РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/916/14-ц

пр. № 2/759/1879/14

29 травня 2014 року
м.
Київ

Святошинський районний суд м.
Києва у складі головуючого судді
Ключника А.С. за участю секретаря
Борисенко А.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні, в залі
судових засідань цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Інтернет-Магазину
«ІНФОРМАЦІЯ_1» в особі ФОП ОСОБА_2, про
захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 17.01.2014 року звернувся до
суду з позовом до Інтернет-Магазину
«ІНФОРМАЦІЯ_1» в особі ФОП ОСОБА_2, про
захист прав споживачів, в якому просив
стягнути з ФОП ОСОБА_2 на свою користь
неустойку у розмірі 4 144,50 грн., а також
моральну шкоду у сумі 2000 грн.

Позов обґрунтовано тим, що 26.12.2012
року позивачем було придбано в
Інтернет-Магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1»
телевізор марки «Philips» модель - 42PFL4007H/12
серійний номер FZ2C, що
підтверджується товарним чеком №777852
від 26.12.2012 року.

Через деякий час експлуатації
згаданого телевізору на екрані
з'явилась синя смуга, у зв'язку з чим
зображення відтворювалось неякісно.

30.08.2013 року позивач передав
телевізор до пункту прийому товарів
«ІНФОРМАЦІЯ_1» для гарантійного
обслуговування, який знаходиться за
адресою: м. Київ, пр-т. Московський, 6 з
метою встановлення причини
несправності та ремонту телевізора, що
підтверджується квитанцією №КВ-0011155
від 30.08.2013 року.

Враховуючи, що орієнтовний строк
виконання ремонту становив 90 робочих
днів, позивач направив до
Інтернет-Магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1»
письмову вимогу про надання йому на час
ремонту телевізору аналогічної марки
та модифікації. Проте, вказаний лист не
був доставлений адресату, що
підтверджується повернутим конвертом
від 21.10.2013 року. Така ж сама вимога була
направлена на поштову адресу
Інтернет-Магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», а
саме: АДРЕСА_1, що підтверджується
фіскальним чеком від 01.10.2013 року.

Оскільки станом на 28.10.2013 року на
письмову вимогу позивача щодо надання
йому на час ремонту телевізору
аналогічної марки та модифікації
виконано не було та жодного
повідомлення від Інтернет-Магазину
«ІНФОРМАЦІЯ_1» про дату та час доставки
не надходило, позивач направив до
вищевказаного магазину претензію з
вимогою сплати йому неустойки за
затримку виконання вимоги про надання
товару аналогічної марки в розмірі 994, 68
грн.

17.12.2013 року позивачу надійшов
лист від Інтернет-Магазину
«ІНФОРМАЦІЯ_1», в якому його повідомили,
що телевізор з обмінного фонду марки
Samsung UE-32F5000AKXUA позивач може отримати за
адресою: м. Київ, вул. Столичне шосе, 100,
який знаходиться з 15.10.2013 року і що про
це позивача неодноразово повідомляли.

23.12.2013 року позивач забрав свій
відремонтований телевізор марки «Philips»
модель - 42PFL4007H/12 серійний номер FZ2C,
за адресою: м. Київ, вул. Столичне шосе,
100.

Таким чином, станом на 23.12.2013 року
затримка виконання вимоги про надання
товару аналогічної марки склала 75 днів,
вартість придбаного позивачем
телевізора = 5526,00 грн., таким чином 1% від
вказаної суми складає 55, 26 грн. за кожен
день затримки виконання вимоги (55,26 грн.
? 75 = 4144,50 грн.).

Окрім того, позивачем зазначено,
що у зв'язку з продажем відповідачем
йому неякісного товару, позивачу
завдано моральну шкоду, яку останній
оцінює в розмірі 2000 грн.

З огляду на зазначені обставини,
керуючись ст.ст. 8, 22 Закону України «Про
захист прав споживачів» позивач
змушений був звернутися до суду за
захистом свого порушеного права.

В судовому засіданні 29.05.2014 року
представник позивача ОСОБА_3 позов
підтримала у повному обсязі з підстав
викладених у позовній заяві.

Відповідач до суду не з'явився,
про день та час розгляду справи був
належним чином повідомленим, про
причини своєї неявки суд повідомив у
письмових запереченнях про можливість
розгляду справи без його участі, а тому
суд вважає за можливе слухати справу у
відсутності відповідача за наявними у
справі доказами, ухваливши по справі за
згодою представника позивача та
відповідно до ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України,
заочне рішення.

У своїх письмових запереченнях
відповідач зазначив, що позивач
справді 30.08.2013 року звернувся до
відповідача з приводу недоліків які
мав телевізор. Відповідач в свою чергу
прийняв товар з метою його передачі на
сервісне обслуговування до
авторизованого сервісного центру
виробника, що підтверджується
квитанцією №КВ-0011155 від 30.08.2013 року. При
підписанні квитанції позивач був
ознайомлений зі строком проведення
сервісного обслуговування, про що
свідчить його підпис у згаданій
квитанції.

15.10.2013 року отримавши письмову
претензію позивача надати на час
ремонту товар з обмінного фонду,
позивачу було надано відповідь, що він
може отримати товар з обмінного фонду
на час ремонту, а саме телевізор Samsung
UE-32F5000AKXUA, що є найбільш схожим за своїми
характеристиками з товаром позивача,
але позивач відмовився від свого права
на отримання товару з обмінного фонду.
Згідно Акту авторизованого сервісного
центру «Комел» товар був готовий 26.11.2013
року, про що позивач неодноразово
повідомлявся. Таким чином, відповідач
просив відмовити позивачу у
задоволенні його позову, а також щодо
стягнення моральної шкоди (а.с. 31-32).

Суд, заслухавши пояснення
представника позивача, з'ясувавши
обставини справи, дослідивши письмові
докази по справі, дійшов висновку, що у
задоволенні позову слід відмовити з
наступних підстав.

Відповідно до ст.1 ЦПК України
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Згідно положень ст. 4 ЦПК України
суд, здійснюючи правосуддя, захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб у спосіб, визначений законами
України.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим.

Згідно пунктів 1-4 ч.1 ст. 214 ЦПК
України під час ухвалення рішення суд
вирішує такі питання: 1) чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; 2) чи є інші
фактичні дані (пропущення строку
позовної давності тощо), які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; 3) які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; 4) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено судом 26.12.2012 року
позивачем було придбано в
Інтернет-Магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1»
телевізор марки «Philips» модель - 42PFL4007H/12
серійний номер FZ2C, що
підтверджується товарним чеком №777852
від 26.12.2012 року (а.с. 5).

30.08.2013 року позивач передав
телевізор до пункту прийому товарів
«ІНФОРМАЦІЯ_1» для гарантійного
обслуговування, який знаходиться за
адресою: м. Київ, пр-т. Московський, 6 з
метою встановлення причини
несправності та ремонту телевізора, що
підтверджується квитанцією №КВ-0011155
від 30.08.2013 року (а.с. 6).

Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України
«Про захист прав споживачів», у разі
виявлення протягом встановленого
гарантійного строку істотних
недоліків, які виникли з вини виробника
товару (продавця, виконавця) або
фальсифікації товару, підтверджених за
необхідності висновком експертизи,
споживач, в порядку та у строки, що
встановлені законодавством і на
підставі обов'язкових для сторін
правил чи договору, має право за своїм
вибором вимагати від продавця або
виробника:

1) розірвання договору та
повернення сплаченої за товар грошової
суми;

2) вимагати заміни товару на такий
же товар або на аналогічний, з числа
наявних у продавця (виробника), товар.

Відповідно до ч. 9 ст. 8 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
при пред'явленні споживачем вимоги про
безоплатне усунення недоліків товару
вони повинні бути усунуті протягом
чотирнадцяти днів з дати його
пред'явлення або за згодою сторін в
інший строк.

Як вбачається з письмових доказів
- квитанції №КВ-0011155 від 30.08.2013 року,
позивач звернулась до пункту прийому
товарів «ІНФОРМАЦІЯ_1» для
гарантійного обслуговування, який
знаходиться за адресою: м. Київ, пр-т.
Московський, 6 з метою встановлення
причини несправності та ремонту
телевізора. У згаданій квитанції
зазначено, що орієнтовний строк
виконання ремонту становить 90 робочих
днів (а.с. 6).

Згідно Акту авторизованого
сервісного центру «Комел» товар був
готовий 26.11.2013 року, про що позивач був
повідомлений (а.с. 33).

Отже, зважаючи, що позивач та
відповідач погодили інший термін
ремонту (90 робочих днів), що відповідає
вимогам чинного законодавства, і товар
було відремонтовано у строки погоджені
сторонами, то суд не вбачає підстав для
задоволення позовних вимог позивача з
приводу стягнення з відповідача
неустойки в сумі 4144,50 грн.

Також не підлягають задоволення
вимоги позивача щодо стягнення з
відповідача моральної шкоди, з огляду
на наступне.

Відповідно до п.5) ч.1 ст.4 Закону
України «Про захист прав споживачів»
споживач має право на відшкодування
майнової та моральної шкоди, завданої
внаслідок недоліків продукції (дефекту
в продукції), відповідно до закону.

Згідно зі ст. 23 ЦК України
моральна шкода полягає: 1) у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; 2) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; 4) у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується
грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Відповідно до абз. 2 ч.3 ст. 23 ЦК
України розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Право на відшкодування моральної
шкоди виникає за наявності
передбачених законом умов або підстав
відповідальності за заподіяну шкоду
(постанова Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4).

З огляду на п.5 постанови Пленуму
Верховного Суду України, зобов'язання
відшкодувати моральну шкоду виникає за
наявності: а) моральної шкоди, як
наслідку порушення особистих
немайнових прав або посягання на інші
нематеріальні блага; б) неправомірних
рішень, дій чи бездіяльності
заподіювача шкоди; в) причинного
зв'язку між неправомірною поведінкою і
моральною шкодою; г) вини заподіювача
шкоди.

Факт завдання позивачу моральної
шкоди внаслідок недоліків наданих йому
послуг, протиправних діянь відповідача
по відношенню до позивача, які б мали
причинно-наслідковий зв'язок з
душевними хвилюваннями позивача чи з
погіршенням стану здоров'я позивача, як
і безпосередньо факт погіршення стану
здоров'я позивача, останнім не
недоведені.

Як при зверненні до суду, так і в
ході розгляду справи, представником
позивача не був підтверджений жодними
допустимими доказами факт заподіяння
позивачу моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, а також з чого позивач
виходив оцінюючи її у розмірі 2000 грн.

Отже, законних підстав для
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про
відшкодування моральної шкоди в
розмірі 2000 грн. суд також не вбачає.

Таким чином, оцінюючи зібрані по
справі докази в їх сукупності та
співставленні, належності,
допустимості, достовірності кожного
доказу окремо, а також їх достатності і
взаємному зв'язку, суд приходить до
висновку про необґрунтованість
позовних вимог, не доведеністю їх
належними і допустимими доказами, у
зв'язку з чим вважає за необхідне
відмовити позивачу в задоволенні його
позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 23, 1167 ЦК України,
ст.ст. 4, 8 Закону України «Про захист
прав споживачів», ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88,
169, 179, 209, 212-215, 218, 223, 224-226, 292, 294 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Інтернет-Магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» в
особі ФОП ОСОБА_2, про захист прав
споживачів - відмовити.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
А. Ключник