 ст. 209, ст. 307, 309 ЦПК
України, апеляційний суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу державного
підприємства "Придніпровська
залізниця" задовольнити частково.

Рішення Марганецького міського
суду Дніпропетровської області від 20
лютого 2014 року в частині розподілу
судових витрат - змінити, стягнувши з
державного підприємства
"Придніпровська залізниця", ОСОБА_7,
Приватного акціонерного товариства
"Страхова група "ТАС" судовий збір в
дохід держави в розмірі по 38,20 грн. з
кожного.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Судді: