Справа №583/3953/13-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Олійник О. В.Номер
провадження 22-ц/788/1585/14 Суддя-доповідач -
Таран С. А. Категорія - 27
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

11 вересня 2014 року
м. Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Таран С. А.,

суддів - Хвостика С. Г. , Собини О. І. ,

з участю секретаря судового засідання -
Чуприни В.І. ,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 23 липня 2014
року

у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приват Банк» до ОСОБА_3

про стягнення заборгованості

та зустрічним позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк»

про захист прав споживача, -

в с т
а н о в и л а :

Рішенням Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 23 липня 2014
року позов Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків фізичної особи
НОМЕР_1, на користь Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк» (МФО 305299, код за
, рах. № 3111)
заборгованість за кредитним договором
від 15.06.2006 року в сумі 16554 грн. 21 коп., з
яких: тіло кредиту 3481,61 грн., проценти за
користування кредитом 11808,11 грн., штраф
фіксований 500 грн., штраф у відсотковому
значенні 764,49 грн.

В іншій частині позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк»
відмовлено за пропуском строку
позовної давності.

В задоволенні зустрічної позовної
заяви ОСОБА_3 відмовлено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків фізичної особи
НОМЕР_1 на користь Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк» (МФО 305299, код за
, рах. № 0001), судовий
збір в сумі 170,21 грн.

В апеляційній скарзі відповідача
ОСОБА_3 зазначено, що з рішенням суду
першої інстанції він не погоджується,
вважає рішення місцевого суду
незаконним внаслідок неправильного
застосування норм матеріального та
порушення при цьому норм
процесуального права, неповного
з'ясування судом першої інстанції
обставин, що мають значення для справи,
недоведеності обставин, що мають
значення для справи, які місцевий суд
вважав встановленими, а також
невідповідності висновків місцевого
суду обставинам справи.

Вказано, що відповідачем доведено, що у
змісті Умов та Правил надання
банківських послуг станом на 2006 рік
пункту 9.12 не існувало. Умови та Правила
надання банківських послуг в пошуковій
системі Інтернет на сайтах банку
викладені в редакції 2006 року без змісту
пункту 9.12. Редакція про те, що договір
діє протягом 12 місяців з моменту
підписання і якщо протягом цього
строку жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
договору, він автоматично
пролонгується на такий же термін, не
відповідає волевиявленню сторін, так
як відповідач таких умов не погоджував.
Виявлені і доведені в суді різні змісти
та редакції «Умов та Правил надання
банківських послуг» та «Правил
користування платіжною карткою» у
порівнянні на день надання споживчого
кредиту (15.06.2006 року) та на день
пред'явлення банком претензії в
судовому порядку про стягнення
заборгованості (04.10.2013 року), при чому у
бік погіршення становища позичальника.

Також вказано, що розмір фінансової
процентної ставки не може бути
збільшено банком в односторонньому
порядку - передбачена узгодженість і
попередження, умови договору щодо
права банку змінювати розмір
фіксованої процентної ставки в
односторонньому порядку є нікчемною, а
у разі зміни процентної ставки - більш
того у бік збільшення - банк
зобов'язаний письмово повідомити
позичальника, поручителя та інших
зобов'язаних за договором осіб про
зміну процентної ставки не пізніш як за
15 календарних днів до дати, з якої
застосовуватиметься нова ставка.

Просить суд скасувати рішення суду
першої інстанції від 23 липня 2014 року по
даній справі з прийняттям нового
рішення. В задоволенні позовних вимог
ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовити. Позовні
вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Заслухавши доповідь судді ,
представника ПАТ Комерційний банк «
ПриватБанк» дослідивши матеріали
справи та перевіривши рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
і вбачається з матеріалів справи, що
відповідно до укладеного договору від
15.06.2006 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» (надалі
- Банк) і ОСОБА_3 був укладений кредитний
договір шляхом приєднання (ч. 1 ст. 634 ЦК
України). Відповідач своєю заявою від
15.06.2006 р. погодився, що договір про
надання банківських послуг
складається з заяви позичальника, умов
та правил надання банківських послуг,
правил користування платіжною карткою
і тарифів.

Відповідно до цього договору ОСОБА_3
отримав кредит у розмірі 10000 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
процентів за користування кредитом у
розмірі 36,00 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки (а.с.11).

Між сторонами виникли цивільно-правові
відносини, що витікають з кредитного
договору.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач свої зобов'язання за
вказаним договором не виконує,
внаслідок чого станом на 31.08. 2013 року
утворилася заборгованість в сумі
22313грн. 29 коп.

Відповідно до ст. 526 ЦК України ,
зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог , що звичайно
ставляться.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог ПАТ «
Комерційний банк « Приватбанк» , суд
першої інстанції обґрунтовано вважав
,що підстав для задоволення
зустрічного позову не мається.

Такий висновок суду, на думку колегії
суддів, відповідає встановленим
обставинам справи та вимогам закону.

Встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Докази та обставини, на які
посилається апелянт в скарзі були
предметом дослідження судом першої
інстанції та додаткового правового
аналізу не потребують , оскільки при
їх дослідженні та встановленні судом
були дотримані норми матеріального та
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції обґрунтовано викладених в
мотивувальної частині рішення.

Так, судом першої інстанції
обґрунтовано не взято до уваги як
доказ ненаданні відповідачу Умов та
Правил надання банківських послуг,
посилання на ту обставину , що вказані
документи були оформлені в іншому
форматі і він знайомився з іншими
Умовами та Правилами.

Відповідно до наказу Приватбанку від
24.05. 2005 року № С-89 « Про застосування
спрощеної форми укладення Договору»
затверджена спрощена форма укладення
договору, яка складається з Умов
надання банківських послуг і Правил
користування платіжної картки, заяви .
Така спрощена форма укладення
договору була застосована з 20.06. 2005
року і діяла на період укладення
договору з ОСОБА_3 і саме з цими
Умовами та Правилами надання
банківських послуг він був
ознайомлений і які були надані банком
в якості доказу по справі.

Відповідачем не надано доказів на
спростування даних обставин.

Посилання апелянта на той факт , що
банком незаконно була збільшена
відсоткова ставка по кредитному
договору, на думку колегії суддів,
судом першої інстанції обґрунтовано
не взято до уваги , оскільки з наданого
банком розрахунку не вбачається , що
банком змінювалася така відсоткова
ставка . Після появи у відповідача
заборгованості за кредитним договором
, банк відповідно до п. 5.5.1 Правил
користування платіжною карткою
обґрунтовано застосував підвищення
відсоткової ставки. Ці умови були
погоджені сторонами при укладені
договору , тому вони є обов'язковими для
виконання сторонами договору.

Підстав для зобов'язання банку
провести корегуючи фінансові
операції та провести перерахунок щодо
зниження відсотків, на думку колегії
суддів, не мається.

Обґрунтовано, на думку колегії суддів,
суд першої інстанції відмовив в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про
визнання недійсними умов укладеного
кредитного договору внаслідок
вчинення його під впливом обману і з
застосуванням Банком нечесної
господарсько - підприємницької
діяльності, та в задоволенні позовних
вимог про розірвання даного договору.

При розгляді справи суд першої
інстанції належним чином з`ясував та
перевірив доводи та заперечення
сторін, дав належну оцінку зібраним у
справі доказам, ухвалив обґрунтоване
рішення і підстав для скасування чи
зміни рішення не мається.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 314-
316 ЦПК України, колегія суддів,

У х в а л
и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити .

Рішення Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 23 липня 2014
року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і з цього часу протягом
двадцяти днів може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -