Справа № 362/3056/14-ц
Провадження № 2/362/1743/14
Р І Ш Е Н НЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2014 року

Васильківський міськрайонний суд
Київської області в складі:
головуючого - судді Корнієнка С.В.,

при секретарі - Дрозденко К.О.,

розглянувши цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа -
орган опіки та піклування
Васильківської міської ради Київської
області, про позбавлення батьківських
прав,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом
про позбавлення відповідача
батьківських прав, оскільки, остання
своїх батьківських обов'язків до
доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не виконує,
участі в її вихованні ніколи не
приймала та матеріальної допомоги не
надавала, у зв'язку з чим позивач, як
сестра неповнолітньої звертається до
суду з вимогою про позбавлення
батьківських прав їх матері ОСОБА_2,
оскільки малолітня ОСОБА_3, 03.01.2005 року
знаходиться на повному матеріальному
забезпеченні позивачки.

В судовому засіданні позивач вимоги
позову підтримала в повному обсязі. З
пояснень заявниці також вбачається, що
лютого 2014 року дитина проживає з нею,
мати долею своєї доньки не цікавиться,
до цього часу неповнолітня ОСОБА_4,
проживала х їх тіткою, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідач в судовому засіданні вимоги
позову визнала та не заперечувала щодо
позбавлення її батьківських прав
відносно її доньки ОСОБА_3 03.01.2005 року.

Представник третьої особи - органу
опіки та піклування виконавчого
комітету Васильківської міської ради
Київської області, у вирішені вимог
позову поклався на думку суду, але при
цьому висловив свою особисту думку
щодо можливості позбавлення
відповідача батьківських прав.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, допитавши
свідків, вважає, що позов підлягає до
задоволення виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60
ЦПК України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень.

У відповідності до вимог статей 1 та 3
ЦПК України, завданням цивільного
судочинства є розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
за захистом яких кожна особа має право
звернутися до суду.

З огляду положень ст.ст.141, 153 та 157 СК
України вбачається, що батьки мають
рівні права щодо дитини, батьки та
дитина мають право на безперешкодне
спілкування між собою, крім випадків,
коли таке право обмежене законом. Той з
батьків, хто проживає окремо від
дитини, зобов'язаний брати участь у її
вихованні і має право на особисте
спілкування з нею. Інший з батьків, з
ким проживає дитина, не має
перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвитку дитини.

У відповідності до положень ст. 164 СК
України мати, батько можуть бути
позбавлені батьківських прав, якщо
вона,він не забрали дитину з пологового
будинку або іншого закладу охорони
здоров'я без поважної причини і
протягом шести місяців не виявляли
щодо неї батьківського піклування,
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини. Мати,
батько можуть бути позбавлені
батьківських прав щодо усіх своїх
дітей або когось із них.

Як вбачається з положень ст.ст.3, 9 і 18
Європейської конвенції «Про права
дитини» від 20 листопада 1989 року, яка
відповідно до ч.1 ст.9 Конституції
України, п.1 ст.17 Закону України „Про
міжнародні договори України" є
частиною національного законодавства,
що держави-учасниці забезпечують те,
щоб дитина не розлучалася з батьками
всупереч їх бажанню, за винятком
випадків, що таке розлучення необхідне
в якнайкращих інтересах дитини, а саме,
коли батьки не піклуються про неї.

У відповідності до положень Пленуму
Верховного Суду України Постанови №14
від 18 грудня 2009 року, за змістом ч.4 ст.174
ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову, яке не суперечить
закону, не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб, суд у
мотивувальній частині рішення може
вказати лише про визнання позову та
прийняти його судом.

Крім того, відповідно до вимог ч.1
ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі, не підлягають
доказуванню.

Таким чином, оскільки в судовому
засіданні встановлено, що відповідач
тривалий час ухиляється від належного
виконання своїх обов'язків по
вихованню, утриманню дитини, не
піклується про її фізичний, духовний та
моральний розвиток, нею порушуються
права дитини на належне батьківське
виховання, суд приходить до висновку
про необхідність позбавлення її
батьківських прав відносно ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та таке рішення буде
відповідати найкращим інтересам
дитини.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 7, 141, 153, 157-159, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 130, 208,
209, 212-215, 218, 221, 224, 223, 294 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
батьківських прав щодо малолітньої
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги або закінченню апеляційного
провадження.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Київської області через
Васильківський міськрайонний суд
Київської області шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя
Корнієнко С.В.