Справа №478/472/14-ц пров. №2/478/305/2014
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

26.06.2014 року
Казанківський районний суд
Миколаївської області

в складі: головуючої судді

Сябренко І.П.

за участю: секретаря

Поліщук С.П.

відповідача

ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду смт.
Казанка цивільну справу за позовною
заявою публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення
кредитної заборгованості,

В
с т а н о в и в:

11.03.2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк"
звернулося до суду з позовною заявою до
ОСОБА_1 про стягнення кредитної
заборгованості де посилаючись на
невиконання відповідачем своїх
зобов'язань за кредитним договором
№NКH3RX09060140 від 11.12.2006 року, просило
стягнути з відповідача заборгованість
за кредитним договором №NКH3RX09060140 від
11.12.2006 року в сумі 17229 грн. 02 коп. і судові
витрати в сумі 243 грн. 60 коп.

Представник позивача за довіреністю
Тимошенко О.А. в судове засідання не
з'явився, але від нього надійшла заява в
якій він просить справу розглядати без
його участі, заявлені вимоги підтримує,
просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому
засіданні позовні вимоги не визнав і
пояснив, що Казанківським районним
судом Миколаївської області був
винесений судовий наказ №2-н-39/2008 про
стягнення з нього заборгованості за
кредитним договором в розмірі 3778 грн. 35
коп. Посилаючись на те, що станом на
теперішній час борг на користь ПАТ КБ
"ПриватБанк" сплатив в повному обсязі,
просив відмовити в задоволені позовних
вимог.

Вислухав пояснення відповідача,
дослідивши письмові докази, суд
приходе такого висновку.

В силу ч.1 ст.627 ЦК України сторони є
вільними в укладанні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору.

Дійсно між публічним акціонерним
товариством комерційний банк
«ПриватБанк» і ОСОБА_1 11 грудня 2006 року
був укладений кредитний договір
№NКH3RX09060140, який складається з заяви
позичальника та умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») (Стандарт). Відповідно до
якого Банк надав позичальнику
строковий кредит у сумі 1879 грн. 90 коп.,
строком на 24 місяці починаючи з 11.12.2006
року по 11.12.2008 року включно, з умовами
сплати за користування кредитом
відсотків у розмірі 2,0% на місяць, на
суму залишку заборгованості по
кредиту, єдиноразової винагороди за
надання фінансового інструменту у
розмірі 170 грн. 90 коп. та щомісячної
винагороди за надання фінансового
інструменту у розмірі 36 грн. 66 коп. в
обмін на зобов'язання позичальника з
повернення кредиту, сплати відсотків,
винагороди, комісії в зазначені в заяві
позичальника та умовах надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») (Стандарт) строки.

Відповідно до Заяви позичальника,
погашення заборгованості здійснюється
в наступному порядку: щомісяця в період
сплати, за який приймається період з 01
по 05 числа кожного місяця позичальник
повинен надати банку грошові кошти
(щомісячний платіж) у сумі 136 грн. 37 коп.,
для погашення заборгованості за
кредитом, яка складається із
заборгованості за кредитом, відсотків,
винагороди, комісії, а також інших
витрат.

Згідно п.4.2. умов, при порушенні
позичальником зобов'язань по погашенню
кредиту, позичальник сплачує банку
відсотки за користування кредитом у
подвійному розмірі від розміру
зазначеному у тарифах та заяві,
розрахованих від суми залишку
непогашеної заборгованості за
кредитом.

Відповідно до п.5.1 умов, при порушенні
позичальником будь-якого із
зобов'язань, передбачених заявою та
даних умов, банк має право нарахувати, а
позичальник зобов'язується сплатити
банку пеню в розмірі 0,15% від суми
простроченого платежу, але не менше 1
гривні за кожен день прострочки
платежу.

При порушенні позичальником строків
платежів по будь-якому з грошових
зобов'язань, передбачених договором
більш ніж на 30 днів, позичальник
зобов'язаний сплатити банку штраф у
розмірі 500 грн. + 5% від суми
заборгованості, що відповідає вимогам
п.5.3 умов кредитного договору.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.3 ЦК України
загальними засадами цивільного
законодавства є свобода договору.
Тобто, суб'єкти цивільного права можуть
укладати договори і визначати їх зміст
на свій розсуд.

Згідно вимог ст.ст.1049, 1050 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором.

Судовим наказом виданим Казанківським
районним судом Миколаївської області
від 28 лютого 2008 року з ОСОБА_1 на користь
ЗАТ КБ "ПриватБанк" стягнуто
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 3778 грн. 35 коп.

Згідно розрахунку заборгованості за
кредитним договором №NКH3RX09060140 від
11.12.2006 року з урахуванням судового
наказу №2-н-39/2008 станом на 18.02.2014 року
сума заборгованості складає 19202 грн. 91
коп. у тому числі: заборгованість за
відсотками у розмірі 2993 грн. 97 коп.,
заборгованість з пені за
несвоєчасність виконання зобов'язання
у розмірі 14451 грн. 73 коп., заборгованість
по комісії за користування кредитом у
розмірі 366 грн. 60 коп., заборгованість по
штрафу (фіксована частина) 500 грн.,
заборгованість по штрафу (процентна
складова) 890 грн. 61 коп.

Відповідач в порушення умов
кредитного договору не виконав
зобов'язання по сплаті кредиту та
відсотків, в результаті чого виникла
заборгованість в сумі 19202 грн. 91 коп.,
так відповідач порушив вимоги ст.ст.526,
530 ЦК України відповідно до яких
зобов'язання повинно виконуватись
належним чином і у встановлений
договором строк.

Разом з тим, при вирішенні питання про
стягнення неустойки слід також
врахувати наступне.

За правилами ст.549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасного
виконання грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня - це санкція, яка
нараховується з першого дня
прострочення й до тих пір поки
зобов'язання не буде виконано. Її
розмір збільшується залежно від
продовження правопорушення.

Конституційний Суд України у рішенні
від 7 липня 2013 р. по справі щодо
офіційного тлумачення положень Закону
України «Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань» від 22 липня 1996 р. дійшов
висновку, що умови договору споживчого
кредиту, його укладання та виконання
повинні підпорядковуватися таким
засадам, згідно з якими особа споживача
вважається слабкою стороною у договорі
та підлягає особливому правовому
захисту з урахуванням принципів
справедливості, добросовісності і
розумності.

Крім того, вимога про нарахування та
сплати неустойки за договором
споживчого кредиту, яка є явно
завищеною, не відповідає передбаченим
у п.6 ст.33, ч.3 ст.509 та ч.ч.1, 2 ст.627 ЦК
України засадам справедливості,
добросовісності, розумності як
складовим елементам загального
конституційного принципу верховенства
права. Наявність у кредитора
можливості стягувати із споживача
надмірні грошові суми як неустойку
спотворює її дійсне правове значення,
оскільки із засобу розумного
стимулювання боржника виконувати
основне грошове зобов'язання неустойка
перетворюється на несправедливо
непомірний тягар для споживача а
джерело отримання невиправданих
додаткових прибутків кредитора.

Такий висновок Конституційного Суду
України узгоджується з положеннями
Резолюції Асамблеї ООН "Керівні
принципи для захисту інтересів
споживачів" від 9 квітня 1985 р. № 39/248, в
якій наголошено: визнаючи, що споживачі
нерідко перебувають у нерівному
становищі з точки зору економічних
умов, рівня освіти та купівельної
спроможності, принципи захисту
інтересів споживачів мають, зокрема, за
мету сприяти країнам у боротьбі зі
шкідливою діловою практикою усіх
підприємств на національному та
міжнародному рівнях, яка негативно
позначається на споживачах.

Тому Конституційний Суд України
зазначив, що захист цих зловживань
базується на положеннях законодавства,
зокрема ч.3 ст.551 ЦК України.

Враховуючи, що розмір нарахованої
Банком на підставі умов кредитного
договору неустойки (пені та штрафів) є
надмірно великий порівняно з розміром
заборгованості за відсотками і
комісією та, враховуючи положення ч.3
ст.551 ЦК України, суд вважає за можливе
зменшити розмір пені, що підлягає
стягненню з відповідача на користь
позивача до 5000 грн.

Відповідно підлягає корегуванню
розмір штрафу, нарахованого на
підставі п.5.3 Умов: 500 грн. + 418 грн. 03 коп.
(5% від (3360 грн. 57 коп. + 5000 грн.) = 918 грн. 03
коп.

За таких обставин, суд приходе
висновку про те, що з відповідача
ОСОБА_1 слід стягнути на користь ПАТ КБ
"ПриватБанк" заборгованість за
кредитним договором у розмірі 9278 грн. 60
коп., що складається з: суми
заборгованості по відсотках за
користування кредитом - 2993 грн. 97 коп.,
суми заборгованості по комісії за
користування кредитом - 366 грн. 60 коп.,
суми заборгованості з пені за
несвоєчасність виконання зобов'язання
- 5000 грн., суми заборгованості по
штрафам - 918 грн. 03 коп.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з
відповідача ОСОБА_1 на користь позивача
належить стягнути судові витрати,
пов'язані зі сплатою судового збору, в
розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212-215, 218
ЦПК України, суд

В и р і ш и в:

Позовні вимоги публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення кредитної заборгованості, -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» (49 094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, буд.50, рах. №3111, МФО 305299,
) в рахунок відшкодування
заборгованості за кредитним договором
9278 (дев'ять тисяч двісті сімдесят вісім)
грн. 60 коп., що складається з: суми
заборгованості по відсотках за
користування кредитом - 2993 грн. 97 коп.,
суми заборгованості по комісії за
користування кредитом - 366 грн. 60 коп.,
суми заборгованості з пені за
несвоєчасність виконання зобов'язання
- 5000 грн., суми заборгованості по
штрафам - 918 грн. 03 коп.

В останній частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" (49 094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, буд.50, рах. №0001, МФО 305299,
) судові витрати, пов'язані
зі сплатою судового збору, в розмірі 243
грн. 60 коп.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Миколаївської області через
Казанківський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
позивач, який не був присутнім у
судовому засіданні може подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя