Справа № 154/1225/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Канівець Л.Ф. Провадження №
22-ц/773/1441/14 Категорія: 41 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі :

головуючого судді - Подолюка В.А.,

суддів Шевчук Л.Я.,Киці С.І.,

при секретарі - Янко О.А.,

з участю представника позивача Рудися
Р.В.,

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача -
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Молодіжно-культурного центру
«Метелик» в формі товариства з
обмеженою відповідальністю до ОСОБА_2
про спростування відомостей, що не
відповідають дійсності та
відшкодування моральної шкоди, за
апеляційною скаргою позивача
Молодіжно-культурного центру
«Метелик» в формі товариства з
обмеженою відповідальністю на рішення
Володимир-Волинського міського суду
Волинської області від 12 серпня 2014 року
, -

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2014 року Молодіжно-культурний
центр «Метелик» в формі товариства з
обмеженою відповідальністю звернувся
в суд з позовом до ОСОБА_2 про
спростування відомостей, що не
відповідають дійсності та
відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивував тим, що 16
березня 2014 року на площі Героїв у м.
Володимир-Волинському відбулося
народне віче де ОСОБА_2 представившись
співголовою громадської організації
«Майдан» в присутності жителів міста
та району, представників засобів
масової інформації, без будь-яких
правових підстав висловлювала
звинувачення на адресу позивача про те,
що в даному закладі вільно продаються
наркотичні засоби, безперешкодно
продають алкогольні напої
неповнолітнім, організовано
підпільний ігровий бізнес, які були
зафіксовані засобами масової
інформації. Відповідач такими діями
поширила відносно
молодіжно-культурного центру
«Метелик» відомості, які не
відповідають дійсності, принижують
ділову репутацію позивача, оскільки
громадяни стали відмовлятися від
відвідування закладу, не рекомендують
відвідувати його своїм знайомим, що
призвело до зменшення прибутків.

Поширення відповідачкою негативної
інформації про молодіжно-культурний
центр «Метелик» також негативно
вплинуло на його ділові стосунки з
партнерами та завдало моральної шкоди.
У зв'язку з цим, позивач просив визнати
недостовірними поширені відповідачем
16 березня 2014 року відомості та
зобов'язати ОСОБА_2, шляхом виступу на
наступному Народному Віче або шляхом
публікації у місцевих засобах масової
інформації, спростувати зазначені
відомості та стягнути з відповідача на
користь позивача 50000 грн. компенсації
на відшкодування моральної шкоди, 550
грн. судового збору та 5000 грн. витрат за
надання правової допомоги.

Рішенням Володимир-Волинського
міського суду Волинської області від 12
серпня 2014 року в позові відмовлено.

Позивач не погоджуючись з судовим
рішенням подав апеляційну скаргу, в
якій, покликаючись на незаконність
рішення суду із-за порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
невідповідності висновків суду
встановленим обставинам справи, просив
скасувати оскаржуване ним рішення і
ухвалити нове про задоволення позову.
Зокрема зазначив, що судом
безпідставно не було взято до уваги
відеозапис з виступом відповідачки,
безпідставно суд покликається як на
належний доказ висновок доктора
філологічних наук, професора ОСОБА_5,
оскільки ця відповідь не є експертним
висновком. Тому, через відсутність
доказів на підтвердження викладених
ОСОБА_2 звинувачень на адресу позивача,
в суду не було підстав для відмови в
задоволені позову.

В судовому засіданні представник
позивача Рудись Р.В. апеляційну скаргу
підтримав в повному обсязі, відповідач
ОСОБА_2 та представник відповідача
ОСОБА_3 апеляційну скаргу просять
відхилити, рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, перевіривши
законність та обгрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду першої інстанції залишенню без
змін, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 березня 2014 року
на площі Героїв у
м.Володимир-Волинському під час віче,
ОСОБА_2 у своєму виступі зазначила
наступне:

«І п'яте-основне питання, яке мене як
жительку міста, як молодь, як майбутнє
цього міста турбує-це про закриття
оцього «гадючника», який називається
«Метелик», як «розсадника» бандитизму,
наркоманії, підпільного ігрового
бізнесу, алкоголізму неповнолітніх.
Кому треба факти в мене факти є-до
прикладу, один з охоронців, якого там же
затримали за розповсюдження
наркотиків, відсидівши строк, його
ОСОБА_6, знову ж прийняв в свої обійми.
Власник якого не має поваги ні до
духовних цінностей, ні до моральних
цінностей нашого міста, не може
забезпечити правопорядок та букви
законності, і є його сам систематичним
порушником. Закрити цей заклад, щоб ним
в нашому місті не смерділо. Не має чого
розбещувати нашу молодь…»

Відповідно до ст. 94 ЦК України, юридична
особа, має право на недоторканність її
ділової репутації, на таємницю
кореспонденції, на інформацію та інші
особисті немайнові права, які можуть їй
належати.

Згідно ст. 16 цього Кодексу кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом особистого немайнового або
майнового права та інтересу та
вимагати відшкодування майнової шкоди,
моральної(немайнової) шкоди.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у п.15 постанови від 27 лютого 2009
року №1 «Про судову практику у справах
про захист гідності та честі фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної та юридичної особи» при
розгляді справ зазначеної категорії
суди повинні мати на увазі, що
юридичним складом правопорушення,
наявність якого може бути підставою
для задоволення позову, є сукупність
таких обставин: а) поширення
інформації, тобто доведення її до
відома хоча б одній особі у будь-який
спосіб; б) поширена інформація
стосується певної фізичної чи
юридичної особи, тобто позивача; в)
поширення недостовірної інформації,
тобто такої, що не відповідає
дійсності; г) поширення інформації, що
порушує особисті немайнові права, або
завдає шкоди відповідним особистим
немайновим благам, або перешкоджає
особі повно і своєчасно здійснювати
своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід
розуміти: опублікування її у пресі,
передання по радіо, телебаченню чи з
використанням інших засобів масової
інформації, а також в іншій формі хоча б
одній особі.

Негативною слід вважати інформацію, в
якій стверджується про порушення
особою, зокрема, норм чинного
законодавства, вчинення будь-яких
інших дій(наприклад, порушення
принципів моралі, загальновизнаних
правил співжиття, неетична поведінка в
особистому, суспільному чи політичному
житті тощо) і, яка на думку позивача,
порушує його право на повагу до
гідності, честі чи ділової репутації.

Спростування поширеної недостовірної
інформації повинно здійснюватися
незалежно від вини особи, яка її
поширила.

Отже, згідно з наведеними вимогами
закону та роз'ясненнями Пленуму,
цивільно - правова відповідальність за
цією нормою у вигляді покладення
обов'язку спростування, на якому
наполягає позивач, та відшкодування
моральної шкоди настає лише за
наявності одночасно зазначених
складових правопорушення.

Суд першої інстанції відмовляючи в
задоволенні позову з посиланням на
положення ч. 1, 2 ст. 30 Закону України
«Про інформацію» обґрунтовував свої
висновки тим, що аналіз цих
висловлювань дає підстави вважати, що в
даному випадку не має факту поширення
відносно позивача негативної
інформації, яка принижує його честь,
гідність, ділову репутацію та
спричинила моральну шкоду оскільки
відповідач ОСОБА_2 висловлювала
критику та давала негативну оцінку
діяльності центру, що носили характер
оціночних суджень.

Такі висновки суду першої інстанції, як
вважає колегія суддів, ґрунтуються на
вимогах наведеного законодавства,
відповідають встановленим обставинам
справи та узгоджуються з висновком
доктора філологічних наук, професора
ОСОБА_5 щодо характеру оціночних
суджень у виступі ОСОБА_2

Так, зі змісту всього тексту виступу
відповідачки на Народному Віче 16
березня 2014 року, в частині, що
оскаржується позивачем, відповідач
висловила стурбованість у вигляді
суб'єктивної позиції щодо діяльності
МКЦ «Метелик» та можливого способу
вирішення проблеми по недопущенню
вчинення правопорушень неповнолітніми
у даному закладі, що узгоджується з
фактами, зазначеними
Володимир-Волинським МВ УМВС України у
Волинській області від 26 травня 2014 року
№15/6342(а.с.30,36).

Крім того, позивачем відповідно до ч. 3
ст. 10,ч. 1 ст. 60 ЦПК України не доведений
факт, що поширена відповідачем
інформація негативно відобразилася на
діяльності центру.

Щодо доводів апеляційної скарги про
неврахування судом першої інстанції
відсутності доказів на підтвердження
наведених ОСОБА_2 фактів і
неправильного вирішення у зв'язку з цим
позовних вимог в частині визначення
інформації недостовірною. Вказані
доводи не можуть бути підставою для
скасування або зміни оскаржуваного
позивачем рішення, оскільки в даному
випадку мають місце оціночні судження,
а не висловлювання, які містять
фактичні дані щодо неправомірності
діяльності установи.

Доводи особи, яка подала
апеляційну скаргу, про порушення судом
норм ст.179,212,213 ЦПК України є власним
тлумаченням норм процесуального права
та встановлених обставин справи, які
були предметом дослідження суду першої
інстанції і яким суд дав правильну
юридичну оцінку на постановив законне
і обґрунтоване рішення про відмову в
задоволені позовних вимог в повному
обсязі.

Рішення суду ухвалене з
додержанням норм матеріального і
процесуального права і підлягає
залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,313,314,315,319
ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача
Молодіжно-культурного центру
«Метелик» в формі товариства з
обмеженою відповідальністю відхилити.

Рішення Володимир-Волинського
міського суду Волинської області від 12
серпня 2014 року в даній справі залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: