Справа № 127/2-3529/09
Провадження № 2/127/4130/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

08.09.2014 року
Вінницький міський суд Вінницької
області в складі: головуючого
- судді Бойко В. М.,

за участю секретаря Музики А. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ПАТ "Банк Фінанси і кредит" до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення боргу за
кредитним договором суд, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду
Вінницької області надійшов позов ПАТ
"Банк Фінанси і кредит" до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення боргу за
кредитним договором.

Позов мотивовано тим, що 16 серпня 2007
року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит»
і ОСОБА_2 було укладено кредитний
договір № 46-30/07-ШД, згідно якого їй було
надано споживчий кредит в сумі 13 000 грн.
строком до 13 жовтня 2010 року зі сплатою
0,0001 % річних.

16 серпня 2007 року між ВАТ «Банк «Фінанси
та Кредит» і ОСОБА_3 було укладено
договір поруки № 46-30/07-ШД-П, згідно умов
якого вона зобов'язалася перед
кредитором відповідати за повне і
своєчасне виконання зобов'язань ОСОБА_2
за кредитним договором.

Позивач зазначає, що відповідач
ОСОБА_2 зобов'язалася здійснювати
погашення кредиту в строк з 1 по 10 число
кожного місяця у розмірі 361,00 грн. та
сплачувати комісійну винагороду за
надання коштів в сумі 227,50 грн., свої
зобов'язання за кредитним договором
відповідач ОСОБА_2 належним чином не
виконує, за період дії кредитного
договору сплатила лише 722,00 грн.
кредиту, 102,00 грн. відсотків, 455,00 грн,
щомісячної комісії та 1 371,37 грн. в
рахунок погашення пені за несвоєчасне
погашення кредиту, комісії та
нарахованих відсотків. В зв'язку з цим
банком неодноразово направлялись
відповідачам вимоги про погашення
заборгованості: ОСОБА_2, як
позичальнику, а ОСОБА_3, як поручителю.

Позивач вказує, що станом на 29 квітня
2009 року склалася заборгованість за
кредитним договором в сумі 63 758,78 грн.,
із яких: 12 278,00 грн. - основна сума боргу; 5
626,27 грн. - заборгованість по сплаті
відсотків; 4 322,50 грн. - заборгованість по
сплаті щомісячної комісії; 41 532,01 грн. -
пеня за несвоєчасне погашення кредиту.

Вищевказане і стало підставою для
звернення позивача до суду з вимогами
про солідарне стягнення
заборгованості за кредитним договором
в сумі 63 758,78 грн.

Представник позивача позов підтримав
в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов
визнав частково, в сумі 12278, 00 грн.
основної суми боргу.

Представник відповідача ОСОБА_3 проти
визнання позову заперечував в повному
обсязі.

Судом по справі встановлені наступні
юридичні факти та відповідні їм
правовідносини:

16 серпня 2007 року між ВАТ «Банк «Фінанси
та Кредит», що 30 вересня 2009 року
перейменований в ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит», та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір № 46-30/07-ШД, за умовами
якого банк надає позичальнику в
тимчасове користування кредитні
ресурси в сумі 13 000 грн. з оплатою в
процентній ставці 0,0001% річних на строк
до 13 серпня 2010 року. П. 33 кредитного
договору встановлено, що позичальник
зобов'язується з 1 по 10 число кожного
місяця здійснювати погашення
заборгованості за кредитними
ресурсами в сумі 361,00 грн. та
нарахованими процентами, відповідно до
графіку зниження розміру
заборгованості (п. 3.3.), сплачувати
проценти за користування кредитними
ресурсами по процентній ставці 0,0001%
річних (п. 4.1., 4.3.) та комісійну
винагороду за надання кредитних
ресурсів в розмірі 227,50 грн. (п. 4.7.).
Пунктом 4.9. кредитного договору
передбачено, що у випадку непогашення,
несвоєчасного погашення або погашення
не в повному обсязі трьох поспіль
щомісячних платежів по погашенню
позичкової заборгованості та/або
процентів за користування кредитними
ресурсами та/або щомісячних комісійних
винагород, за користування кредитними
ресурсами застосовується процентна
ставка у розмірі 36% річних та подальше
нарахування процентів проводиться за
вказаною новою процентною ставкою,
починаючи з одинадцятого числа місяця,
в якому позичальник не сплатив або
несвоєчасно сплатив або сплатив не в
повному обсязі третій поспіль
вищезазначений платіж. При цьому
позичальник підписанням цього
договору підтверджує, що для вказаного
вище застосування нової процентної
ставки не вимагається. (а. с. 40-42).

В забезпечення вимог вказаного
кредитного договору між позивачем та
ОСОБА_3 16.08.2007р. укладено договір поруки
№46-30/07-ШД-П згідно умовами, якого
поручитель зобов'язується перед
кредитором відповідати у повному
обсязі за своєчасне і повне виконання
зобов'язань ОСОБА_2 за кредитним
договором. Згідно із п. 2.5 договору
поруки визначено обов'язок ОСОБА_2
виконати зобов'язання перед позивачем.
( а. с. 38-39)

Судом встановлено, що отримання
відповідачем кредитних коштів
підтверджується заявою на отримання
кредиту від 16 серпня 2007 року та
меморіальним ордером № 14789827 від 16
серпня 2007 року (а.с. 54, 55).

Згідно розрахунку заборгованості
станом на 29.04.2009р. борг відповідачів
перед позивачем складає: 63 758, 78 грн., яка
включає: 12 278,00 грн.,- заборгованість по
кредиту, заборгованість по відсоткам у
розмірі -5 626, 27 грн., борг по комісії у
розмірі 4 322,50 грн., пеня у розмірі 41 532, 01
грн. ( а. с. 56-58)

Судом встановлено, що позивачем на
адресу відповідача ОСОБА_2
направлялись вимоги, про необхідність
виконання зобов'язання за кредитним
договором та погашення простроченої
заборгованості від 20.11.2007р., від 02.10.2008р.,
яка отримана відповідачем особисто
07.10.2008р. та від 03.11.2008р., отримана
ОСОБА_2 особисто 03.11.2008р., про що
свідчить її підпис. ( а. с. 45-49)

Судом також встановлено, що на адресу
відповідача ОСОБА_3 вимогу про
необхідність виконання зобов'язання за
договором поруки 16.08.2007р. №46-30/07-ШД-П.
направлено 03.11.2008р. ( а. с. 51)

ст. 525 ЦК України встановлено, що
одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається.

ст. 526 ЦК України встановлено, що -
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту, або інших вимог, що звичайно
ставляться.

ч.1 ст. 530 ЦК України встановлено, що -
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк.
Зобов'язання, строк, якого не
визначений вказівкою на подію, яка має
неминуче настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором. Зазначені
положення відображені в договорі
поруки.

ст. 610 ЦК України встановлено, що -
порушення зобов'язання є його
невиконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання.

ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі
порушення зобов'язань настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

ст. 1050 Цивільного кодексу України
встановлено, що якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів.

ч.1 ст.1054 ЦК України встановлено, що - за
кредитним договором банк або інша
кредитна установа ( кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Таким чином, оцінивши допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок в
їх сукупності за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженню наявних у
справі доказів, суд приходить до
висновку, що позов підлягає частковому
задоволенню.

ч. 4. ст. 559 ЦК України встановлено, що
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.

п. 24 Постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» від 30.03.2012р. №5
передбачено, що при вирішенні таких
спорів суд має враховувати, що згідно
зі статтею 526 ЦК зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору. Отже, якщо
кредитним договором не визначено інші
умови виконання основного
зобов'язання, то у разі неналежного
виконання позичальником своїх
зобов'язань за цим договором строк
пред'явлення кредитором до поручителя
вимоги про повернення отриманих у
кредит коштів має обчислюватися з
моменту настання строку погашення
зобов'язання згідно з такими умовами,
тобто з моменту настання строку
виконання зобов'язання у повному
обсязі або у зв'язку із застосуванням
права на повернення кредиту
достроково. ( Суд бере до уваги, що
позивач скористався своїм правом
передбаченим п.3.5. кредитного
договору, за яким банк має право
вимагати дострокового повернення
кредитних коштів у випадку, якщо
позичальник воєчасно або не у повному
обсязі здійснював зарахування
грошових коштів на погашення
заборгованості за кредитом і
відсотками і комісійною винагородою.)

Судом встановлено, що прострочена
заборгованість ОСОБА_2 виникла з
20.11.2007р., що підтверджується листом
позивача до ОСОБА_2, про необхідність
погашення заборгованості по
кредитному договору, що виникла з
20.11.2007р. (а. с. 46), проте позивачем в
порушення вказаних вище положень
закону вимогу про необхідність
виконання зобов'язання за договором
поруки 16.08.2007р. №46-30/07-ШД-П, на адресу
відповідача ОСОБА_3 направлено 03.11.2008р.,
тобто після закінчення шестимісячного
строку ( а. с. 51), отже порука відповідно
до вищевказаного є припиненою.

Крім того, оскільки згідно із
розрахунком заборгованості за
кредитним договором від 16.08.2007р.
укладеного між позивачем та ОСОБА_2,
заборгованість з пені складає 41 532, 01
грн., а сума заборгованості за кредитом
складає 12 278,00 грн., - згідно із ч.3 ст. 551
ЦК України - розмір неустойки може бути
зменшений за рішенням суду, якщо він
значно перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення, тому суд враховуючи
вищезазначене, вважає за необхідне
стягнути з відповідача на користь
позивача пеню в розмірі - 12 278,00 грн.

Отже, суд, вважає за необхідне
стягнути з відповідача на користь ПАТ
"Банк Фінанси і кредит" заборгованість
за кредитним договором у розмірі 34 504, 77
грн., яка включає: 12 278,00 грн.,-
заборгованість по кредиту,
заборгованість по відсоткам у розмірі
-5 626, 27 грн., борг по комісії у розмірі 4
322,50 грн., пеня у розмірі 12 278,00 грн.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, таким
чином з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача
судовий збір у розмірі 345,04 грн. та
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи 250 грн.

Керуючись ст. 525, 526, 530, 554, 610, 611, 1050, 1054
ЦК України, ст.ст. 60, 88, 208, 209, 212-215, 218, ЦПК
України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1
проживаючої за адресою АДРЕСА_1, на
користь ПАТ "Банк Фінанси і кредит"
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 34 504, 77 грн., яка включає: 12 278,00
грн.,- заборгованість по кредиту,
заборгованість по відсоткам у розмірі
-5 626, 27 грн., борг по комісії у розмірі 4
322,50 грн., пеня у розмірі 12 278,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1
проживаючої за адресою АДРЕСА_1, на
користь ПАТ "Банк Фінанси і кредит"
судовий збір у розмірі 345,04 грн. та
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи 250 грн.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Вінницької області
через Вінницький міський суд
Вінницької області шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
термін з дня його проголошення.

Суддя: