АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/3909/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/2720/14
Головуючий у 1-й інстанції Кузіна Ж. В.
Доповідач Обідіна О. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Обідіної О.І.

Суддів : Панченка О.О., Прядкіної О.В.

При секретарі : Кальник А.М.

Розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та
представника відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 на рішення Київського районного
суду м. Полтави від 22 липня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А
:

Рішенням Київського районного суду м.
Полтави від 22 липня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
матеріальну шкоду в розмірі 6978 грн. 79
коп. та моральну шкоду в розмірі 15000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір у розмір 487 грн. 20 коп.

У задоволенні інших позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні питання про визначення
розміру заподіяної моральної шкоди,
просить в цій частині рішення
скасувати та постановити нове про
задоволення його вимог в повному
обсязі.

Також апеляційну скаргу подав
представник відповідача ОСОБА_3,в якій
поставив питання про скасування
судового рішення як постановленого з
порушенням норм матеріального права,
при неповному дослідженні доказів,
висновки якого не відповідають
обставинам по справі. Зокрема, вважає,
що позивачем не доведено зв'язку між
ДТП та отриманням ІІІ групи
інвалідності, з огляду на його
захоплення таким контактним видом
спорту як футбол.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, учасників процесу, що
з'явились в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційних скарг, приходить до
висновку, що останні задоволенню не
підлягають за таких обставин.

Відповідно ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Згідно п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

За змістом ст. 61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній справі, що набрало законної
сили, не доказуються при розгляді інших
справ, у яких беруть участь ті саме
особи або особа, щодо якої встановлено
ці обставини.

Так, рішенням Київського районного
суду м. Полтави від 18 листопада 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Полтавської області
від 19 травня 2014 року, встановлено факт
ДТП 5 травня 2013 року в с. Погарщина
Лохвицького району Полтавської
області внаслідок наїзду автомобіля
ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням
ОСОБА_2 на ОСОБА_1 та ОСОБА_4, які котили
мопед по проїжджій частині.

Внаслідок ДТП позивач ОСОБА_5 отримав
ушкодження здоров'я у вигляді
чисельних переломів, множинних
забивних ран мозку, голови, обличчя,
правої ступні, струс головного мозку та
інше, у зв'язку з чим тривалий час
лікувався.

Згідно довідки МСЕК від 27 березня 2014
року ОСОБА_1 встановлена ІІІ група
інвалідності.

На підставі наданих позивачем доказів
щодо понесених матеріальних витрат на
лікування в сумі 6978 грн. 79 коп. та з
урахуванням завданої моральної шкоди
внаслідок ДТП, яку суд оцінив у 15000 грн.,
він дійшов висновку про наявність
підстав для часткового задоволення
позовних вимог.

З вказаним висновком колегія суддів
погоджується, виходячи з наступного.

За змістом ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я;

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода відшкодовується
незалежно від вини органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим, органу місцевого
самоврядування, фізичної або юридичної
особи, яка її завдала якщо шкоди
завдано каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю фізичної особи
внаслідок дії джерела підвищеної
небезпеки;

Посилання представника апелянта на
відсутність причинно-наслідкового
зв'язку між діями відповідача та
отримання позивачем травм, наявність
яких послужила підставою для
встановлення останньому ІІІ групи
інвалідності та його припущення щодо
отримання таких травм внаслідок
заняття футболом, не можуть прийматись
до уваги, оскільки суперечать зібраним
по справі доказам та встановленим
судовим рішенням обставинам про
отримання потерпілим ОСОБА_1 тілесних
ушкоджень в дорожньо-транспортній
пригоді.

Зокрема, матеріали справи свідчать про
те, що внаслідок зіткнення з
транспортним засобом під керуванням
ОСОБА_2, потерпілий ОСОБА_1 отримав
чисельні переломи, політравми, йому
було проведено декілька операцій, в
тому числі і пов'язаних з обмеженням
останнього в рухливому способі життя,
що в подальшому унеможливило зайняття
ним улюбленим видом спорту - футболом.

Вказані обставини свідчать поро
відсутність підстав для я задоволення
апеляційної скарги представника
ОСОБА_2

Щодо доводів апеляційної скарги
ОСОБА_1 про недостатність визначеного
судом розміру морального
відшкодування, то колегія суддів
приходить до висновку про
обґрунтованість судового рішення в цій
частині, оскільки встановлення розміру
відшкодування в 15000 грн. ґрунтується на
принципах співмірності, розумності та
справедливості.

Так, місцевим судом вірно враховано
характер та обсяг фізичних та
моральних страждань позивача, які
пов'язані з чисельними травмами та
переломами, перенесеними операціями,
вимушеним малорухливим способом
життя.

За вказаних обставин колегія суддів не
вбачає підстав для скасування чи зміни
судового рішення, яке постановлено з
дотриманням вимог матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 314, 317,
319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та
представника відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Полтави від 22 липня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів в
касаційному порядку.

Судді :

З оригіналом згідно.