"19" вересня 2014 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2014 року
Харків

Ленінський районний суд м. Харкова в
складі :

головуючого судді
Гримайло А.М.

при секретарі
Смородскій М.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини, суд -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини.

В обґрунтовані своїх позовних вимог
позивач вказала, що з відповідачем
перебувала в шлюбі. Від шлюбу у сторін
народився син - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.
Шлюб розірвано 06 жовтня 2010 року.

З моменту як шлюб між сторонами було
розірвано і до дати подання позову,
відповідач, жодної матеріальної
допомоги на утримання дитини не
надавав на постійні звернення
позивача стосовно сплати коштів на
утримання сина не реагував та не
реагує, постійно ухиляється від сплати
аліментів на утримання дитини.

Дитина має слабке здоров'я та потребує
постійного догляду. З цієї причини
позивач я не може влаштуватись на
повний робочий день в жодну
організацію, а наявних у неї
матеріальних доходів ледве вистачає
тільки на лікування сина, проте дитині,
також необхідне здорове повноцінне
харчування, оздоровлення та якісний
одяг.

Дитина потребує додаткового
обстеження у лікарів алерголога і
імунолога, а також потребує
санаторно-курортного лікування в
умовах місцевого санаторію.

Оскільки добровільно про сплату
аліментів домовитись не вдалося,
позивач змушена звернутися до суду.

Відповідач в судове засідання
з,явився. Проти позову в частині
стягнення аліментів не заперечував.
Проти стягнення з нього аліментів за
останні три роки заперечував, та
пояснив, що колишня дружина не працює і
проживає з дитиною за його кошти.

З'ясувавши обставини, на які позивач
посилаються як на підставу своїх вимог,
дослідивши надані сторонами докази,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню частково виходячи з
наступного:

Встановлено, що сторони є батьками
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Декларацією прав дитини від 1959 р.
закріплено принцип №4, зі змісту якого
дитині має належати право на здорове
зростання і розвиток; з цією метою
спеціальний догляд і охорона повинні
бути забезпечені як їй, так і її матері,
включаючи допологовий і
післяпологовий догляд. Дитині має
належати право на належне харчування,
житло, розваги і медичне
обслуговування.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права
дитини, батько або (і) інші особи, що
виховують дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здатностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про
охорону дитинства» батьки або особи,
які їх замінюють, несуть
відповідальність за створення умов,
необхідних для всебічного розвитку
дитини, відповідно до законів України.
Кожна дитина має право на рівень життя,
достатній для її фізичного,
інтелектуального, морального,
культурного, духовного і соціального
розвитку.

Відтак, обов'язок утримувати дитину - це
моральне і найважливіше правове
зобов'язання батьків. Обов'язок
утримувати дітей виникає з моменту їх
народження і зберігається до
досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) в твердій грошовій сумі і
виплачуються щомісячно.

Згідно п.17 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3
вирішуючи питання щодо розміру
аліментів, суд повинен ураховувати:
стан здоров'я, матеріальне становище
дитини і платника аліментів; наявність
в останнього інших неповнолітніх
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, повнолітніх дочки,
сина; інші обставини, що мають істотне
значення.

Враховуючи вище викладене, суд вважає
можливим стягувати з відповідача на
користь позивача на утримання дитини
аліменти у розмірі 1/3 частини від всіх
видів доходу батька, щомісяця,
починаючи від дня пред'явлення позову і
до досягнення дитиною повноліття, але
не менше 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку,

Що стосується стягнення аліментів за
минулий час, суд вважає, що в цієї
частині позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України,
аліменти за минулий час можуть бути
присуджені, якщо позивач подасть суду
докази того, що він вживав заходів щодо
одержання аліментів з відповідача, але
не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням
останнього від їх сплати. У цьому разі
суд може присудити аліменти за минулий
час, але не більше як за три роки.

Зважаючи на те, що позивачем в судовому
засіданні не було надано доказів того,
що вона вживала заходів щодо одержання
аліментів від відповідача за останні
три роки, суд вважає, що позовні вимоги
в цій частині не є доведеними нею в
судовому засіданні і задоволенню не
підлягають.

Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує
питання як слід розподілити між
сторонами судові витрати, а тому згідно
з вимогами ст. 88 ЦПК України з
відповідача слід стягнути судовий збір
в дохід держави в сумі 243,60 грн.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 60, 88, 212, 213, 214, 215,
223,ЦПК України та на підставі ст. 191,192
Сімейного Кодексу України, суд -,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
і.н.НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, аліменти
на утримання сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
до досягнення ним повноліття у розмірі
1/3 всіх його доходів щомісячно, але не
менше 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з
дня подання позовної заяви до суду з 20
серпня 2014 року.

Допустити негайне виконання рішення в
частині стягнення аліментів у межах
суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
(і.н.НОМЕР_1) в дохід держави судовий
збір у розмірі 243. 60 грн.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду Харківської області
через Ленінський районний суд м.
Харкова.

Суддя
А.М.Гримайло