Справа № 346/4404/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2014 року
м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Веселова В.М.,

секретаря - Максим'юк М.А.,

з участю позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Коломия
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
позовом, в якому вказав, що 28.12.2012 року
надав позику відповідачу в сумі 49 000
гривень зі строком повернення до 01
червня 2013 року, про що відповідач надав
йому відповідну розписку. Також, 07.02.2013
року надав позику відповідачу в сумі 130
000 гривень зі строком повернення до 10
березня 2013 року, про що відповідач
надав йому відповідну розписку. Однак
свого зобов'язання відповідач належним
чином не дотримався, коштів станом на
час розгляду справи позивачу не
повернув. Позивач неодноразово
звертався до відповідача з проханням
повернути борг. Позивач просить суд
стягнути з відповідача на його користь
суму боргу в розмірі 179 000 гривень, 1790
грн. судового збору та 807 грн. витрат за
надання правової допомоги. В судовому
засіданні позивач підтримав позовні
вимоги та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з`явився без поважної причини, про
дату,час і місце слухання справи був
належним чином повідомлений.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення позивача
приходить до наступних висновків.

Відповідно до письмової розписки
від 28.12.2012 року (а.с.4) відповідач ОСОБА_2
отримав від позивача ОСОБА_1, як
фізичної особи, позику в сумі 49 000
гривень. В даній розписці зазначено, що
відповідач ОСОБА_2 зобов'язується
повернути кошти в термін до червня 2013
року. Відповідно до письмової розписки
від 07.02.2013 року (а.с.5) відповідач ОСОБА_2
отримав від позивача ОСОБА_1, як
фізичної особи, позику в сумі 130 000 грн.
В даній розписці зазначено, що
відповідач ОСОБА_2 зобов'язується
повернути кошти в термін до 10 березня
2013 року.

Відповідачем ОСОБА_2 порушено
умови договору та на даний час
зобов'язання щодо повернення вказаної
суми позики відповідач не виконав і
гроші не повернув.

У відповідності до ст.202 ЦК України
правочином є дія особи,спрямована на
набуття,зміну або припинення цивільних
прав та обов'язків. У відповідності до
ч.1 п.3 ст.208 ЦК України у письмовій формі
належить вчиняти правочини фізичних
осіб між собою на суму,що перевищує у
двадцять і більше разів розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян. У відповідності до ч.1 ст.207 ЦК
України правочин вважається таким, що
вчинений у письмові формі,якщо його
зміст зафіксований одному або
декількох документах, ч.2 ст.207 ЦК
України правочин вважається вчиненим у
письмовій формі, якщо він підписаний
стороною або сторонами. Згідно з ст.526
ЦК України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору у
встановлений законом строк.

Представлені суду письмові розписки
про позику є письмовими документами,
що підтверджують передачу грошей
позикодавцем позичальнику.

Згідно ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України,
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов`язання,
на вимогу кредитора зобов»язаний
сплатити суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за
весь час прострочення, а також 3% річних
від протсроченої суми, якщо інший
розмір процентів не встановлений
договором або законом.

У відповідності до ч.1 ст. 1046 ЦК
України, за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов"язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики), або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК
України на підтвердження укладення
договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника,
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми, або
визначеної кількості речей.

Позичальник має право оспорювати
договір позики на тій підставі, що
грошові кошти або речі насправді не
були одержані ним від позикодавця або
були одержані у меншій кількості, ніж
установлено договором (ч. 1 ст. 1051 ЦК
України). Відповідач , дане твердження
не спростував, оскільки в судове
засідання не з`явився.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що позовні вимоги знайшли
своє підтвердження в судовому
засіданні та підлягають до повного
задоволення.

На підставі наведеного та
ст.ст.526,625,1046,1047,1049,1050 ЦК України,
керуючись ст.ст.169 ч.4,213-215 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
уродженця м. Коломия, зареєстрованого
в АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, жителя
АДРЕСА_2 - 179 000 (сто сімдесят дев»ять
тисяч) гривень боргу за договором
позики.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1 790 грн. та
витрати на оплату праці адвоката за
надану правову допомогу в сумі 807 грн.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду
до Апеляційного суду
Івано-Франківської області може бути
подана протягом десяти днів, з дня
проголошення рішення, через
Коломийський міськрайонний суд.

Суддя
Веселов В. М.