АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А ЛА [1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Мазурик
О.Ф.,Росік Т.В.

при секретарі: Калініній Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_1

на ухвалу Дарницького районного суду м.
Києва від 17 березня 2014 року

у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1
на дії Відділу державної виконавчої
служби Дарницького районного
управління юстиції у м. Києві, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дарницького районного суду м.
Києва від 17.03.2014 року скаргу ОСОБА_1
задоволено частково. Визнано
бездіяльність Відділу Державної
виконавчої служби Дарницького
районного управління юстиції у м. Києві
по 4 виконавчим листам Дарницького
районного суду м. Києва № 2-30 від
07.05.2004 року та по 4 зверненням скаржника
до Відділу Державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції у м. Києві від 22.07.2013 р., від
16.09.2013 р., від 30.10.2013 р., від 23.12.2013 р. -
неправомірною. У задоволенні інших
вимог відмовлено.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій
ставить питання про часткове
скасування ухвали суду першої
інстанції та постановлення нової, якою
зобов'язати державного виконавця ВДВС
Дарницького РУЮ у м. Києві звернутись
до суду з поданням про винесення ухвали
про розшук боржника ОСОБА_2, в решті
ухвалу залишити без змін. Апелянт
посилається на незаконність та
необґрунтованість оскаржуваної ухвали
в цій частині, помилковість висновків
суду, порушення судом норм
матеріального права та його
конституційних прав.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1
апеляційну скаргу підтримав з підстав
наведених в ній.

Представник Відділу державної
виконавчої служби Дарницького
районного управління юстиції в м. Києві
у судове засідання не з'явився,
повідомлений належним чином, про що
свідчить долучене до справи зворотне
поштове повідомлення.

Виходячи з положень ч.2 ст.305 ЦПК
України, колегія суддів ухвалила
розглянути справу за відсутності
представника Відділу державної
виконавчої служби Дарницького
районного управління юстиції в м. Києві
.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
постановленої ухвали в цих межах,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 26.08.2003 року позов ОСОБА_1 до
ТОВ «Компанія «Інкомед», 3-я особа:
ОСОБА_2 про зміну формулювання в наказі
про звільнення, про зобов'язання видати
трудову книжку, стягнення суми
заборгованості заробітної плати та за
час затримки розрахунку, стягнення
моральної шкоди, задоволено.
Зобов'язано ТОВ «Компанія «Інкомед»
видати ОСОБА_1 трудову книжку; стягнуто
з ТОВ «Компанія «Інкомед» на користь
ОСОБА_1: 432 грн. 29 коп. заборгованості по
заробітній платі; - 12 591 грн. 65 коп.
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та - 12 250 грн. 00 коп. моральної
шкоди.

На виконання вищевказаного рішення
суду 07.05.2004 року Дарницьким районним
судом м. Києва було видано 4 (чотири)
виконавчі листи № 2-30/2003.

Згідно ст. 3 Закону України "Про
виконавче провадження", примусове
виконання рішень державною виконавчою
службою здійснюється на підставі
виконавчих документів, в перелік яких
включено виконавчі листи, що видаються
судами.

Відповідно ст. 18 Закону України "Про
виконавче провадження", державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа за заявою стягувача про
примусове виконання рішення.

За зверненням стягувача, на підставі
виданих судом виконавчих листів №
2-30/2003 від 07.05.2004 року, постановами
держаного виконавця ВДВС Дарницького
РУЮ у м. Києві Синозацької І.П., №№
25963985, 25964173, 25964323, 25964512 відповідно, були
відкриті наступні виконавчі
провадження: щодо зобов'язання ТОВ
«Компанія «Інкомед» видати трудову
книжку; про стягнення з ТОВ «Компанія
«Інкомед» на користь ОСОБА_1 - 432, 29 грн.
заборгованості із заробітної плати;
про стягнення з ТОВ «Компанія
«Інкомед» на користь ОСОБА_1 - 12 591,65 грн.
за час вимушеного прогулу; про
стягнення з ТОВ «Компанія «Інкомед» на
користь ОСОБА_1 - 12 250 грн. моральної
шкоди.

21.04.2011 року виконавчі провадження
відкриті за виконавчими листами №
2-30/2003 від 07.05.2004 року на підставі ст. 33 ЗУ
«Про виконавче провадження» були
об'єднані у зведене виконавче
провадження.

У добровільному порядку рішення суду
боржником не виконане, про наявність
майна на яке може бути звернено
стягнення та про перебування майна під
заставою, боржник державного
виконавця не повідомляв.

Відповідно до статті 82 ЗУ «Про
виконавче провадження» рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця та інших посадових осіб
державної виконавчої служби можуть
бути оскаржені стягувачем та іншими
учасниками виконавчого провадження
(крім боржника) до начальника відділу,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або до керівника
відповідного органу державної
виконавчої служби вищого рівня чи до
суду.

Скарга, подана у виконавчому
провадженні начальнику відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, розглядається у
десятиденний строк з дня її
надходження. За результатами розгляду
скарги начальник відділу виносить
постанову про її задоволення чи
відмову, яка в десятиденний строк може
бути оскаржена до вищестоящого органу
державної виконавчої служби або до
суду. Скарга, подана без додержання
вимог, викладених у частині шостій ст. 82
ЗУ «Про виконавче провадження»,
розглядається начальником відділу в
порядку, встановленому Законом України
"Про звернення громадян".

Судом першої інстанції у судовому
засіданні встановлено, що стягувач
неодноразово звертався до ВДВС
Дарницького РУЮ у м. Києві із заявами та
скаргами, зокрема 22.07.2013 року, 16.09.2013
року, 30.10.2013 року та 23.12 2013 року, з
приводу примусового виконання
виконавчих листів Дарницького
районного суду м. Києва № 2-30/2003 від
07.05.2004 року, проте ВДВС Дарницького РУЮ
у м. Києві всупереч вимогам ЗУ «Про
виконавче провадження», ЗУ «Про
звернення громадян» на них
відредаговано не було й заявник ніякої
відповіді на свої звернення не отримав.

Тому суд першої інстанції дійшов
вірного висновку щодо визнання
бездіяльності ВДВС Дарницького РУЮ у
м. Києві в цій частині неправомірною.

Згідно з вимогами ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом
та ЗУ «Про виконавче провадження».

Статтею 8 ЗУ «Про виконавче
провадження» визначено, що боржником у
виконавчому провадженні є фізична або
юридична особа, визначена виконавчим
документом.

У даному випадку , відповідно до
вищевказаних виконавчих проваджень,
боржником є саме6 ТОВ «Компанія
«Інкомед».

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про
виконавче провадження» розшук
боржника - юридичної особи та іншого
майна боржника організовує державний
виконавець.

Відповідно до п. 3.12 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень Організацію розшуку боржника -
юридичної особи та майна боржника чи
інформації про місце отримання
боржником доходів державний
виконавець здійснює шляхом
направлення запитів до органів
державної податкової служби, Державної
реєстраційної служби України, банків,
Державної автомобільної інспекції
Міністерства внутрішніх справ України,
Державної казначейської служби
України, Державного агентства
земельних ресурсів, бюро технічної
інвентаризації, нотаріату, органів
статистики тощо або перевірки
інформації за даними електронних баз
даних та реєстрів, що містять
інформацію про майно чи доходи
боржника, а також за даними інших
джерел інформації як офіційних, так і
неофіційних (засобів масової
інформації, мережі Інтернет тощо). Крім
того, державний виконавець здійснює
вихід за місцезнаходженням (місцем
проживання) боржника.

Як убачається з матеріалів справи,
здійснюючи дії по примусовому
виконанню рішення, державним
виконавцем було надіслано відповідні
запити, здійснено вихід за
місцезнаходженням боржника з метою
виявлення майна, належного боржнику.

На запит державного виконавця
Державною податковою службою було
надано перелік рахунків, належних ТОВ
«Компанії «Інкомед» і державним
виконавцем було винесено постанову про
арешт коштів боржника ВП № 25964512 та
направлено на виконання.

Відмовляючи у задоволенні скарги в
частині зобов'язання державного
виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у м.
Києві звернутись до суду з поданням про
винесення ухвали про розшук ОСОБА_2, суд
правильно виходив з того, що дії
державного виконавця в цій частині
узгоджуються з вимогами Закону України
«Про виконавче провадження», ОСОБА_2 не
є боржником у виконавчому провадженні,
а тому відсутні правові підстави для
звернення державного виконавця з таким
подання в межах наведених виконавчих
проваджень.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції зробив
вірний та обгрунтований висновок про
відповідність дій державного
виконавця вимогам закону у цій частині
й доводи апеляційної скарги такого
висновку не спростовують.

Судом при розгляді скарги не були
порушені норми матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, тому колегія суддів не
вбачає підстав для скасування ухвали
суду.

Ухвала суду першої інстанції
відповідає вимогам закону і не може
бути скасована з підстав, зазначених в
апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315,317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Дарницького районного суду м.
Києва від 17 березня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
нею законної сили шляхом подання до
цього суду касаційної скарги.

Головуючий :

Судді:

Справа № 753/3455/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6540/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Лужецька О.Р.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Прокопчук Н.О.