Справа № 153/521/14
Провадження № 22-ц/772/1796/2014Головуючий в
суді першої інстанції:ОСОБА_1Категорія:
52Доповідач: Медяний В. М.
У Х В А Л А

Апеляційного суду Вінницької
області

від 26 травня 2014 року

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області в складі:

Головуючого судді : Медяного В.М.,

суддів: Ковальчука О.В., Жданкіна В.В.,

при секретарі: Агеєвій Г.В.,

за участю сторін у справі: позивача
ОСОБА_2, представника відповідача
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Вінницької області
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Ямпільського районного медичного
центру первинної медико-санітарної
допомоги про поновлення на роботі та
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Ямпільського районного суду
Вінницької області від 06 травня 2014
року, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернулася в
суд з позовом до Ямпільського
районного медичного центру первинної
медико-санітарної допомоги про
поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу.

Посилається на те, що з серпня 1974 року
вона працювала медичною сестрою в
Ямпільській районній лікарні. В 2007
році їй було присвоєно вищу категорію.
Зі створенням медичного центру
первинної медико-санітарної допомоги
вона була прийнята на 0,5 окладу посади
медичної дільничної сестри
Северинівського ФАПу згідно із наказом
№309 від 01.09.2011 року та наказом №383 від
01.08.2013 року вона була переведена на 0,5
окладу посади сестри медичної
загальної практики сімейної медицини
Северинівського
фельдшерсько-акушерського пункту.

13.01.2014 року згідно наказу №58 її було
звільнено з роботи у зв’язку із
скороченням чисельності штату
працівників (ст..40 п.1 КЗпП України).

З даним звільненням та наказом вона не
погоджується і вважає, що її звільнення
з даної посади є неправильним, оскільки
у неї найбільший стаж роботи, висока
кваліфікація, велика практика,
нарікань та доган не було.
Адміністрацією РМЦ ПМСД не було
виконано обов'язок по її
працевлаштуванню, не пропонувалася
інша посада, хоча вона погоджувалася
працювати й молодшою медичною сестрою -
санітаркою. Також вважає, що пропущення
нею місячного строку звернення з даним
позовом до суду є поважним, оскільки
про обмежені строки звернення з
позовом їй ніхто не повідомляв.

Рішенням Ямпільського районного суду
Вінницької області від 06 травня 2014 року
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
відмовлено у зв’язку із пропуском
строку звернення до суду.

В апеляційній скарзі позивач у справі
ОСОБА_2 просить рішення суду першої
інстанції від 06.05.2014 року скасувати та
ухвалити нове рішення, яким її позовні
вимоги задовольнити повністю.
Посилається на неповне з’ясування
обставин, що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та неправильне
застосування норм матеріального та
процесуального права.

В судовому засіданні в суді
апеляційної інстанції позивач ОСОБА_2
апеляційну скаргу повністю підтримала
та просила її задовольнити,
посилаючись на викладені в ній доводи.

Представник відповідача ОСОБА_3
апеляційну скаргу не визнав та
заперечив проти її задоволення,
посилаючись на її необґрунтованість та
безпідставність.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
заслухавши пояснення сторін у справі,
що з’явилися до суду, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін, виходячи з
наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст.4 ЦПК України,
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.ст.10, 57, 60 ЦПК України
суд вирішує цивільно-правовий спір на
засадах змагальності, кожна сторона
зобов’язана доказами довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог чи заперечень.

Суд сприяє всебічному і повному
з’ясуванню обставин справи, роз’яснює
особам, які беруть участь у справі, їх
права та обов’язки, попереджує про
наслідки вчинення або не вчинення
процесуальних дій і сприяє здійсненню
їхніх прав у випадках встановлених цих
Кодексом.

Доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, що мають
значення для справи.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову
ОСОБА_2, суд першої інстанції встановив
та виходив з того, що з 01 серпня 1974 року
по 13 січня 2014 року ОСОБА_2 працювала
медичною сестрою. Згідно довідки №01-2-190
від 07.03.2014 року, виданої Ямпільським
районним медичним центром первинної
медико-санітарної допомоги, позивач
дійсно працювала у Ямпільському РМЦ
ПМСД і займала посаду сестри медичної
ЗПСМ. Згідно листа №02-Б22/33-22 від 08.02.2014
року, виданого Територіальною
державною інспекцією з питань праці у
Вінницькій області, за результатами
звернення, керівнику Ямпільського РМЦ
ПМСД ОСОБА_4 було внесено відповідні
документи реагування: припис на
усунення виявлених порушень закону, в
тому числі і щодо трудових прав
позивача та складений
адміністративний протокол за ч.1 ст.41
КУпАП за неналежне виконання своїх
функціональних обов'язків відносно
інспектора з кадрів РМЦ ПМСД ОСОБА_5
порушено дисциплінарне провадження.

Відповідно до посвідчення за №2295
ОСОБА_2 пройшла атестацію в
атестаційній комісії і їй присвоєна
кваліфікаційна категорія зі
спеціальності сестринська справа вища.

Згідно наказу №126 від 13.02.2013 року
позивачеві було оголошено догану за
неналежне виконання своїх обов'язків
покладених на неї трудовим договором.

Відповідно до акту про відмову
підписання попередження про
скорочення посади від 01.11.2013 року
адміністрація установи персонально
попередила за два місяці сестру
медичну ЗПСМ Северинівського ФАПу
ОСОБА_2 про її майбутнє звільнення
шляхом пред'явлення їй під розписку
повідомлення про це. Однак від підпису
в повідомленні та отримання його на
руки вона відмовилася.

Згідно акту від 14.01.2014 року інспектором
відділу кадрів було ознайомлено сестру
медичну загальної практики сімейної
медицини ОСОБА_2 з наказом головного
лікаря про припинення трудового
договору від 13.01.2014 року №58 у зв'язку із
здійсненням заходів щодо вивільнення
працівників, пов'язаних із скороченням
чисельності працівників Ямпільського
РМЦ ПМСД, наказ було зачитано в голос.
Однак позивачка відмовилася ставити
свій підпис про ознайомлення з наказом
від 13.01.2014 року №58.

Відповідно до попередження до наказу
за №374 позивачку було попереджено, що 0,5
посади сестри медичної, яку вона займає
з 01.01.2014 року скорочується і вона
підлягає звільненню з посади за п.1 ст.40
КЗпП України. Згідно наказу №374 від
01.11.2013 року «Про скорочення чисельності
штату працівників» з 01 січня 2014 року
скорочено 0,5 посади сестри медичної
ЗПСМ Северинівського ФАПу, а додатку до
зазначеного наказу за №374 позивач
підлягає вивільненню із 0,5 посади
сестри медичної ЗПСМ.

Згідно наказу №58 про припинення
трудового договору (контракту) від 13
січня 2014 року позивачку було звільнено
з роботи у зв'язку зі скороченням
чисельності та штату працівників п.1
ст.40 КЗпП України, де присутня відмітка,
що ОСОБА_2 з наказом не згідна.

Відповідно до наказу про скорочення
від 27.12.2013 року №24, головному лікарю
районного медичного центру ПМСД ОСОБА_4
наказано розглянути питання про
необхідність залишення 0,25 посади
сімейної медичної сестри
Северинівського ФАПу. Також згідно
довідки від 05.05.2014 року виданої
головним лікарем Ямпільського РМЦПМСД
станом на 10 січня 2014 року вільних
вакансій по Ямпільському районному
медичному центру первинної
медико-санітарної допомоги не було.
Відповідно до повідомлення
вих..№455 від 04.02.2014 року ОСОБА_2
отримала дане повідомлення 07.02.2014 року.
А згідно витягу із журналу реєстру
трудових книжок трудову книжку ОСОБА_2
отримала 12.02.2014 року.

Таким чином, суд першої інстанції
прийшов до висновку, що всупереч
вимогам ч.2 ст.40, ч.2 ст.49-2 КЗпП України
позивачці не було запропоновано
відповідачем іншої посади, яка б
відповідала її професії чи
спеціальності. Не доведено факт
неможливості переведення працівника,
за його згодою на іншу роботу у
відповідності зі ч.2 ст.40 КЗпП України.
Представником відповідача не надано
доказів щодо вживання заходів щодо
працевлаштування ОСОБА_2 як в медичному
центрі, так і до інших установ.

Разом з тим, районним судом було
встановлено також і те, що позивач
дізналася про порушення своїх прав 13
січня 2014 року, коли отримала копію
наказу про звільнення, що нею не
заперечувалося. Трудову книжку ОСОБА_2
отримала 12 лютого 2014 року, що також нею
не заперечується. Проте, до суду з даним
позовом вона звернулася лише 14 березня
2014 року, тобто з пропущенням
встановлених строків звернення до суду
за вирішенням трудового спору.

Також суд першої інстанції, враховуючи
обґрунтування викладенні ОСОБА_2 в
клопотанні про поновлення їй строку на
звернення до суду, вважав, що позивачка
не була позбавлена можливості
своєчасно звернутися з даним позовом
до суду, а тому прийшов до висновку, що
вказана нею причина пропуску строку
звернення до суду є неповажною, що є
підставою для відмови у позові з
підстав пропуску ОСОБА_2 місячного
строку для звернення до суду із даним
позовом.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції, встановивши такі обставини,
правильно застосувавши норми
матеріального права та не порушивши
норми процесуального права, прийшов до
вірного та обґрунтованого висновку про
відмову в задоволенні позову ОСОБА_2

Так, відповідно до приписів статті 233
КЗпП України, працівник може
звернутися з заявою про вирішення
трудового спору безпосередньо до
районного, районного у місті, міського
чи міськрайонного суду в тримісячний
строк з дня, коли він дізнався або
повинен був дізнатися про порушення
свого права, а у справах про звільнення
- в місячний строк з дня вручення копії
наказу про звільнення або з дня видачі
трудової книжки.

Згідно ст.234 КЗпП України у разі
пропуску з поважних причин строків,
установлених статтею 233 цього Кодексу,
районний, районний у місті, міський чи
міськрайонний суд може поновити ці
строки.

Закон не визначає переліку причин
пропуску строку на звернення до суду,
які є поважними, тому питання про
поважність таких причин вирішується в
кожному конкретному випадку із
урахуванням обставин справи та
доказів, що свідчать про неможливість
подачі позову протягом визначеного
законом строку

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 6 листопада №9 «Про
практику розгляду судами трудових
спорів» визначено, що встановленні
статтями 228, 233 КЗпП України строки
звернення до суду застосовуються
незалежно від заяви сторін. У кожному
випадку суд зобов’язаний перевірити і
обговорити причини пропуску цих
строків, а також навести мотиви, чому
він поновлює або вважає неможливим
поновити пропущений строк.
Передбачений ст.233 КЗпП України
місячний строк поширюється на випадки
звільнення незалежно від підстав
припинення трудового договору.

Відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
договір до закінчення строку його
чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом у випадку змін в організації
виробництва праці, у тому числі
ліквідації, реорганізації, банкрутства
або перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників.

Згідно ч.2 ст.40 КЗпП України звільнення
з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6
цієї статті, допускається, якщо
неможливо перевести працівника, за
його згодою, на іншу роботу.

Частиною другою ст.49-2 КЗпП України
встановлено, що одночасно з
попередженням про звільнення у зв'язку
із змінами в організації виробництва і
праці власник або уповноважений ним
орган пропонує працівникові іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації. При відсутності
роботи за відповідною професією чи
спеціальністю, а також у разі відмови
працівника від переведення на іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації працівник, за
своїм розсудом, звертається за
допомогою до державної служби
зайнятості або працевлаштовується
самостійно.

Як вбачається з пояснень наданих
позивачем як в суді першої інстанції,
так і в суді апеляційної інстанції,
місцевий суд прийшов до правильного
висновку щодо порушеного права ОСОБА_2,
оскільки встановлено, що під час її
звільнення мали місце порушення
трудового законодавства, зокрема не
надано доказів того, що позивачу була
запропоновано відповідачем інша
робота.

Позивач дізналася про порушення своїх
прав 13 січня 2014 року, а саме після
отримання копії наказу про звільнення.
Тобто термін обчислення строку для
звернення із заявою про вирішення
трудового спору про поновлення на
роботі до суду рахується із 13.01.2014 р.
Проте, встановлено що позивач
звернулася до суду з позовом після
спливу зазначеного законом терміну – 14
березня 2014 року, тобто пропустила строк
звернення до суду з позовом на два
місяці. Позивачем не було надано суду
жодного доказу, який би свідчив про
поважність причин пропуску нею
визначеного строку звернення з даним
позовом до суду. Отже, з 13.01.2014 р. ОСОБА_2
знала про порушення свого права, але не
звернулася до суду з цим позовом в
межах строку, встановленого
законодавством. Доказів поважності
причин пропущення процесуального
строку позивачем суду не надано. Доводи
позивача про те, що строк звернення до
суду, встановлений ст. 233 КЗпП України
пропущено нею з поважних причин, так як
при її зверненні після звільнення до
юридичної консультації їй ніхто не
роз’яснив щодо обмежених строків
звернення з даним позовом до суду не є
переконливими, оскільки будь-якими
належними та допустимими доказами не
підтверджені та не ґрунтуються на
вимогах чинного законодавства.

У зв’язку з цим, колегія суддів вважає,
що суд першої інстанції правильно не
вбачив підстав для поновлення
позивачеві строку звернення до суду з
позовом про поновлення на роботі.
Позивач мала можливість звернутися до
суду з відповідним позовом у
визначений строк, однак звернулася до
суду за захистом свого порушеного
права лише 14.03.2014 року, тобто з
пропуском строку, передбаченого
статтею 233 КЗпП України.

Відповідно до пункту 4 абзацу 3
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 6 листопада №9 «Про
практику розгляду судами трудових
спорів», якщо місячний чи тримісячний
строк пропущено без поважних причин, у
позові може бути відмовлено з цих
підстав.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів повністю погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
оскільки судом першої інстанції
правильно визначені правовідносини, що
склалися між сторонами, їх об’єктивний
склад, права та обов’язки сторін, вірно
застосовані норми матеріального права
та не порушені норми процесуального
права, а доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують та не
дають достатніх підстав для скасування
рішення суду.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. ст. 4, 303, 307, 308, 315, 317, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ямпільського районного суду
Вінницької області від 06 травня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
підпис.
ОСОБА_6

Судді:          підписи.

ОСОБА_7

ОСОБА_8

З оригіналом вірно.

Суддя: