Справа № 159/3848/14-ц
Провадження № 2/159/873/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель
08 вересня 2014 року

Ковельський міськрайонний суд
Волинської області під головуванням

судді
Восковської О.А,

за участю секретаря
Горішної Н.В,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ковелі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення коштів, суд, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
коштів. Заявлені вимоги позивач
обгрунтовує тим, що в період з 15 жовтня
2012 року по 01 липня 2013 року ОСОБА_2 у
нього отримано в позику кошти на
загальну суму 41500 гривень та 1000 доларів
США. Позивач вказує, що підтвердженням
отримання цих коштів є написані
відповідачем ОСОБА_2 власноруч
розписки від 07.12.2012 року, 15.10.2012 року,
07.12.2012 року, 10.12.2012 року, 10.12.2012 року,
10.01.2013 року, 18.01.2013 року, 25.01.2013 року,
31.01.2013 року, 01.03.2013 року, 05.02.2013 року,
01.04.2013 року, 01.07.2013 року, 01.07.2013 року, і як
встановлено домовленістю та
зафіксовано у розписках, за
користування позикою ОСОБА_2
зобов'язувався сплачувати йому
винагороду у розмірі 5 відсотків від
отриманої суми з першого по п'яте число
кожного місяця, проте відповідачем вже
тривалий час не виконуються взяті на
себе зобов'язання, а саме: останній
платіж по сплаті відсотків був
здійснений у травні 2013 року, а основна
сума боргу ОСОБА_2 також до цього часу
не повернута, в зв'язку із цим виникла
заборгованість з основного боргу в
сумі 41500 гривень та 1000 доларів США, а
також сума несплачених відсотків
становить 24525 гривень та 6000 доларів США.
Також позивач зазначає, що у січні 2014
року він звернувся листом до ОСОБА_2 з
вимогою повернути отримані ним кошти
та винагороду за користування ними,
однак його лист повернувся з відміткою
про відсутність адресата за місцем
реєстрації, і крім цього, він також з
приводу неповернення ОСОБА_2 коштів
звертався в Ковельський МРВ. Позивач
вказує, що на даний час відповідачем
гроші йому так і не повернуті, на
неодноразові його звернення з вимогою
повернути кошті відповідач не реагує,
чим порушує взяті на себе зобов'язання,
а тому за вказаних обставин позивач
звернувся до суду та просить заявлений
ним позов задовольнити повністю та
стягнути з відповідача суму боргу за
договором позики з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення в сумі 74107,05 гривень і
1630 доларів США та судовий збір в сумі
932,56 гривень.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явився, подав до суду письмову
заяву про уточнення позовних вимог в
якій просить стягнути з відповідача
ОСОБА_2 лише борг в сумі 90563,86 гривень (з
них 54322 гривень - основна сума боргу,
35309,30 гривень - відсотки та судовий збір
в сумі 932,56 гривень), розгляд справи
просить проводити у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явився, хоча належним
чином судом був повідомлений про час і
місце розгляду справи. Про причини
неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст.74 ч.5 ЦПК України у разі
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, за адресою їх місця проживання
чи перебування, зареєстрованого у
встановленому законом порядку,
вважається, що судовий виклик або
судове повідомлення вручене їм
належним чином.

Суд, дослідивши письмові докази по
справі, приходить до висновку, що позов
підставний і підлягає до задоволення.

Так, згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, однією
з підстав виникнення цивільних прав та
обов"язків є договори та інші
правочини.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог, а згідно ст.61 ЦПК України,
обставини, визнані обома сторонами,
доказуванню не підлягають.

Факт отримання відповідачем
грошових коштів від позивача повністю
підтверджується письмовими розписками
громадянина ОСОБА_2 (від 07.12.2012 року,
15.10.2012 року, 07.12.2012 року, 10.12.2012 року,
10.12.2012 року, 10.01.2013 року, 18.01.2013 року,
25.01.2013 року, 31.01.2013 року, 01.03.2013 року,
05.02.2013 року, 01.04.2013 року, 01.07.2013 року,
01.07.2013 року), згідно яких останній
отримав гроші загальною сумою 41500
гривень та 1000 доларів США від ОСОБА_1, і
які зобов'язувався повернути позивачу
та сплачувати відсотки кожного місяця
до п'ятого числа. При цьому, згідно
вищевказаних розписок, між сторонами
було визначено розмір відсотків по
договорах позики - від 5 до 7 відсотків
від суми позики на місяць.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливістю виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язався сплатити
суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за
весь час прострочення, а також три
проценти річних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Статтею 1048 частиною 1 ЦК України
передбачено, що позикодавець має право
на одержання від позичальника
процентів від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором. Якщо
договором не встановлений розмір
процентів, їх розмір визначається на
рівні облікової ставки Національного
банку України.

Як убачається з письмової вимоги від
29.01.2013 року, ОСОБА_1 листом звернувся до
ОСОБА_2 з проханням повернути отримані
ним кошти та винагороду за
користування ними, однак його лист
повернувся з відміткою про відсутність
адресата за місцем реєстрації ( а.с.14-15).

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Позивачем ОСОБА_1 заявлено вимогу про
стягнення з відповідача мінімального
розміру відсотків за договорами позики
- 5% - і така його вимога є підставною,
оскільки встановлена умовами самих
договорів, укладених між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1

Крім цього, згідно довідки
Націанального банку України від 05.09.2014
року курс долара США відносно гривні
становить1282,2200, відтак, заборгованість
за договором позики в сумі 1000 доларів
США складає 12822 гривень.

Таким чином, вимоги ОСОБА_1 про
стягнення боргу, процентів за
договором позики в сумі 89631,30 гривень, -
з відповідача ОСОБА_2 є обґрунтованими
і підтверджені належними доказами, а
тому, враховуючи той факт, що подальше
зволікання повернення грошей
порушуватиме майнові права позивача,
суд вважає, що заявлена останнім сума
89631,30 гривень (з них 54322 гривні - основна
сума боргу та 35309,30 гривень - відсотки),
підлягає стягненню з відповідача в
повному об'ємі.

Судовий збір відповідно до вимог
ст.88 ЦПК України також підлягає
стягненню з відповідача на користь
позивача пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, тобто 896,31
гривень.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 74, 88, 212, 213, 215,
218 ЦПК України, на підставі
ст.ст.11,526,530,625 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
кошти в розмірі 89631 (вісімдесят дев'ять
тисяч шістсот тридцять одну) гривню 30
копійок ( з них 54322 гривні - основна сума
боргу, 35309,30 гривень - відсотки) та
судовий збір в сумі 896 (вісімсот
дев'яносто шість) гривень 31 копійку.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Ковельський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

ГоловуючаО. А. Восковська