У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

10 вересня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Касьяна О.П.,
Штелик С.П.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про визнання заповіту
недійсним, за касаційною скаргою
ОСОБА_6, яка діє в інтересах ОСОБА_5 на
рішення апеляційного суду Одеської
області від 03 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з указаним позовом, обґрунтовуючи
вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його
батько ОСОБА_7 Після смерті батька
залишилася спадщина у вигляді квартири
АДРЕСА_1.

При зверненні до нотаріальної контори
із заявою про прийняття спадщини
ОСОБА_4 дізнався, що 19 липня 2012 року
ОСОБА_7 склав заповіт, який був
посвідчений державним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу Савіною К.П., зареєстрований в
реєстрі за №3215, за яким на випадок свої
смерті ОСОБА_7 заповідав ОСОБА_5
квартиру АДРЕСА_1

Вказуючи, що на час складання заповіту
ОСОБА_7 не розумів значення своїх дій та
не міг керувати ними, ОСОБА_4 просив
визнати вказаний заповіт недійсним.

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 13 червня 2013 року, у
задоволенні позову було відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 03 червня 2014 року, рішення
суду першої інстанції було скасовано
та у справі ухвалено нове рішення, яким
позов було задоволено. Визнано
недійсним заповіт, складений ОСОБА_7 на
користь ОСОБА_5 19 липня 2012 року,
посвідчений приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_8 зареєстрований в
реєстрі за № 3215.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, яка діє в
інтересах ОСОБА_5, просить скасувати
рішення апеляційного суду та залишити
в силі рішення суду першої інстанції,
мотивуючи свою вимогу порушенням судом
норм процесуального права й
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Зокрема, докази та обставини, на які
посилається заявник, були предметом
дослідження апеляційного суду і при їх
дослідженні та встановленні судом
дотримані норми процесуального та
матеріального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків апеляційного суду не
спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, яка діє в
інтересах ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської
області від 03 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун О.П. Касьян С.П. Штелик