АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/1785/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/2792/14
Головуючий у 1-й інстанції Кіндяк І. С.
Доповідач Дорош А. І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого: Дорош А.І.

Суддів: Омельченко Л.М., Триголова
В.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

з участю

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві апеляційну
скаргу ОСОБА_1

на рішення Полтавського районного
суду Полтавської області від 29 липня
2014 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_3 про визначення порядку
користування квартирою, поділ квартири
у натурі, стягнення грошових коштів , -

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача Дорош А.І.,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2014 р. ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом до ОСОБА_3 про визначення
порядку користування квартирою, поділ
квартири та припинення права власності
в частині. Свої вимоги мотивував тим, що
за час перебування у шлюбі з ОСОБА_3
вони придбали квартиру, що знаходиться
за адресою АДРЕСА_1, але після
розірвання шлюбу ОСОБА_3 в
добровільному порядку відмовляється
визначити порядок користування
квартирою, тому просив суд визначити
порядок користування квартирою за
адресою: АДРЕСА_1 між співвласниками
наступним чином: 3-ю кімнату (7) площею 10
кв.м. - залишити у володінні та
користуванні ОСОБА_3, 2-у кімнату (4)
площею 12,6 кв.м. - надати у його володіння
та користування, підсобні приміщення -
коридори (1) площею 4,7 кв.м. та (5) площею 5
кв.м., кухню (2) площею 8,6 кв.м., ванну
кімнату (8) площею 2,7 кв.м., вбиральню (9)
площею 1,2 кв.м. та 1-у кімнату (3) площею 16,1
кв.м. залишити в загальному
користуванні. Зобов'язати ОСОБА_3 не
чинити перешкоди у користуванні ним 2-ю
кімнатою (4) площею 12,6 кв.м. у квартирі
за адресою: АДРЕСА_1. Поділити в натурі
квартиру АДРЕСА_1, виділивши йому у
власність 2-у кімнату (4) площею 12,6 кв.м.,
ОСОБА_3 виділити у власність 3-ю кімнату
(3) площею 10 кв.м. Стягнути понесені ним
судові витрати.

30.05.2014 р. позивач надав заяву про
уточнення позовних вимог, крім
заявлених вище вимог, просив стягнути з
ОСОБА_3 на його користь 5 631,70 грн., як
кошти витрачені ним на встановлення у
квартирі автономного опалення та
купівлю обладнання (а.с.16-17).

Рішенням Полтавського районного суду
Полтавської області від 29 липня 2014
року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
визначення порядку користування
квартирою, поділ квартири та
припинення права власності в частині -
задоволено частково.

Визначено порядок користування
квартирою за адресою АДРЕСА_1 між
співвласниками наступним чином:

- 2-у кімнату (4) 12,6 кв.м. залишено у
володінні та користуванні ОСОБА_3;

- 3-ю кімнату (7) площею 10,0 кв.м. надано у
володіння та користування ОСОБА_1.

Підсобні приміщення - коридори (1)
площею 4,7 кв.м. та (5) площею 5,0 кв.м., кухня
(2) площею 8,6 кв.м,, ванна кімната (8)
площею 2,7 кв.м., вбиральня (9) площею 1,2
кв.м., 1-а кімната (3) площею 16,1 кв.м.
залишені в загальному користуванні.

Поділено в натурі квартира АДРЕСА_1
шляхом виділу:

- ОСОБА_1 у власність 3-ї кімнати (7)
площею 10,0 кв.м;

- ОСОБА_3 у власність 2-ї кімнати (4)
площею 12,6 кв.м.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
суму 4 607,71 грн., як кошти витрачені
ОСОБА_1 на встановлення автономного
опалення та купівлю обладнання в
спільній квартирі за адресою АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
судовий збір в розмірі 123,80 грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1
просить вищевказане рішення місцевого
суду скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення позовних
вимог, посилаючись на те, що судом
першої інстанції неповно з'ясовано
обставини, що мають істотне значення
для справи, та невірно застосовано
норми матеріального та процесуального
права.

У суді апеляційної інстанції позивач
ОСОБА_1 подав письмову заяву про
відмову від позовних вимог про поділ
квартири у натурі, в частині вимог про
визначення порядку користування
квартирою та стягнення грошових коштів
між ним та відповідачем укладена
мирова угода, яку просить покласти в
основу судового рішення.

У суді апеляційної інстанції сторони
надали текст мирової угоди, яку просять
покласти в основу судового рішення.

Апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
змінити рішення.

Згідно п.3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України
підставами для зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, що
14.11.1997 р. відділом реєстрації актів
громадянського стану виконкому
Полтавської міської ради (актовий
запис № 2023) між сторонами було
зареєстровано шлюб, від якого
народилося двоє дітей: ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення Полтавського районного суду
Полтавської області від 23.09.2011 р. шлюб
між сторонами розірвано. За час
перебування у шлюбі сторони придбали
трикімнатну квартиру за адресою
АДРЕСА_1 (а.с. 8,9,10).

28.12.2011 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено
договір про поділу квартири, що є в
спільній сумісній власності, який було
посвідчено приватним нотаріусом
Полтавського районного нотаріального
округу ОСОБА_7 та зареєстровано в
реєстрі за № 4436. Даний договір
зареєстровано в Комунальному
підприємстві «Бюро технічної
інвентарізації Полтавського району» в
книзі № 56, номер запису 1445. Згідно п. 4
вищевказаного договору сторони дійшли
згоди, що ОСОБА_1 є власником ? частини
квартири, а ОСОБА_3 є власником ?
частини квартири (а.с.7). При цьому у
самому договорі між сторонами не було
досягнуто домовленості про порядок
користування квартирою та не визначено
конкретно, які саме кімнати належать
ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Задовольняючи позов частково в частині
вимог про визначення порядку
користування квартирою та поділ її у
натурі, місцевий суд виходив з того, що
позивач часто перебуває у
відрядженнях, приїздить додому лише на
вихідні, останній рік взагалі не був у
квартирі, але з урахуванням інтересів
двох дітей, які проживають з
відповідачем, прийшов до висновку про
те, що кімнату (4) площею 12,6 кв.м. слід
виділити у користування відповідачу, а
кімнату (7) площею 10,0 кв.м. - позивачу,
кімнату (3) площею 16,1 кв.м. та підсобні
приміщення залишити у спільному
користуванні, таким же чином і поділити
квартиру в натурі між сторонами, що
буде відповідати принципу
справедливості.

Відмовляючи у задоволенні вимоги про
зобов»язання відповідача не чинити
перешкоди у користуванні кімнатою (4)
площею 12,6 кв.м., місцевий суд виходив з
того, що позивач не довів, що відповідач
чинить перешкоди у користуванні цією
кімнатою, крім цього, ця кімната не
була виділена йому у користування.

Задовольняючи частково вимогу про
стягнення коштів, витрачених на
встановлення автономного опалення у
розмірі 4 607,71 грн., місцевий суд виходив
з того, що у судовому засіданні
встановлено, що позивачем згідно
квитанцій витрачено 9 215,41 грн.
Оскільки кожному із сторін належить по
? частині квартири, то витрати по
встановленню автономного опалення
згідно вимог ч. 1 ст. 360 ЦК України
підлягають стягненню відповідно до
частки у праві спільної часткової
власності, тому прийшов до висновку про
стягнення з відповідача на користь
позивача половини витраченої суми.

Проте, з висновком місцевого суду в
частині стягнення грошових коштів
погодитися не можна, виходячи з
наступного.

Судом місцевого суду встановлено, що
на облаштування автономного
опаленння та проведення робіт
позивачем згідно квитанцій витрачено 9
215,41 грн.

Однак, із матеріалів справи вбачається,
що місцевий суд невірно встановив цей
розмір, оскільки виходячи із доказів,
наданих позивачем на підтвердження
понесених витрат, а саме згідно
рахунку-фактури від 07.10.2011 р. сплачено 2
388,13 грн., договору на виконання робіт - 2
105, 00 грн., рахунка-фактури від 11.10.2011 р. -
72,28 грн, квитанції до прибуткового
касового ордеру від 12.10.2011 р. за
виконання монтажних робіт - 1800 грн.,
товарного чеку від 07.10.2011 р. - 130 грн.,
товарного чеку від 01.11.2011 р. - 118 грн.,
товарного чеку від 28.10.2011 р. про
придбання газового котла - 4650 грн., отже,
всього позивачем витрачено 11 263,41 грн.,
половина від цієї суми складає 5631,70 грн.

Проте, у суді апеляційної інстанції в
цій частині сторони досягли мирової
угоди про стягнення з відповідача на
користь позивача на відшкодування
витрат по встановленню автономного
опалення у квартирі у розмірі 4 000 грн.,
яку просять покласти в основу судового
рішення.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів приходить до висновку про зміну
судового рішення в цій частині шляхом
зменшення розміру грошових коштів з 4
607,71 грн. до 4 000 грн.

Текст мирової угоди, укладеної між
сторонами, яку вони просять покласти в
основу судового рішення, в частині
визначення порядку користування
квартирою співпадає з ухваленим
судовим рішенням в цій частині, тому
колегія суддів приходить до висновку
про залишення його в цій частині без
змін.

Також слід залишити без змін рішення
місцевого суду про відмову у
задоволенні позову про усунення
перешкод у користуванні квартирою.

Крім цього, колегія суддів звертає
увагу на те, що хоча описова частина
позовної заяви від 19.05.2014 р. містить
доводи щодо припинення права особи на
частку у спільному майні відповідно до
ст. 365 ЦК України, але прохальна
частина позовної заяви не містить таку
позовну вимогу, тому її не можна
вважати заявленою. Доводи апеляційної
скарги в цій частині не заслуговують
на увагу.

На підставі викладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
рішення суду підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч.1 п. 3, 309 ч.1 п.
3,4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Полтавського районного суду
Полтавської області від 29 липня 2014
року в частині стягнення 4 607,71 грн. як
коштів, витрачених ОСОБА_1 на
встановлення автономного опалення та
купівлю обладнання в спільній квартирі
за адресою АДРЕСА_1 - змінити,
зменшивши до суми 4 000 грн.

Рішення суду в частині визначення
порядку користування квартирою та
відмови у задоволенні позову про
усунення перешкод у користуванні
квартирою - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили.

С У Д Д І :