Провадження № 22ц/790/6181/14
Головуючий 1-ї інст. -
Справа № 635/7046/14-ц
Суддя доповідач
Категорія: стягнення аліментів
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 року судова колегія
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області
в складі:

Головуючого -
Бровченко І.О.,

суддів - Піддубного
Р.М., Тичкової О.Ю.,

при секретарі -
Афоніні К.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові апеляційну
скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на
рішення Харківського районного суду
Харківської області віл 30 липня 2014
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2006 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
з відповідача на її користь аліменти на
утримання непрацездатного
повнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх
видів заробітку та доходів, але не
менше 1/2 частини неоподатковуваного
податком мінімуму доходів громадян,
щомісячно з дня подання позовної заяви
та на весь строк його недієздатності.

Заочним рішенням Харківського
районного суду Харківської області від
18 жовтня 2006 року задоволено позовні
вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення
на утримання повнолітнього
непрацездатного сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів в розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку
щомісячно, але не менше
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, починаючи з 18 травня 2006 року
на весь строк непрацездатності.

Ухвалою Харківського районного суду
Харківської області від 07 травня 2014
року заочне рішення від 18 жовтня 2006
року скасовано, справу призначено до
розгляду в загальному порядку.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1
зазначила, що з 01 червня 1967 року по 14
березня 2006 року перебувала в шлюбі з
відповідачем.

Від шлюбу мають сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, якого рішенням
Харківського районного суду
Харківської області від 31 жовтня 2005
року визнано недієздатним та її
призначено опікуном.

Посилається, що самостійно доглядає за
сином, який повністю знаходиться на її
утриманні. Вона і недієздатний син є
непрацездатними, отримують пенсії по
інвалідності у розмірі 370,16 грн. і 315,00
грн. Відповідач ухиляється від
обов'язків по утриманню свого
недієздатного сина, але має можливість
надавати матеріальну допомогу,
оскільки аліментів нікому не виплачує,
отримує постійний заробіток, крім того,
відповідач отримує пенсію за віком.

Оскільки вона є непрацездатною в силу
досягнення пенсійного віку, і є
інвалідом 2 групи, у неї склалось
скрутне матеріальне становище. Її з
сином доходи не забезпечують
прожиткового мінімуму, встановленого
законом, більше того, недієздатний син,
як інвалід II групи, потребує постійного
медичного лікування лікарськими
препаратами, яке щомісяця коштує
близько 1000 грн. Також за своїм
психічним станом недієздатний син
потребує постійного стороннього
нагляду та годування.

Представники відповідача - ОСОБА_5,
ОСОБА_6 проти задоволення позову
заперечували, пояснивши, що з 2009 року
відповідач є паралізованим без руху
пенсіонером, який потребує стороннього
догляду та медичної допомоги, тому не
має можливості сплачувати аліменти на
користь непрацездатного сина.

Рішенням Харківського районного суду
Харківської області від 30 липня 2014 року
у задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про стягнення аліментів відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі. Обґрунтовуючи скаргу
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які беруть участь у справі,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд
апеляційної інстанції відхиляє
апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд
першої інстанції постановив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Положенням ст. 198 СК України
передбачено, що батьки зобов'язані
утримувати своїх повнолітніх
непрацездатних дочку, сина, які
потребують матеріальної допомоги, якщо
вони можуть таку матеріальну допомогу
надавати.

В силу ст. 200 СК України суд визначає
розмір аліментів на повнолітніх дочку,
сина у твердій грошовій сумі і (або) у
частці від заробітку (доходу) платника
аліментів з урахуванням обставин,
зазначених у статті 182 цього Кодексу .

При визначенні розміру аліментів з
одного з батьків суд бере до уваги
можливість надання утримання другим з
батьків, своїми дружиною, чоловіком та
повнолітніми дочкою, сином.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні
розміру аліментів суд враховує: стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини; стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів;
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина; інші
обставини, що мають істотне значення.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено наявними в справі
доказами, що в період з 01 червня 1967 року
по 14 березня 2006 року сторони по справі
перебували у шлюбі.

Від шлюбу мають повнолітнього сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження останнього.

Рішенням Харківського районного суду
Харківської області від 31 жовтня 2005
року ОСОБА_4 визнано недієздатним та
встановлено над ним піклування.
Опікуном недієздатного ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, призначено його матір
ОСОБА_1

ОСОБА_1 є інвалідом 2-ї групи, що
підтверджується довідкою ЛТЕК серії
ВТЕ-7 №008497 від 13 липня 1990 року, виданою
безстроково, та посвідченням серії
НОМЕР_1, виданим Управлінням праці та
соціального захисту населення
Харківського району від 14 вересня 2000
року.

Недієздатний ОСОБА_4 також є інвалідом
2-ї групи, що підтверджується довідкою
ЛТЕК серії МСЕ-7 №065404 від 09 жовтня 2002
року та посвідченням про інвалідність
НОМЕР_2, виданим Управлінням праці та
соціального захисту населення
Харківського району, і потребує
постійного медичного лікування
лікарськими препаратами, згідно
призначень лікаря, а також за своїм
психіатричним станом потребує
стороннього нагляду, згідно довідки
обласного психоневрологічного
диспансеру.

Згідно довідки Комунального закладу
охорони здоров'я «Центр первинної
медико-санітарної допомоги
Дергачівського району» амбулаторія
загальної практики сімейної медицини
с. Безруки від 02 грудня 2013 року, ОСОБА_3
після перенесеного 08 вересня 2009 року
інсульту потребує підтримуючої
терапії та постійного стороннього
догляду (а.с. 56 ).

Згідно з копією пенсійного
посвідчення, ОСОБА_3 є пенсіонером за
віком з 17 лютого 1997 року довічно.

Відповідно до довідки від 24 квітня 2014
року, ОСОБА_3 знаходиться на обліку в
УПФУ в Ленінському районі м. Харкова і
отримує пенсію за віком у розмірі 2270,43
грн. (а.с. 121).

Згідно з довідками Управління
Пенсійного фонду України в
Харківському районі Харківської
області від 29 травня 2014 року, ОСОБА_1
отримує пенсію за віком у розмірі 1135,59
грн., ОСОБА_4 отримує пенсію по
інвалідності у сумі 1049,00 грн. (а.с. 152).

Відмовляючи в задоволені позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що ОСОБА_3 не має можливості
сплачувати аліменти, оскільки є
непрацездатним пенсіонером, крім того,
за станом здоров'я після перенесеного
інсульту потребує постійної медичної
допомоги та стороннього догляду.

Такий висновок суду першої інстанції
щодо відмови у задоволенні позовних
вимог відповідає обставинам справи,
вимогам матеріального та
процесуального права. При цьому суд
врахував стан здоров'я та матеріальне
становище відповідача, його
необхідність у сторонньому догляді.

Доводи представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, що
потреба ОСОБА_3 в медичній допомозі та
постійному догляді не може
підтверджуватись довідкою лікаря
висновків суду не спростовує.
Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України,
письмовими доказами є будь-які
документи, акти, довідки, листування
службового або особистого характеру
або витяг із них, що містять відомості
про обставини, які мають значення для
справи. В обґрунтування доводів
апеляційної скарги апелянтом не надано
належних та допустимих доказів, які
спростовують данні, що після
перенесеного інсульту ОСОБА_3 потребує
підтримуючої терапії та постійного
стороннього догляду. Крім того,
представником відповідача було надано
лист сусідів ОСОБА_3 від 15 вересня 2014
року, з якого вбачається, що у
відповідача паралізована ліва сторона
та він потребує постійного стороннього
догляду.

Що ж стосується інших доводів
апеляційної скарги представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2, наведених на її
обґрунтування, то ці доводи апелянта в
даному випадку процесуальне рішення
суду, прийняте по суті розглянутого ним
питання не спростовують і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного його вирішення.
Матеріали справи не містять належних
та допустимих доказів, що ОСОБА_3 має
можливість надавати матеріальну
допомогу на утримання повнолітнього
непрацездатного сина з урахуванням
стану здоров'я відповідача та
необхідністю отримувати сторонню
допомогу.

За таких обставин судова колегія
приходить до висновку про
постановлення районним судом рішення з
дотриманням вимог матеріального та
процесуального права, у відповідності
з обставинами справи, наданими
сторонами доказами та, відповідно, про
відсутність підстав для зміни чи
скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 313, п. 1 ч. 1
ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова
колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Харківського районного суду
Харківської області від 30 липня 2014
року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді -