22-ц/772/1061/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Клапоущак С. Ю.Категорія: 27
Доповідач: Копаничук С. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області в складі:

Головуючої:
Копаничук С.Г.

суддів: Нікушина
В.П. ,Стеблюк Л.П.

при секретарі:
Івчук О.В.

за участю позивача ОСОБА_2 ,його
представника ОСОБА_3 , представника
відповідачок - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_6
,ОСОБА_7 про стягнення заборгованості
за договором позики за апеляційними
скаргами ОСОБА_5, ОСОБА_7 на рішення
Вінницького міського суду від 24.12.2013
року ,-

В с т а н о в и л а :

У квітні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за
договором позики в розмірі 15.000
доларів США ,посилаючись на те, що таку
суму у нього позичив 01.03.2012 року
чоловік та батько відповідачок -ОСОБА_8
в строк до 31.12.2012 року , та не віддавши
боргу ,ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. ОСОБА_5
спочатку суму боргу визнавала, доказом
чого є протокол погодження від 06.11.2012
року умов повернення боргу, а потім від
виконання зобов'язань відмовилася.
Вважаючи, що відповідачі прийняли
спадщину після померлого як спадкоємці
першої черги, просив стягнути з них на
його користь солідарно 119895 грн., що
становить еквівалент 15 000 доларів США.

Заочним рішенням Вінницького міського
суду від 24.12.2013 року позов задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_7 ,ОСОБА_5
,ОСОБА_6 119895 грн. боргу ОСОБА_8, що
становить еквівалент 15 000 доларів США,
та судові витрати по справі.

В апеляційних скаргах ОСОБА_5, ОСОБА_7,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права ,
просять зазначене скасувати і
ухвалити нове рішення про відмову в
позові. При цьому вказали, що суд
безпідставно розглянув справу у їх
відсутність, оскільки судові
засідання 13.11.2013 року ,17.12.2013 року не
відбулись через неможливість судді
розглядати справу , 29.11.2013 року - через
клопотання про відкладення розгляду в
зв'язку зі збільшенням позивачем
позовних вимог ,а 24.12.2012 року у суду були
відсутні відомості про те, що вони були
повідомлені про час та місце розгляду
справи.Крім того, ОСОБА_7 вказала, що
вона не проживала разом з ОСОБА_9 на час
відкриття спадщини, спадщину не
прийняла, довідка не відповідає
дійсним обставинам справи, а тому вона
не має відповідати за борги
спадкодавця.

Заперечуючи проти скарги позивач та
його представник вважають рішення
суду законним і обґрунтованим ,а доводи
скарги безпідставними.

Заслухавши доповідача, осіб, що беруть
участь в справі, перевіривши матеріали
справи, рішення суду та доводи
апеляційної скарги ,колегія вважає, що
скарга ОСОБА_5, підлягає задоволенню
частково ,а скарга ОСОБА_7 підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 01.03.2012 року ОСОБА_2 і
ОСОБА_8 уклали письмовий договір
позики грошових коштів ,згідно якого
ОСОБА_2 надав ОСОБА_8 15 000 доларів США
з оплатою 2% помісячно строком до
31.12.2012 року ,а ОСОБА_8 зобов'язався
повністю повернути позику 31.12.2012 року.
Факт передачі вказаних коштів
підтверджує розписка ОСОБА_9 ,а також
розписка дружини ОСОБА_5 про
погодження її з умовами позики.

Постановляючи рішення по справі про
задоволення вимог позивача ,суд
виходив з того, що ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1
помер і взяті на себе зобов'язання по
кредитному договору не виконав,
спадкоємці ОСОБА_8- відповідачі по
справі спадщину прийняли , проте борг
не повернули, а тому повинні нести
солідарну відповідальність перед
позикодавцем і повернути йому
заборгованість по позиці у розмірі 15
000 доларів США.

Разом з тим, з таким висновком повністю
погодитись не можна ,оскільки суд
порушив норми матеріального і
процесуального права.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є, зокрема,
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Відповідно до ст.224 ЦПК України суд
ухвалює заочне рішення у разі неявки в
судове засідання відповідача, який
належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи. У разі
участі у справі кількох відповідачів
заочний розгляд справи можливий у
випадку неявки в судове засідання всіх
відповідачів.

Постановляючи заочне рішення суд
першої інстанції виходив з того, що
умови для заочного розгляду справи
були наявні, відповідачі були належним
чином повідомлені про судові
засідання 13.11.2013 року,29.11.2013 року,17.12.2013
року, проте в судові засідання не
з'являлися, про причини неявки суд не
повідомляли .

Проте з таким висновком погодитись не
можна.

Як вбачається з матеріалів справи,
розгляд справи призначався судом на
13.11.2013 року,29.11.2013 року,17.12.2013 року та
24.12.2013 року.

13.11.2013 року суддя перебував у
відпустці (а.с.164); 29.11.2013 року в зв'язку
зі збільшенням 26.11.2013 року позивачем
позовних вимог і заявою представника
справа не могла розглядатися ; 17.12.2013
року справа знята з розгляду в зв'язку з
перебуванням судді у нарадчій кімнаті
по іншій справі ,а не через неявку
відповідачів. 24.12.2013 року у судовому
засіданні були відсутні відповідачі
та представник відповідачки ОСОБА_5-
ОСОБА_4 ,однак відомості про те, що
відповідачі , зокрема ОСОБА_7, належним
чином повідомлені про час розгляду
справи в матеріалах справи відсутні.
За таких обставин у суду не було
достатніх підстав для ухвалення 24.12.2013
року заочного рішення.

Оскільки належне повідомлення осіб,
які беруть участь у справі, є
обов'язковим, а згідно зі ст. 129
Конституції України до основних засад
судочинства належить змагальність
сторін та доведення суду
переконливості своїх доводів, то
неповідомлення про дату судового
засідання є порушенням ст. 6 Конвенції
про захист прав та основоположних
свобод.

Отже, доводи про порушення таких прав
особи не є формальними доводами, тому
застосування ч. 2 ст. 308 ЦПК України
неможливе.

Разом із тим, згідно із ч. З ст. 309 ЦПК
України порушення норм процесуального
права є підставою для скасування чи
зміни рішення суду, якщо це порушення
призвело до неправильного вирішення
справи.

Згідно ст.1282 ЦК України спадкоємці
зобов'язані задовольнити вимоги
кредитора повністю ,але в межах
вартості майна, одержаного у спадщину
.Кожен із спадкоємців зобов'язаний
задовольнити вимоги кредитора
особисто ,у розмірі який відповідає
його частці у спадщині.

Відповідно до ч.ч.3,5 ст.1268 ЦК України
спадкоємець ,який постійно проживав
разом із спадкоємцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку
,встановленого ст.1270 ЦК, не заявив про
відмову від неї. Незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

Оскільки ОСОБА_9 , в силу положень ст.60
СК України про спільну сумісну
власність подружжя, на день смерті мав
право на ? частину спільного сумісного
майна, в тому числі квартири АДРЕСА_1 ,
то на час відкриття спадщини
,спадкоємці ,що проживали разом з ним і
не заявили про відмову від спадщини
протягом 6 місяців ,є такими ,що
прийняли спадщину у вигляді ? її
частини.

ОСОБА_7, що не була повідомлена про
розгляд справи і була відсутньою в
судовому засіданні, не мала можливості
повною мірою скористатись своїми
процесуальними правами ,в тому числі,
надати суду свої доводи і заперечення
проти позову ,а також надати докази
,зокрема, щодо дійсного місця свого
проживання на час відкриття спадщини.

Разом з тим, з наданих представником
ОСОБА_7 суду апеляційної інстанції
письмових доказів - довідок з ТОВ "Уют"
від 18.04.2014 року та оригіналу паспорту
ОСОБА_7, оглянутому в судовому
засіданні ,вбачається той факт, що
ОСОБА_7 на час відкриття спадщини не
проживала разом з спадкодавцем ,а
мешкала в квартирі АДРЕСА_2.

Враховуючи те ,що дані довідки від
18.04.2014 року про місце проживання
останньої повністю узгоджуються з
паспортними даними про її місце
проживання, колегія суддів критично
розцінює дані про її проживання з
спадкодавцем ,що містяться в довідці
ТОВ "Уют" від 11.10 .2013 року ,якими суд
обґрунтовував свій висновок . Суд
вважає дані останньої довідки щодо
ОСОБА_7 такими, ,що не відповідають
дійсності та суперечать іншим
допустимим та достовірним доказам по
справі ,а тому не приймає їх до уваги .

А відтак ,враховуючи відсутність заяви
ОСОБА_7 про прийняття спадщини та
положення ст. 1268 ЦПК, колегія суддів
вважає, що остання спадщину після
ОСОБА_8 не прийняла ,а тому не несе
зобов'язання перед кредитором за борги
спадкодавця. Тому доводи апеляційної
скарги щодо цього є обґрунтованими.

Доводи карги ОСОБА_10 про те, що
спадкоємці несуть відповідальність за
борги спадкодавця лише при одержанні
майна в натурі і з часу державної
реєстрації є безпідставними з огляду
на положення ч.5 ст.1268 ЦК про те, що
незалежно від часу прийняття спадщини
,вона належить спадкоємцям з моменту
її відкриття.

Оскільки порушення норм матеріального
і процесуального права привело до
неправильного вирішення справи,
рішення суду підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про
стягнення боргу в межах вартості
майна, одержаного в спадщину, з двох
інших відповідачів ,що проживали зі
спадкодавцем і не заперечують факту
прийняття спадщини. Враховуючи
положення ч.1,2 ст.1282 ЦК України є
неправильним і висновок суду першої
інстанції про солідарну
відповідальність спадкоємців ,
оскільки кожен із них несе
індивідуальне зобов'язання по
задоволенню вимог кредитора у розмірі
,що відповідає його частці у спадщині і
шляхом одноразового платежу.

Враховуючи ,що частки у спадщині
ОСОБА_5 та ОСОБА_11 складають по ? частині
, вартість спадкової квартири ,що є в
матеріалах справи, складає 327 226 грн., то
вимоги ОСОБА_2 щодо розміру стягнення
підлягають задоволенню ,оскільки вони
не більші за 163 613 грн. і стягувати
необхідно з кожного з двох
відповідачів по 59947 грн. шляхом
одноразового платежу.

Керуючись ст.ст.307,309,314,316 ЦПК України ,-

В и р і ш и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_10 задовольнити
частково, ОСОБА_7 - задовольнити .

Рішення Вінницького міського суду від
24.12.2013 року скасувати, ухваливши нове.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_2 :

- з ОСОБА_5 шляхом одноразового платежу
59947 грн.,

- з ОСОБА_6 шляхом одноразового платежу
59947 грн.

В задоволенні позову до ОСОБА_7
-відмовити.

Стягнути на користь держави з ОСОБА_5
599,47грн. судового збору , з ОСОБА_6 599,47
грн. судового збору.

Рішення набирає чинності з моменту
проголошення та може бути оскаржене до
Вищого спеціалізованого суду України
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів.

Головуючий : /підпис/

Судді : /підписи/

Згідно з оригіналом: