Справа № 747/580/14
Провадження № 2/747/143/14
РІШЕННЯ

іменем України

18.09.2014 року
смт. Талалаївка

Талалаївський районний суд
Чернігівської області в складі:

головуючої судді Тіщенко
Л.В.

за участю секретаря
Цанкової М.Ю.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Талалаївка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 04.09.2014 року звернулась
до суду з позовом до відповідача про
розірвання шлюбу. В позовній заяві
вказує, що шлюб між ними було укладено
02 липня 1993 року. Від шлюбу сторони мають
дітей - дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Одруження з
відповідачем виявилось невдалим, в
сім'ї постійно виникали сварки та
суперечки, сторони спільно не
проживають з червня 2013 року, спільне
господарство не ведеться, примирення
між ними неможливе, тому просить їх
шлюб розірвати.

В судовому засідання позивач ОСОБА_1
свій позов підтримала і просила
задовольнити, на примирення не
погоджується.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні позов визнав і не
заперечував проти розірвання шлюбу, на
примирення не погоджується.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, приходить до
наступного висновку. В судовому
засіданні встановлено, що шлюб між
сторонами укладено 02 липня 1993 року
згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1
(а.с. 5). Від шлюбу сторони мають дітей -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується
копіями свідоцтв про народження дітей
серії НОМЕР_2 (а.с.6) та серії НОМЕР_3
(а.с.7).

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше життя подружжя і збереження
шлюбу суперечило б інтересам одного з
них, інтересам їхніх дітей, що мають
істотне значення.
Пункт 10 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 21 грудня 2007
року «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» вказує, що
проголошена Конституцією України
охорона сім'ї державою полягає, зокрема
в тому, що шлюб може бути розірвано в
судовому порядку лише за умови, якщо
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу
суперечитиме інтересам одного з них чи
інтересам їх дітей.

Судом встановлено, що згідно поданої
заяви позивач наполягає на розірванні
шлюбу, у судовому засіданні вона свій
позов підтримала, відповідач не
заперечував проти того, щоб їхній шлюб
розірвати, на примирення сторони не
погоджуються, тому суд приходить до
висновку, що обставини, що склалися між
сторонами свідчать про те, що
збереження сім'ї суперечило б
інтересам сторін та дітей, поскільки
згідно ст. 51 Конституції України та ст.
24 СК України шлюб ґрунтується на
вільній згоді дружини та чоловіка,
примус до шлюбу не допускається.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 158, 197, 213- 215 ЦПК України, ст.ст. 24, 104,
110, 112 Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в
повному обсязі.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 02 червня 1993 року
Фурмановською сільською радою
Аркаликського району Тургайської
області Казахстану, актовий запис № 03,
розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1
залишити шлюбне.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Чернігівської
області через Талалаївський районний
суду протягом 10 днів з дня
проголошення.

Суддя
Л.В.Тіщенко