Справа № 310/3435/14-ц
РІШЕННЯ

(заочне)

Іменем України

24 червня 2014 року
Бердянський міськрайонний суд
Запорізької області

у складі:

головуючого - судді Ревуцького С.І.

при секретарі - Мазняк О.Ю.

розглянувши в судовому засіданні в
м.Бердянську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
територіальної громади м.Бердянська в
особі Бердянської міської ради
Запорізької області про визнання права
на забудову в порядку спадкування за
законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись
до суду з позовом, в якому вказали, що
вони є доньками ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1. За життя ОСОБА_3 на
підставі рішення виконкому
Осипенківської міської ради депутатів
трудящих №168 від 26.04.1957р. було відведено
земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 468
кв.м. для індивідуального будівництва.
Згідно акту №213 від 23.05.1957р.,
затвердженого головним архітектором
міста, було здійснено відбивку меж,
встановлено межові знаки та передано в
натурі ОСОБА_3 вказану земельну ділянку
площею 468 кв.м. по АДРЕСА_1. На підставі
рішення №168 від 26.04.1957р. на замовлення
ОСОБА_3 було розроблено проект типового
жилого будинку, затверджений
управлінням головного архітектора
м.Осипенко 23.05.1957р. та погоджений
міськсанепідемстанцією м.Осипенко
31.05.1957р. Згодом, у зв'язку з пере
нумерацією будинків по АДРЕСА_1 номер
будинку « НОМЕР_3» було змінено на «
НОМЕР_4».

19.10.1976р. між виконкомом Бердянської
міської ради депутатів трудящих та
ОСОБА_3 було укладено договір про
надання в безстрокове користування
ділянки для будівництва
індивідуального жилого будинку на
право особистої власності за адресою:
АДРЕСА_1. Зазначений договір був
посвідчений нотаріусом Бердянської
нотаріальної контори ОСОБА_4 26.10.1976р. та
зареєстрований в реєстрі за №5373.

На підставі вказаних рішень фактично
житловий будинок було побудовано, але
не введено в експлуатацію.

Рішенням 26 сесії VІ скликання
Бердянської міської ради Запорізької
області №44 від 27.07.2012р. «Про надання
дозволу на виготовлення технічної
документації» ОСОБА_3 було надано
дозвіл на виготовлення технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право власності на земельну ділянку
орієнтовною площею 0,0468 га, розташовану
по АДРЕСА_1. Але оформити відповідні
документи на право власності на
вказану земельну ділянку ОСОБА_3 за
свого життя не встигла.

Позивачі у встановлений законом строк
звернулись до приватного нотаріуса
ОСОБА_5 із заявами про прийняття
спадщини, але у видачі свідоцтва про
право на спадщину їм було відмовлено у
зв'язку з відсутністю
правовстановлюючого документа на
вказане домоволодіння. Тому позивачі
звернулись до суду з позовом, в якому
просять визнати за ними права та
обов'язки забудовника вказаної
земельної ділянки після смерті ОСОБА_3

До судового засідання представник
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 та позивач
ОСОБА_2 надали до суду заяви з проханням
розглянути справу без їх участі,
позовні вимоги підтримали, проти
винесення заочного рішення не
заперечували.

Відповідач - Територіальна громада
м.Бердянська в особі Бердянської
міської ради Запорізької області до
судового засідання свого представника
двічі не направила, про час та місце
розгляду справи була повідомлена
належним чином.

В порядку ст.224 ЦПК України суд
розглянув справу в заочному порядку.

Вивчивши матеріали справи, суд
доходить висновку про необхідність
задоволення позовних вимог на підставі
наступного.

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_5,
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно свідоцтва про народження
НОМЕР_6, свідоцтва про укладання шлюбу
НОМЕР_7, свідоцтва про народження
НОМЕР_8, свідоцтва про укладання шлюбу
НОМЕР_9, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є
доньками ОСОБА_3, тобто у відповідності
до ст.1261 ЦК України, спадкоємцями
першої черги після її смерті. Вказаний
факт також підтверджується довідкою
приватного нотаріуса ОСОБА_5 про
звернення вказаних осіб до нього із
заявами про прийняття спадщини.

Суд також вважає встановленим та
доведеним наданими документами, що
ОСОБА_3 на підставі рішення виконкому
Осипенківської міської ради депутатів
трудящих №168 від 26.04.1957р. було відведено
земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 468
кв.м. для індивідуального будівництва.
Згідно акту №213 від 23.05.1957р.,
затвердженого головним архітектором
міста, було здійснено відбивку меж,
встановлено межові знаки та передано в
натурі ОСОБА_3 вказану земельну ділянку
площею 468 кв.м. по АДРЕСА_1. На підставі
рішення №168 від 26.04.1957р. на замовлення
ОСОБА_3 було розроблено проект типового
жилого будинку, затверджений
управлінням головного архітектора
м.Осипенко 23.05.1957р. та погоджений
міськсанепідемстанцією м.Осипенко
31.05.1957р. Згодом, у зв'язку з пере
нумерацією будинків по АДРЕСА_1 номер
будинку « НОМЕР_3» було змінено на «
НОМЕР_4». 19.10.1976р. між виконкомом
Бердянської міської ради депутатів
трудящих та ОСОБА_3 було укладено
договір про надання в безстрокове
користування ділянки для будівництва
індивідуального жилого будинку на
право особистої власності за адресою:
АДРЕСА_1. Зазначений договір був
посвідчений нотаріусом Бердянської
нотаріальної контори ОСОБА_4 26.10.1976р. та
зареєстрований в реєстрі за №5373. На
підставі вказаних рішень фактично
житловий будинок було побудовано, але
не введено в експлуатацію. Рішенням 26
сесії VІ скликання Бердянської міської
ради Запорізької області №44 від
27.07.2012р. «Про надання дозволу на
виготовлення технічної документації»
ОСОБА_3 було надано дозвіл на
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право
власності на земельну ділянку
орієнтовною площею 0,0468 га, розташовану
по АДРЕСА_1. Але оформити відповідні
документи на право власності на
вказану земельну ділянку ОСОБА_3 за
свого життя не встигла.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7
«Про судову практику у справах про
спадкування», якщо будівництво
здійснювалося згідно із законом, то у
разі смерті забудовника до завершення
будівництва його права та обов'язки як
забудовника входять до складу
спадщини.

В даному випадку будівництво вказаного
будинку здійснювалося на підставі
законів, які діяли на час його
будівництва, а саме: Наказу Президії
Верховної Ради СРСР від 26.08.48р. «Про
право громадян на придбання та
будівництво індивідуальних житлових
будинків» та Постанови Ради Міністрів
СРСР від 26.08.48р. №3211 «Про порядок
застосування наказу президії
Верховної Ради СРСР від 26.08.48р. «Про
право громадян на придбання та
будівництво індивідуальних житлових
будинків».

За таких обставин, права та обов'язки
забудовника ОСОБА_3 входять до складу
спадщини після її смерті, а її
спадкоємці - позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2
мають право на спадкування цих прав та
обов'язків. Тому позовні вимоги
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.212-218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити
повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1 та ОСОБА_2,
ІПН НОМЕР_2, права та обов'язки
забудовника земельної ділянки площею
468 кв.м., розташованої за адресою:
АДРЕСА_1, цільове призначення - для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибна ділянка), наданої
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1., в
порядку спадкування за законом.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Запорізької області
через суд першої інстанції протягом 10
днів з дня його проголошення. У разі
якщо рішення було постановлено без
участі особи, яка його оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яку може бути
подано протягом 10 днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя: С. І. Ревуцький