Перемишлянський районний суд Львівської області
Справа № 449/603/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2014 р. Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Савчак А.В.

при секретарі Оленчука В.М.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м.Перемишляни цивільну справу за позовом ПАТ "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості , -

В С Т А Н О В И В :

24.07.2013р. представник позивача ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з даним позовом, який обгрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 15.03.2006 року ОСОБА_1 15.03.2006 року отримав кредит у розмірі 5000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява (а.с.10) разом з Умовами надання банківських послуг (а.с.11-14), Правилами користування платіжною карткою (а.с.11-14) складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві.

При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг (а.с.13) договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав.

Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 30.06.2013 року має заборгованість - 39805.47 гри., яка складається з :

- 9565.06 грн. - заборгованість за кредитом;

- 27868.72 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 500.00 грн. - штраф (фіксована частина).

- 1871.69 грн. - штраф (процентна складова).

Під час судових засідань 23.12.2013 р. та 13.03.2014 року представник позивача ОСОБА_2 позов підтримав з підстав зазначених в позовній заяві.

Відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову у зв"язку з пропуском строку позовної давності (заява про застосування позовної давності від 18.10.2013р. міститься в матеріалах справи - а.с.27-28). Відповідач стверджував, що відповідно до поданої ним заяви (а.с.10) він одержав кредитну картку з кредитним лімітом у 5000 грн. Строк дії картки березень 2008 року. Строк дії кредитного ліміту відповідає терміну дії картки. Відповідно до п.5.4. Правил користування платіжною карткою: строк погашення кредиту в повному обсязі - "не пізніше останнього дня вказаного на платіжній картці (в графі MOUNTH)".

Відповідач стверджує, що після закінчення дії картки нової картки він не виробляв і кредитним лімітом не користувався. Зважаючи на те, що він мав погасити кредит в повному обсязі 31 березня 2008 року, - то початок перебігу строку позовної давності слід рахувати з 1 квітня 2008 року. Позовна заява надійшла до суду у липні 2013 року, тобто більше як через 5 років після того, як позивач мав би довідатись про неповернення відповідачем кредиту.

У відповідь на завяву відповідача про застосування строків позовної давності представник позивача вважав, що суду при винесенні рішення сляд взяти до уваги п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг.

Вислухавши поясненя сторін, дослідивши матеріали справи судом встановлено.

15.03.2006 року відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3% в місяць. Як випливає із заяви відповідача (а.с. 10 тильна сторона), останньому була надана кредитна картка строк дії якої до 03/08 (березень 2008 року). З цієї ж заяви випливає, що відповідач ознайомлений та згоден з Умовами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою.

В судовому засіданні представник позивача визнав той факт, що після спливу строку дії картки, іншої картки відповідачу не було надано.

Згідно п.5.4. Правил користування платіжною карткою "Строк погашення по кредиту в повному обсязі повинен бути проведений "не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці (в полі MOUNTH)". В даному випадку останній день березня 2008 року.

Отже, позивач повинен був дізнатися про невиконання відповідачем своїх зобов"язань по погашенню кредиту вже з 1 квітня 2008 року. Тим не менше, позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості аж 24 липня 2013 року (через більше як п"ять років). При цьому, суд вважає, що до даних правовідносин слід застосувати позовну давність, початок перебігу якої слід рахувати з 1 квітня 2008 року відповідно до умов п.5.4. Правил користування платіжною карткою.

Суд не бере до уваги п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг, окільки вважає, що строк дії Договору жодним чином не впливає на початок перебігу строку позовної давності передбаченого п.5.4. Правил користування платіжною карткою.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 213 ЦПК України передбачає, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст.256 ЦК України).

Відповідно до ст.ст.257, 258 ЦК України загальний строк позовної давності становить три роки, а щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - один рік.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦКУкраїни).

Зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо) (ст.266 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Виходячи з встановлених у судовому засіданні обставин, вбачається, що строк виконання зобов"язань відповідача настав 1 квітня 2008 року (і про це позивач знав), а позов до суду надійшов лише 24.07.2013 року, - тому суд, на підставі поданої відповідачем 18 жовтня 2013 року заяви, вважає що у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 256-258, 261, 266, 267 ЦК України, ст.ст. 15, 60, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили через десять днів після його оголошення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Перемишлянський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня оголошення даного рішення.

Суддя ОСОБА_3