________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа
Провадження № 2/520/5683/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2014 року

Київський районний суд м. Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.

При секретарі Малярчук О.М.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
про стягнення аліментів на дитину і
розподіл майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з
позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2,
стверджуючи, що сім"я між ними
розпалась, поновити сімейні відносини
не можливо. ОСОБА_1 також заявила вимоги
про стягнення аліментів у розмірі 14
частини з доходів батька на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та вимоги про розподіл
спільно придбаного майна - нежитлових
приміщень АДРЕСА_2.

ОСОБА_2 позов визнав у повному обсязі.

Суд вислухав сторони, вивчив надані
документи і встановив, що сторони
перебувають у зареєстрованому шлюбі з
2008 року, від цього шлюбу сторони мають
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Сім"я між сторонами
розпалась, причиною є різні погляди на
подружнє життя, матеріальне
забезпечення сімі"ї, виховання дитини.
Постійні сварки з різних питань
привели до втрати почуттів любові та
поваги. Сторони не підтримують шлюбні
стосунки більше року, відповідач
фактично утворив іншу сім»ю.

У судовому засіданні сторони
наполягали на розірванні шлюбу. Після
припинення шлюбних стосунків між
батьками неповнолітній ОСОБА_3
проживає з матір»ю, проти чого батько
не заперечує. ОСОБА_2 на утримання сина
сплачує матері у добровільному
порядку, тому позивачка просить
стягнути аліменти на утримання дитини
з дня ухвалення рішення.

На підставі договору купівлі-продажу
від 31.05.2011 року ОСОБА_2 на праві
власності належать нежитлові
приміщення АДРЕСА_2 (зареєстровано в
реєстрі прав власності на нерухоме
майно 20.06.2011 року).

При вищенаведених обставинах суд
вважає позов ОСОБА_1 про розірвання
шлюбу, стягнення аліментів і розподіл
майна підлягаючим задоволенню з таких
підстав:

Суд встановив, що сім»я між сторонами
розпалась, сторони спільно не
проживають, збереження шлюбу не є
можливим, тому як шлюб ґрунтується на
вільній згоді жінки та чоловіка, а у
даному випадку така згода відсутня.

Ст.180 СК визначає « батьки зобов»язані
утримувати дітей до досягнення ними
повноліття». За рішенням суду кошти на
утримання дитини присуджуються у
частці від доходу батька і (або) у
твердій грошовій сумі, що передбачено
ч.3 ст.181 СК України. У даному випадку
малолітня дитина проживає з матір»ю.

Суд присуджує аліменти на утримання
малолітньої дитини у частці від доходу
батька, який працює і має постійний
дохід : у розмірі 14 частини з усіх видів
доходу відповідача, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Ст.60 СК України передбачає, що « майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині і чоловікові на праві спільної
сумісної власності, незалежно від того,
що один з них не мав з поважної причини
(навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми,
хвороба, тощо) самостійного заробітку
(доходу)». У даному випадку нежитлові
приміщення АДРЕСА_2 придбана на ім.»я
ОСОБА_2 у період зареєстрованого шлюбу
з ОСОБА_1 Набуття майна за час шлюбу
створює презумпцію виникнення права
спільної сумісної власності. Це
означає, що ні дружина ні чоловік не
зобов»язані доводити наявність права
спільної сумісної власності на майно,
набуте у шлюбі.

Ст.69 СК України закріплює право дружини
і чоловіка на поділ майна, що належить
їм на праві спільної сумісної
власності. Із змісту ч.2 названої статті
випливає, що поділ майна подружжя може
бути здійснено у добровільному або
судовому порядку. Ст.70 СК України
визначає, що «у разі поділ майна, що є
об»єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.» У даному
випадку шлюбний договір між сторонами
відсутній. Щодо домовленості, то
сторони дійшли до неї під час судового
вирішення спору.

Ст.130 ч.4 ЦПК України передбачає право
суду ухвали рішення в попередньому
судовому засіданні при визнанні позову
відповідачем в порядку, встановленому
ст..174 ЦПК України. Визнання
відповідачевою стороною
пред»явленного позову не суперечить
закону, не порушує права та інтереси
інших осіб.

Керуючись ст.ст. 57, 60,69,70,104,105,110,
180-182, СК України, ст.ст.213,214,215 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Шлюб, зареєстрований 2 листопада 2008
року виконавчим комітетом
Шевченківської сільради Кілійського
району Одеської області актовий запис
№23 між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити
прізвища: йому - ОСОБА_1, їй ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (
зареєстрований АДРЕСА_1, ІН НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_2) аліменти на
утримання сина ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 у
розмірі 14 частини з усіх видів доходу
батька, починаючи з 17.09.2014 року до
досягнення дитиною повноліття -
ІНФОРМАЦІЯ_3 року, або до змін у
матеріальному становищі сторін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
держави судовий збір у розмірі 243 грн 60
коп.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 12
частину нежитлових приміщень АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржено в Одеський
апеляційний суд через Київський
райсуд м. Одеси протягом 10 днів з дня
його оголошення.

Суддя
Калашнікова О. І.