АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Котули Л.Г.

при секретарі: Круглику В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 15 липня 2014 року

в справі за позовом Державної
іпотечної установи до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за договором
про іпотечний кредит, пені та
інфляційних витрат.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2013 р. Державна іпотечна
установа звернулася у суд з позовом до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
договором про іпотечний кредит, пені та
інфляційних витрат.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим,
що відповідачка взяті на себе
зобов'язання за договором про
іпотечний кредит належним чином не
виконує, у зв'язку з чим утворилася
заборгованість, які підлягає стягненню
на користь Державної іпотечної
установи, як нового кредитора за
договором про відступлення права
вимоги.

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 15 липня 2014 р. позов
задоволено. Постановлено стягнути з
ОСОБА_1 на користь Державної іпотечної
установи заборгованість за договором
про іпотечний кредит, в сумі 1 175 245 грн. 10
коп. Вирішено питання розподілу
судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідачка,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин справи, порушення та
неправильне застосування норм
матеріального права, зокрема на ту
обставину, що Державною іпотечною
установою не було повідомлено її, як
боржника, про зміну кредитора у
зобов'язанні, просить рішення суду
першої інстанції скасувати та ухвалити
по справі нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши
представника відповідача, який
підтримав апеляційну скаргу та просив
її задовольнити, представника
позивача, який заперечував проти
задоволення апеляційної скарги,
вивчивши матеріали справи, обговоривши
доводи апеляційної скарги, вважає
апеляційну скаргу такою, що не підлягає
задоволенню, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи, 24
квітня 2012 р. між ПАТ «Ерде банк» та
ОСОБА_1 було укладено договір про
іпотечний кредит №К-44/12 про надання
грошових коштів в сумі 1 000 000 грн. на
придбання (набуття) у власність
окремого житлового будинку та
земельної ділянки АДРЕСА_1, зі сплатою 15
процентів річних, сплатою щомісячних
платежів в сумі не менше 16 133 грн. 50 коп.
та кінцевим терміном погашення до 23
квітня 2022 р. /а.с.6-11/.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за договором того ж дня між
сторонами було укладено іпотечний
договір на зазначені об'єкти
нерухомості /а.с.18-24/.

31 травня 2012 р. між ПАТ «Ерде банк» та
Державною іпотечною установою було
укладено договір відступлення права
вимоги №295/12, за умовами якого до
останнього перейшло право вимоги за
зазначеними договорами про іпотечний
кредит та іпотечним договором, на суму
996 366 грн. 50 коп. /а.с.27-30/.

Згідно довідки про стан заборгованості
за договором про іпотечний кредит
станом на 05 червня 2014 р. ОСОБА_1, у
зв'язку з неналежним виконанням умов
договору, має заборгованість, в сумі 1 175
245 грн. 10 коп. /а.с.91/

Задовольняючи позовні вимоги районний
суд, з урахуванням положень ст.525-527, 530,
546, 549, 599, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України, виходив
з того, що ОСОБА_1 взяті на себе
зобов'язання за договором належним
чином не виконує, у зв'язку з чим
утворилася заборгованість, яка
підлягає стягненню, із врахуванням
штрафних санкцій на користь позивача,
як нового кредитора у зобов'язанні.

Такі висновки суду першої інстанції
колегія суддів визнає законними й
обґрунтованими. Вони повністю
узгоджуються з сукупністю зібраних у
справі й належно оцінених у рішенні
доказів.

Твердження апеляційної скарги про те,
що в порушення вимог ст.517 ЦК України
позивачем не було направлено
відповідачці повідомлення про зміну
кредитора у зобов'язанні не
заслуговують на увагу, остільки
спростовуються доказами, долученими
до справи.

Так, до матеріалів справи в суді
апеляційної інстанції представником
позивача було долучено повідомлення
ПАТ «Ерде банк» від 01 червня 2012 р. про
відступлення права вимоги Державній
іпотечній установі, на якому міститься
підпис ОСОБА_1, що свідчить про її
ознайомлення зі зміною кредитора у
зобов'язанні /а.с.132/.

Крім того, відповідно до претензії
№5889/15/4 від 17 грудня 2012 р. Державна
іпотечна установа повідомила
відповідачку про укладення договору
про відступлення права вимоги та
наявність заборгованості за договором
про іпотечний кредит, яку остання
отримала 29 грудня 2012 р., про що свідчить
її підпис на зворотному повідомленні
/а.с.134-135/.

Враховуючи викладене та оцінюючи
належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо,
достатність і взаємний зв'язок у їх
сукупності, колегія суддів вважає
законними й обґрунтованими висновки
районного суду про наявність правових
підстав до задоволення позовних вимог.

Справа судом розглянута повно та
об'єктивно. Норми матеріального і
процесуального права застосовано
правильно.

Викладені у рішенні висновки
відповідають обставинам справи та
долученим до справи доказам й доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 15 липня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом 20 днів з моменту
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого спеціалізованого суду
з розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді:

Справа № 752/13618/13-ц

№ апеляційного провадження:
22-ц/796/11307/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Чередніченко Н.П.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Слюсар Т.А.