Справа № 415/6770/13-ц
Провадження № 2/415/112/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2014 року
м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської
області у складі:

головуючого судді
- Калмикової Ю.О.,

при секретарі
- Мягкій І.В.,

представника відповідача
- ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Лисичанську цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_2 до
Приватного підприємства «Укрбудпостач
і К», ОСОБА_3 про визнання припиненим
безстрокового трудового договору та
звільнення з посади директора, третя
особа - Реєстраційна служба
Лисичанського міського управління
юстиції у Луганській області, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до Лисичанського
міського суду з позовною заявою до
Приватного підприємства «Укрбудпостач
і К», ОСОБА_3 про визнання припиненим
безстрокового трудового договору та
звільнення з посади директора.

В обґрунтування позовних умов позивач
посилається на те, що ОСОБА_3, працював у
ПП «Укрбудпостач і К» на посаді
директора, починаючи з 01 вересня 2009
року, що підтверджується заявою ОСОБА_3
на ім'я загальних зборів ПП
«Укрбудпостач і К», протоколом № 4 від 31
серпня 2009 року та приказом про
призначення директора № 22 від 01
вересня 2009 року і записом у Трудовій
книжці, включно до 30 серпня 2012 року, що
підтверджується заявою ОСОБА_3 від
25.07.2012 року та приказом про звільнення
№ 9 від 30.08.2012 року і записом у Трудовій
книжці. ОСОБА_3 25.07.2012 року на ім'я
загальних зборів і засновників ПП
«Укрбудпостач і К» написав заяву про
звільнення за згодою сторін з 09.08.2012
року, що підтверджується заявою від
25.07.2012 року, яку зареєстровано за № 39.
Оскільки звільнення директора
належить до виключної компетенції
Загальних зборів ПП «Укрбудпостач і К»
у відповідності до п. 5.22 Статуту ПП
«Укрбудпостач і К», ОСОБА_3 відіслав
дану заяву на адресу засновників ПП
«Укрбудпостач і К». Отримавши його
заяву, вона надала усну згоду на його
звільнення так, як того вимагав ОСОБА_3
і чинне Законодавство України. У
відповідності до ст. 38 КЗпП, працівник
має право розірвати трудовий договір,
укладений на невизначений строк,
попередивши про це власника або
уповноваженого ним орган письмово за
два тижні. Власник або уповноважений
ним орган повинен розірвати трудовий
договір у строк, про який просить
працівник. ОСОБА_3 30.08.2012 року на ім'я
засновників ПП «Укрбудпостач і К»
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 написав заяву, що він
складає з себе обов'язки директора ПП
«Укрбудпостач і К» з 30.08.2012 року і
відправив поштою, що підтверджується
поштовими чеками № 5108 та № 5109 від 30.08.2012
року, які вони отримала. ОСОБА_5
призначив своїм приказом № 10 від 30.08.2012
року виконувати обов'язки директора ПП
«Укрбудпостач і К» до проведення
Загальних зборів і призначення
директора ОСОБА_1 з 31.08.2012 року. Також,
ОСОБА_3 30.08.2012 року на ім'я засновників
ПП «Укрбудпостач і К» ОСОБА_2 та ОСОБА_4
відправив телеграму № 21/9307 про те, що
сплив двотижневий термін з моменту
відправлення його заяви про
звільнення, що він складає з себе
повноваження директора з 31.08.2012 року і
просить забезпечити охорону
підприємства. ОСОБА_3 ще 30.08.2012 року
зробив запис в своїй Трудовій книжці
про звільнення за власним бажанням,
поставив печатку ПП «Укрбудпостач і К»
і фактично усунувся від виконання
своїх службових обов'язків і на місце
роботи більше не приходив, здав печатки
підприємства і підписав акт
прийому-передачі майна підприємства. В
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців є
запис про те, що ОСОБА_3 є директором ПП
«Укрбудпостач і К», що породжує певні
юридичні наслідки та відповідальність
за діяння ПП «Укрбудпостач і К» і може
причинити збитки господарської
діяльності ПП «Укрбудпостач і К», і їй,
яка засновнику ПП «Укрбудпостач і К».
Засновник ПП «Укрбудпостач і К» ОСОБА_4
ігнорує проводити Загальні збори для
затвердження звільнення ОСОБА_3 і
призначення нового керівника ПП
«Укрбудпостач і К». Не вважаючи на всі
обставини, які вказують на те, що ОСОБА_3
звільнився з посади директора ПП
«Укрбудпостач і К» 30.08.2012 року, він
втручається в діяльність ПП
«Укрбудпостач і К» за відсутності
трудових правовідносин з ПП
«Укрбудпостач і К». ОСОБА_3 30.09.2013 року
від імені директора ПП «Укрбудпостач і
К» робить заяви до третіх осіб, зокрема
до приватного нотаріуса ОСОБА_6 та
нотаріально завірену заяву до
Солом'янського суду м. Києва, що він є
єдиний керівник ПП «Укрбудпостач і К»,
який має повноваження виступати від
імені ПП «Укрбудпостач і К» і
посилається на виписку з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців. Засновник
ПП «Укрбудпостач і К» ОСОБА_4 знає про
факт звільнення ОСОБА_3 з посади
директора ПП «Укрбудпостач і К», але
знаходиться з останнім в змові, ігнорує
проведення Загальних зборів ПП
«Укрбудпостач і К», без рішення яких,
окрім як за рішенням суду, не можливо
внести зміни до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців та викреслити ОСОБА_3
як директора ПП «Укрбудпостач і К» з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців, що
має за собою юридичні наслідки і
приносить значні збитки господарській
діяльності ПП «Укрбудпостач і К» і їй,
як засновнику ПП «Укрбудпостач і К».
Заяви ОСОБА_3 від імені директора ПП
«Укрбудпостач і К» незаконні і
суперечать інтересам ПП «Укрбудпостач
і К» та порушують її права, як
засновника ПП «Укрбудпостач і К»,
оскільки вона вважає ОСОБА_3 звільненим
з посади директора ПП «Укрбудпостач і
К» з 30.08.2012 року і призначеним
виконуючим обов'язки директора ПП
«Укрбудпостач і К» ОСОБА_1 з 31.08.2012 року,
який виконує обов'язки директора ПП
«Укрбудпостач і К» в інтересах ПП
«Укрбудпостач і К» і її, як засновника
ПП «Укрбудпостач і К», тобто він
фактично здійснює всі повноваження
виконавчого органу ПП «Укрбудпостач і
К» до проведення Загальних зборів ПП
«Укрбудпостач і К» про призначення
директора у відповідності до п. 5.22
Статуту ПП «Укрбудпостач і К». На
підставі викладеного, просила суд
визнати припиненим безстроковий
трудовий договір, укладений між ПП
«Укрбудпостач і К» і ОСОБА_7 з 30.08.2013
року, та визнати звільненим ОСОБА_7 з
посади директора ПП «Укрбудпостач і К»
на підставі ст. 38 КЗпП
України.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2
позовні вимоги підтримала у повному
обсязі, підтвердила факти, викладені у
позовній заяві, просила суд позов
задовольнити визнати припиненим
безстроковий трудовий договір,
укладений між ПП «Укрбудпостач і К» і
ОСОБА_7 з 30.08.2013 року, та визнати
звільненим ОСОБА_7 з посади директора
ПП «Укрбудпостач і К»
на підставі ст. 38 КЗпП України. Додала,
що вона надала усну згоду на звільнення
ОСОБА_3 з посади директора ПП
«Укрбудпостч і К» за ст. 38 КЗпП України.
Зібрати Загальні збори Засновників для
вирішення питання щодо звільнення
ОСОБА_3 не було можливості, адже ОСОБА_4
цього уникав.

В судовому засіданні представник
відповідача ПП «Укрбудпостач і К»
ОСОБА_1 позовні вимоги визнав у повному
обсязі, проти позовних вимог та
задоволення позову не заперечував.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3
позовні вимоги не визнав та пояснив
суду, що дійсно 25 липня 2012 року він
подав заяву до Загальних зборів
засновників ПП «Укрбудпостач і К»
ОСОБА_4 та ОСОБА_2 за вх. № 39 про його
звільнення з посади директора за
взаємною згодою сторін з 09 серпня 2012
року. Заявою від 09.08.2012 року, поданою до
Загальних зборів засновників ПП
«Укрбудпостач і К» ОСОБА_4 та ОСОБА_2,
він відкликав свою заяву від 25.07.2012 року
за вх. № 39 про його звільнення з посади
директора за взаємною згодою сторін з 09
серпня 2012 року та КЗпП України. 30 серпня
2012 року він надіслав письмову заяву до
засновника ПП «Укрбудпостач і К»
ОСОБА_4 за вх. № 43, у якій зазначив, що
10.08.2012 року він направив на адресу
ОСОБА_4 лист з заявою від 09.08.2012 року з
проханням звільнити його з посади за
власним бажанням згідно з ст. 38 КЗпП
України. У зв'язку зі спливом
двотижневого терміну необхідного для
відпрацювання на підприємстві і
працевлаштування за новим місцем
роботи, повідомив ОСОБА_4 про складання
з нього повноважень директора
підприємства з 31.08.2012 року та просив
вирішити питання щодо призначення
нового керівника підприємства і
забезпечення охорони підприємства.
Згідно з телеграмою № 21/9307 від 30.08.2012
року, він повідомив засновника ПП
«Укрбудпостач і К» ОСОБА_4, про те, що
минув двотижневий термін з моменту
подачі заяви про його звільнення за
власним бажанням та він складає з себе
повноваження директора з 31 серпня 2012
року. Також, підтвердив, що наказ № 9 від
30 серпня 2012 року про його звільнення з
займаної посади за ст. 38 КЗпП України за
власним бажанням з 30 серпня 2012 року, був
виданий на підставі добровільно
поданої ним заяви. Наказ № 9 від 30
серпня 2012 року він підписав власноруч
та розумів наслідки підписання такого
наказу.

Представник третьої особи Ваганова Н.М.
в судове засідання не з'явилася, про
день, час та місце розгляду справи
повідомлялася належним чином, до суду
надала письмові пояснення та письмову
заяву з проханням слухати справу за її
відсутності.

Вислухавши пояснення позивача,
відповідача, представника відповідача,
дослідивши матеріали справи, суд,
прийшов до висновку про повну відмову в
задоволення позовних вимог, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 7 Загальної
декларації прав людини всі люди рівні
перед законом і мають право, без
будь-якої різниці, на рівний їх захист
законом.

Загальна декларація прав людини у
статті 8 гарантує право кожної людини
на ефективне поновлення у правах
компетентними національними судами в
разі порушення її основних прав,
наданих їй конституцією або законом.

Згідно з п. 4.3. Статуту ПП
«Укрбудпостач і К», затвердженого
рішенням загальних зборів Засновників
ПП «Укрбудпостач і К» від 23 жовтня 2007
року, засновниками ПП «Укрбудпостач і
К» є ОСОБА_2 та ОСОБА_4, розмір часток
яких становить 50 % у кожного (а.с.23).

Позивач ОСОБА_2 скориставшись
своїм правом та на підставі того, що
вона є одним із засновників Приватного
підприємства «Укрбудпостач і К»,
звернулася до суду з даним позовом до
Приватного підприємства «Укрбудпостач
і К», ОСОБА_3 про визнання припиненим
безстрокового трудового договору та
звільнення з посади директора ОСОБА_3, у
зв'язку з тим, що заяви відповідача
ОСОБА_3 від імені директора ПП
«Укрбудпостач і К» незаконні і
суперечать інтересам ПП «Укрбудпостач
і К» та порушують її права, як
засновника ПП «Укрбудпостач і К».

Відповідно до ст. 43 Конституції України
держава створює умови для повного
здійснення громадянами права на працю,
гарантує рівні можливості у виборі
професії та роду трудової діяльності,
реалізовує програми
професійно-технічного навчання,
підготовки і перепідготовки кадрів
відповідно до суспільних потреб.

Відповідно до ст. 21 КЗпП України,
трудовий договір є угода між
працівником і власником підприємства,
установи, організації або
уповноваженим ним органом чи фізичною
особою, за якою працівник зобов'язаний
виконувати роботу, визначену цією
угодою. Особливою формою трудового
договору є контракт, в якому, зокрема,
строк його дії, права, обов'язки і
відповідальність сторін, умови
розірвання договору можуть
встановлюватися угодою сторін.

Відповідно до ст. 21 КЗпП України,
укладення трудового договору
оформлюється наказом чи
розпорядженням власника або
уповноваженого ним органу про
зарахування працівника на роботу.

Згідно з підп. 3) п. 5.20 Статуту ПП
«Укрбудпостач і К», затвердженого
рішенням загальних зборів Засновників
ПП «Укрбудпостач і К» від 23 жовтня 2007
року, до виключної компетенції
Загальних зборів Засновників
Підприємства належить обрання
(призначення) та відкликання
(звільнення) директора підприємства
(а.с.27).

З матеріалів справи вбачається,
що 31 серпня 2009 року ОСОБА_3 подав заяву
до Загальних зборів засновників ПП
«Укрбудпостач і К», у якій просив
призначити його на посаду директора ПП
«Укрбудпостач і К» з 01 вересня 2009 року
(а.с. 6).

Згідно з протоколом № 4 загальних
зборів засновників приватного
підприємства «Укрбудпостач і К» від 31
серпня 2009 року, ОСОБА_3 призначили на
посаду директора ПП «Укрбудпостач і К»
з 01 вересня 2009 року на підставі поданої
заяви (а.с. 7).

Згідно з наказом ПП «Укрбудпостач і К»
№ 22 від 01 вересня 2009 року, на підставі
рішення засновників ПП «Укрбудпостач і
К» ОСОБА_3 приступив до обов'язків
директора цього підприємства (а.с. 8).

Згідно з копією трудової книжки ОСОБА_3,
17.11.2007 року ОСОБА_3 прийнятий на роботу
до ПП «Укрбудпостач і К» на посаду
комерційного директора на підставі
наказу № 2/к від 17.11.2007 року та 31.08.2009
року ОСОБА_3переведений на посаду
директора рішенням Засновників на
підставі наказу № 22 від 31.08.2009
року(а.с.62).

Отже, судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_3 уклав з відповідачем трудовий
договір на невизначений строк та
перебував у трудових відносинах з
відповідачем - ПП «Укрбудпостач і К» з
17.11.2007 року.

Відповідно до ст. 43 Конституції
України громадянам гарантується
захист від незаконного звільнення.

Відповідно до ч. 1ст. 38 КЗпП України,
працівник має право розірвати трудовий
договір, укладений на невизначений
строк, попередивши про це власника або
уповноважений ним орган письмово за
два тижні.

Так, в судовому засіданні
встановлено та з матеріалів справи
вбачається, що 25 липня 2012 року ОСОБА_3
подав заяву до Загальних зборів
засновників ПП «Укрбудпостач і К»
ОСОБА_4 та ОСОБА_2 за вх. № 39 про
звільнення з посади директора за
взаємною згодою сторін з 09 серпня 2012
року (а.с. 9).

Згідно з заявою ОСОБА_3 від 09.08.2012
року поданою до Загальних зборів
засновників ПП «Укрбудпостач і К»
ОСОБА_4 та ОСОБА_2, ОСОБА_3 відкликав свою
заяву від 25.07.2012 року за вх. № 39 про його
звільнення з посади директора за
взаємною згодою сторін з 09 серпня 2012
року та КЗпП України (а.с.42).

У зв'язку з тим, що згідно з підп. 3) п. 5.20
Статуту ПП «Укрбудпостач і К»,
затвердженого рішенням загальних
зборів Засновників ПП «Укрбудпостач і
К» від 23 жовтня 2007 року, до виключної
компетенції Загальних зборів
Засновників Підприємства належить
обрання (призначення) та відкликання
(звільнення) директора підприємства, а
директор ПП «Укрбудпостач і К» ОСОБА_3
був призначений саме за рішенням
загальних зборів, то він повинен був
письмово попередити Загальні збори
засновників про своє звільнення за два
тижні.

З пояснень позивача ОСОБА_2 було
встановлено, що ОСОБА_2 надала усну
згоду на звільнення ОСОБА_3 з посади
директора ПП «Укрбудпостч і К» за ст. 38
КЗпП України. Зібрати Загальні збори
Засновників для вирішення питання щодо
звільнення ОСОБА_3 не було можливості,
адже ОСОБА_4 цього уникав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
30 серпня 2012 року ОСОБА_3 подав заяву до
засновника ПП «Укрбудпостач і К»
ОСОБА_4 за вх. № 43, у якій зазначив, що
10.08.2012 року він направив на адресу
ОСОБА_4 лист з заявою від 09.08.2012 року з
проханням звільнити його з посади за
власним бажанням згідно з ст. 38 КЗпП
України. У зв'язку зі спливом
двотижневого терміну необхідного для
відпрацювання на підприємстві і
працевлаштування за новим місцем
роботи, повідомив ОСОБА_4. про складання
з нього повноважень директора
підприємства з 31.08.2012 року та просив
вирішити питання щодо призначення
нового керівника підприємства і
забезпечення охорони підприємства (а.с.
11).

Заява ОСОБА_3 за вх. № 43 від 30.08.2012 року,
була відправлена рекомендованим
листом, про що свідчать фіскальні чеки
№ 5108 від 30.08.2012 року та № 5109 від 30.08.2012
року (а.с. 12).

Згідно з телеграмою № 21/9307 від 30.08.2012
року, ОСОБА_3 повідомив засновника ПП
«Укрбудпостач і К» ОСОБА_4, за адресою:
АДРЕСА_1, про те, що «Минув двотижневий
термін з моменту подачі заяви про
звільнення за власним бажанням-він
складає з себе повноваження директора
з 31 серпня 2012 та просить забезпечити
охорону підприємства = ОСОБА_3 -» (а.с. 13).

Водночас, ігнорування засновниками ПП
«Укрбудпостач і К», які володіють 100%
статутного фонду, проведення загальних
зборів для звільнення з посади
директора ОСОБА_3, свідчить про
зловживання останніми своїми правами
як засновниками товариства, та є
порушенням ст.ст. 12, 13 ЦК України,
зокрема того, що при здійсненні своїх
прав особа зобов'язана утримуватись
від дій, які б могли б порушити права
інших осіб. У разі недодержання особою
при здійсненні своїх прав вимог, які
встановлені ч.ч. 2-3 ст. 13 ЦК України, суд
може зобов'язати її припинити
зловживання своїми правами, а також,
застосувати інші наслідки, встановлені
законом.

Проте, 05 грудня 2013 року були зібрані
Загальні збори Засновників та згідно з
протоколом Загальних зборів
Засновників ПП «Укпбудпостач і К» № 2
від 05.12.2013 року у присутності ОСОБА_2 та
ОСОБА_4, постановили звільнити з посади
директора ПП «Укрбудпостач і К» ОСОБА_7
з 30.08.2012 року за поданою ним заявою за
власним бажанням (а.с.80).

Згідно з витягом з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб підприємців від 20.01.2014 року,
керівником ПП «Укрбудпостач і К» є
ОСОБА_1 (а.с.81-85).

Згідно з наказом ПП «Укрбудпостач і К»
№ 9 від 30 серпня 2012 року, ОСОБА_5
звільнено з займаної посади директора
за ст. 38КЗпП України за власним
бажанням з 30 серпня 2012 року на підставі
поданої заяви (а.с. 10).

Правом на розірвання трудового
договору з попередженням за два тижні
мають тільки ті працівники, які уклали
трудовий договір на невизначений
термін незалежно від займаної посади.
Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_3 уклав з відповідачем трудовий
договір на невизначений строк та
перебував у трудових відносинах з
відповідачем - ПП «Укрбудпостач і К» з
17.11.2007 року, а отже, у нього виникло
право на звільнення на підставі ст. 38
КЗпП України.

В судовому засіданні також було
встановлено, що бажання ОСОБА_3 на
звільнення за власною ініціативою було
добровільним, усвідомленим та на
підставі його письмової заяви на ім'я
Загальних зборів засновників, яка була
подана за два тижні до звільнення.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму
Верховного Суду України N 9 від 06.11.92
«Про практику розгляду судами трудових
спорів», працівник, який попередив
власника або уповноважений ним орган
про розірвання трудового договору,
укладеного на невизначений строк,
вправі до закінчення строку
попередження відкликати свою заяву і
звільнення в цьому випадку не
проводиться, якщо на його місце не
запрошена особа в порядку переведення
з іншого підприємства, установи,
організації (ч.4 ст.24 КЗпП).

Заяви про відкликання своєї заяви про
звільнення за ст. 38 КЗпП України з
посади директора ПП «Укрбудпостач і К»,
ОСОБА_3 не подавав; наказ № 9 від 30
серпня 2012 року про звільнення ОСОБА_3 з
займаної посади, ОСОБА_3 не
оскаржувався; позовна заява про його
поновлення на посаді директора ПП
«Укрбудпостач і К» ОСОБА_3 не
подавалась, зустрічного позову з цих
підстав до суду не надходило.

Таким чином, враховуючи вищенаведене,
суд вважає, що вищевказаними
документами доведений факт того, що
ОСОБА_7 звільнений з посади директора
ПП «Укпбудпостач і К» з 30.08.2012 року за
ст. 38 КЗпП України, у зв'язку з чим, суд у
даному випадку не вбачає спору з
приводу звільнення ОСОБА_3 з посади
директора, а подання позову вважає
бажанням позивача підтвердити
обставини, які існують та не
заперечуються сторонами, рішенням
суду.

За таких обставин, суд вважає, що
позовні вимоги заявлено не
обґрунтовано, у зв'язку з чим
підлягають залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК
України ст. 43 Конституції України,
ст.ст. 7, 8 Загальної декларації прав
людини,п. 12 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 06.11.92
«Про практику розгляду судами трудових
спорів», ст.ст. 21, 38КЗпП України, ст.ст. 12,
13 ЦК України,суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Приватного
підприємства «Укрбудпостач і К»,
ОСОБА_3 про визнання припиненим
безстрокового трудового договору та
звільнення з посади директора, третя
особа - Реєстраційна служба
Лисичанського міського управління
юстиції у Луганській області, залишити
без задоволення у зв'язку з
необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному суді Луганської області
через Лисичанський міський суд, шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

СУДДЯ
Ю.О. КАЛМИКОВА