Справа №242/1547/14-ц
Провадження №2/242/569/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року Селидівський міський
суд Донецької області у складі
головуючого судді Ясинського О.В., при
секретарі Нарижній О.Г., за участю
позивача ОСОБА_1, представника
відповідача ВП шахта «Росія» ДП
«Селидіввугілля» ОСОБА_2, представника
третьої особи - відділення виконавчої
дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Селидове
Донецької області ОСОБА_3, розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі
судових засідань № 5 приміщення
Селидівського міського суду Донецької
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ДП «Селидіввугілля» про
відшкодування моральної шкоди,
заподіяної професійним захворюванням,
-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 07.05.2014 р. звернувся до суду з
позовом до ДП «Селидіввугілля» про
відшкодування моральної шкоди,
заподіяної професійним захворюванням,
в якому зазначив, що він має стаж
роботи у шкідливих умовах праці понад 27
років. Останнім часом працював у
відповідача.

Актом розслідування професійного
захворювання у 28.12.2010 році йому було
приведено у зв,язок з виробництвом
професійне захворювання – хронічна
вертеброгенна поперекова-хрестцова
радикулопатія в стадії тривалого
загострення з вираженним корешковим
синдромом, помірним парезом правої
стопи. Згідно висновку МСЕК йому
встановлено 50 відсотків стійкої втрати
працездатності.

Внаслідок професійного захворювання
було порушено його нормальні життєві
стосунки і він змушений докладати
зусиль для організації свого життя, він
став інвалідом. Протягом захворювання
він змушений звертатися за медичною
допомогою з приводу лікування.

Просить суд стягнути з відповідача у
рахунок відшкодування моральної шкоди
на його користь 20000 грн.

У судовому засіданні позивача
підтримав позов.

Представник відповідача - ДП
«Селидіввугілля» ВП «Шахта Росія» в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнав, вважає, що відшкодування шкоди,
заподіяної працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я здійснюється
відповідно до Закону України „Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності". Тобто законодавством
України визначено, що моральна шкода
підлягає відшкодуванню Фондом ССНСВП
за його рахунок. Просить суд відмовити
у задоволенні позовних вимог позивачу.

Представник третьої особи - відділення
виконавчої дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Селидове
Донецької області ОСОБА_3 у судовому
засіданні заперечував проти позову.
Надав суду письмові заперечення, в яких
зазначив, що позивачем не надано докази
його моральних переживань у зв,язку з
ушкодженням здоров,я, про порушення
його нормальних життєвих зв,язків.
Довідка МСЕК та акт про розслідування
професійного захворювання не можуть
бути доказами заподіяння моральної
шкоди позивачеві. Просить відмовити у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
повністю.

Заслухавши пояснення позивача,
представників відповідача та третьої
особи, дослідивши матеріали справи,
судом встановлено, що відповідно акту,
складеного 28.12.2010 року на ВП «Шахта
«Росія» ДП «Селидіввугілля» у ОСОБА_1
було виявленно професійне
захворювання, та встановлено Донецькою
обласною клінічною лікарнею
професійних захворювань діагноз:
«Хронічна вертеброгенна
поперекова-хрестцова радикулопатія в
стадії тривалого загострення з
вираженним корешковим синдромом,
помірним парезом правої стопи.
Захворювання професійне первинне».

Згідно копії довідок Донецької
обласної профпатологічної
медико-соціальної експертної комісії
серії 10 ААА № 029666 ОСОБА_1 вперше
оглянуто 13.01.2011 р. та встановлено
ступінь втрати професійної
працездатності 50 відсотків.

При вирішенні питання про право
позивача на відшкодування моральної
шкоди, суд враховує вимоги статей 21, 28, 34
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» в їх сукупності, якими
передбачено, що право на отримання
потерпілим страхових виплат у разі
настання стійкої втрати
працездатності, у тому числі виплати
компенсації за моральну шкоду, виникає
в особи з дня встановлення їй стійкої
втрати працездатності вперше
висновком медико-соціальної
експертної комісії.

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України,
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Моральна шкода
полягає у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із пошкодженням
здоров"я.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала за наявності її
вини. Моральна шкода відшкодовується
незалежно від вини юридичної особи, яка
її завдала, якщо шкоди завдано
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров"я
внаслідок дії джерела підвищеної
небезпеки.

Заперечення представника відповідача
у частині щодо відшкодування шкоди
повинно провадитися відділенням ФССНВ
та ПЗ не ґрунтуються на вимогах закону,
оскільки в 2006 році була призупинена дія
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві і професійному
захворюванні, що заподіяли втрату
працездатності".

Також, суд знаходить
неспроможними доводи представника
відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Селидове
Донецької області про те, що довідка
МСЕК та акт за формою П4 не є доказом
підтвердження заподіяння позивачеві
моральної шкоди, оскільки саме втратою
професійної працездатності, позивачу
заподіяно моральні страждання.

Крім того, відповідно до роз,яснень, що
містяться у п. 9 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995 року
№ 4 «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає в межах
заявлених вимог залежно від характеру
та обсягу заподіяних позивачеві
моральних і фізичних страждань, з
урахуванням у кожному конкретному
випадку ступеня вини відповідача та
інших обставин. Зокрема враховуються
характер і тривалість страждань, стан
здоров,я потерпілого, тяжкість
завданої травми, наслідки тілесних
ушкоджень, істотність вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках.

При встановлених судом
обставинах, оцінюючи надані в силу ст. 30
ЦПК України докази в їх сукупності, суд
дійшов висновку, що професійне
захворювання, встановлене у позивача
довідкою Донецької обласної
профпатологічної медико-соціальної
експертної комісії серії 10 ААА № 029666
від 13.01.2011 року, заподіює йому моральні
страждання, тому що через нього він
змушений докладати додаткових зусиль
для утримання себе, одержання
повноцінного і своєчасного лікування.
Втрата працездатності привела до
порушення звичайного ритму життя,
через відсутність можливості
реалізації своїх потреб і здібностей у
повному обсязі. Внаслідок професійного
захворювання, позивач зіткнувся з
труднощами побутового плану. Він
продовжує хворіти, потребує лікування.
Зазначені обставини приводять суд до
переконання, що моральна шкода
позивачу дійсно заподіяна.

З урахуванням
конституційної значимості здоров'я, як
невідчужуваного і нерушимого блага, що
належить людині від народження й
охороняється державою, суд вважає що
заявлена позивачем вимога
обґрунтована і підлягає частковому
задоволенню.

Викладене є підставою для
відшкодування позивачеві моральної
шкоди відповідачем.

Вирішуючи питання про
розмір відшкодування моральної шкоди,
суд враховує характер та обсяг
заподіяних позивачеві моральних і
фізичних страждань, ступень вини
відповідача, стан здоров'я позивача,
важкість змушених змін у його життєвих
і виробничих зв'язках, неможливість їх
поновлення, те, що позивач постійно
відчуває хворобливі відчуття, має
потребу в медикаментозному,
санаторно-курортному лікуванні.

Таким чином, суд вважає, що
розмір моральної шкоди у сумі 15000
гривень, який повинен бути стягнуто з
відповідача на користь ОСОБА_1 і він є
достатнім для відшкодування завданої
позивачеві моральної шкоди,
спричиненої йому стійкою втратою
працездатності у розмірі 50 відсотків
внаслідок професійного захворювання.

У задоволенні решти позовних вимог
позивача необхідно відмовити у зв,язку
з їх необґрунтованістю.

На підставі п. 2 ст. 5 Закону України «Про
судовий збір» від сплати судового
збору звільняються позивачі - за
подання позовів про відшкодування
шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров’я.

Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

У зв,язку з вищевикладеним, суд вважає
необхідним судові витрати покласти на
відповідача.

Керуючись Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», ст.ст. 57, 60, 88, 209, 212-215, 218
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ДП «Селидіввугілля»
про відшкодування моральної шкоди,
заподіяної професійним захворюванням
задовольнити частково.

Стягнути з ДП «Селидіввугілля» на
користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування
моральної шкоди 15000 (п’ятнадцять тисяч)
гривень.

У решті позовних вимог ОСОБА_1
відмовити.

Стягнути з ДП «Селидіввугілля» судовий
збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн.
60 коп. на користь держави на р/р 0070,
, МФО 834016, код бюджетної
класифікації 22030001, код за ЄДРПОУ суду
02895751, символ звітності банку 206 в ГУ
ДКСУ в Донецькій області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Донецької області через Селидівський
міський суд протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя