Справа № 362/3359/14-ц
Провадження № 2/362/1850/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

05.09.2014 року

Васильківський міськрайонний суд
Київської області в складі:

головуючого - судді Марчука О.Л.,

при секретарі - Лущик Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Василькові Київської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
Васильківської міськоради Київської
області про визнання права власності в
порядку спадкування за зконом,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовною
заявою, в якій просять визнати за ними
право власності в рівних частках у
порядку спадкування за законом на
майно, що складається із земельної
ділянки площею 0,075 га, цільове
призначення - для будівництва,
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд,
розташованої по вулиці АДРЕСА_1, що
залишилася після смерті ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_4.

Свої вимоги позивачі обґрунтовують
тим, що після смерті ОСОБА_5, який є
чоловіком ОСОБА_1 та батьком ОСОБА_2,
ОСОБА_3 і ОСОБА_4, відкрилась спадщина у
вигляді вказаної земельної ділянки.
Вони звернулися до нотаріальної
контори для оформлення спадщини. Однак,
нотаріус відмовив їм в цьому, оскільки
відсутній правовстановлюючий документ
на вказану земельну ділянку на ім'я
померлого. За життя ОСОБА_5 виготовив
державний акт на земельну ділянку, який
на даний час зберігається у
Васильківському міському відділі
земельних ресурсів Київської області,
однак отримати його не встиг. На інше
майно, яке залишилось після померлого,
ними оформлено право власності.

Позивачі в судове засідання не прибули,
надали суду письмові заяви, в яких
підтримали свої вимоги в повному
обсязі, просять проводити розгляд
справи у їх відсутність та не
заперечили щодо заочного розгляду
справи.

Враховуючи, що відповідач, належним
чином був повідомлений, а його
представник двічі не з'явивсь в судове
засідання та від відповідача не
надійшло заяви про розгляд справи у
відсутності його представника, на
підставі частини 4 статті 169 та статті 224
ЦПК України, суд вирішив справу на
підставі наявних у ній даних і доказів
та ухвалив заочне рішення, оскільки
позивачі не заперечили проти такого
вирішення справи.

Дослідивши письмові докази по справі у
їх сукупності, суд приходить до
наступних висновків.

З 10 серпня 1974 року ОСОБА_5 і ОСОБА_1
перебували в зареєстрованому шлюбі
(а.с. 10).

Під час шлюбу у них народились діти:
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.
13, 15, 18).

У зв'язку з укладенням шлюбу, ОСОБА_4 і
ОСОБА_3 змінили свої прізвища на ОСОБА_4
і ОСОБА_3, відповідно (а.с. 15, 17).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 помер (а.с. 7).

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу
України (в редакції станом на 27.04.2006
року), право власності на земельну
ділянку і право постійного
користування земельною ділянкою
посвідчується державними актами.

З копії державного акта на право
приватної власності на земельну
ділянку, виданого 27 квітня 2006 року на
підставі рішення Васильківської
міської ради 14 сесії IV скликання від
29.09.2005 року № 15.1-14-04, вбачається, що
ОСОБА_5 належала земельна ділянка
площею 0,075 га, розташована по вулиці
АДРЕСА_1, цільове призначення - для
будівництва, обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд, кадастровий № :03:006:0008 (а.с.
33).

Пункт пятий частини першої статті 57
Сімейного кодексу України передбачає,
що особистою приватною власністю
дружини, чоловіка є, в тому числі,
земельна ділянка, набута нею, ним за час
шлюбу внаслідок приватизації
земельної ділянки, що перебувала у її,
його користуванні, або одержана
внаслідок приватизації земельних
ділянок державних і комунальних
сільськогосподарських підприємств,
установ та організацій, або одержана із
земель державної і комунальної
власності в межах норм безоплатної
приватизації, визначених законом.

Оскільки, спірна земельна ділянка була
набута спадкодавцем ОСОБА_5 за час
шлюбу внаслідок приватизації, слід
вважати, що вона була його особистою
приватною власністю.

Норма статті 1261 ЦК України передбачає,
що у першу чергу право на спадкування
за законом мають діти спадкодавця, у
тому числі зачаті за життя спадкодавця
та народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Тобто, позивачі є спадкоємцями першої
черги.

Відповідно до частин 1 і 5 статті 1268 ЦК
України, спадкоємець за заповітом чи за
законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її; незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

Частки у спадщині кожного із
спадкоємців за законом є рівними (ч. 1
ст. 1267 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України,
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

У визначений законом строк позивачі
звернулися до Васильківської міської
державної нотаріальної контори ГУ
юстиції Київської області з метою
отримання свідоцтва про право на
спадщину за законом, однак листом від
10.04.2012 року № 436/02-14, їм відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючого документу на
спадкове майно (а.с. 32).

У пункті 10 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008 року
№ 7 «Про судову практику у справах про
спадкування» роз'яснено, що відповідно
до статті 1225 ЦК України право власності
на земельну ділянку переходить до
спадкоємців за загальними правилами
спадкування (зі збереженням її
цільового призначення) при
підтвердженні цього права спадкодавця
державним актом на право власності на
землю або іншим правовстановлюючим
документом.

Однак, належна реалізація спадкових
прав позивачів виявилась неможливою з
об'єктивних та незалежних від них
причин, а саме: відсутності у них
належним чином оформлених
правовстановлюючих документів на
об'єкт спадкування.

Крім того, позивачі успадкували після
померлого житловий будинок АДРЕСА_1, що
підтверджується відповідними
свідоцтвами про право власності на
спадину за зконом на ім'я позивачів та
витягами (а.с. 19 - 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30
- 31).

Відповідно до норм ст. 1225 ЦК України, до
спадкоємців житлового будинку, інших
будівель та споруд переходить право
власності або право користування
земельною ділянкою, на якій вони
розміщені; до спадкоємців житлового
будинку, інших будівель та споруд
переходить право власності або право
користування земельною ділянкою, яка
необхідна для їх обслуговування, якщо
інший її розмір не визначений
заповітом.

Таким чином, враховуючи встановлені
судом обставини та положення
законодавства, яким урегульовано
спірні правовідносини, суд приходить
до висновку, що право позивачів щодо
спадкування підлягає захисту шляхом
визнання за ними права власності на
спадкове майно в рівних частках, а тому
позов слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 126 ЗК України, ст. 57 СК України, ст. ст.
1225, 1261, 1267, 1268, 1297 ЦК України, ст. ст. 1 - 4, 8 -
11, 57 - 62, 169 ч. 4, 208, 209, 212 - 215, 224 - 233 ЦПК
України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4
частину земельної ділянки, кадастровий
номер :03:006:0008, загальною площею 0,075
га, для будівництва, обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд, що розташована по вулиці
АДРЕСА_1, в порядку спадкування за
законом після ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_4.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4
частину земельної ділянки, кадастровий
номер :03:006:0008, загальною площею 0,075
га, для будівництва, обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд, що розташована по вулиці
АДРЕСА_1, в порядку спадкування за
законом після ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_4.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/4
частину земельної ділянки, кадастровий
номер :03:006:0008, загальною площею 0,075
га, для будівництва, обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд, що розташована по вулиці
АДРЕСА_1, в порядку спадкування за
законом після ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_4.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/4
частину земельної ділянки, кадастровий
номер :03:006:0008, загальною площею 0,075
га, для будівництва, обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд, що розташована по вулиці
АДРЕСА_1, в порядку спадкування за
законом після ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_4.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача, яку може бути
подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку,
встановленому ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо воно не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Київської області
через Васильківський міськрайонний
суд Київської області протягом десяти
днів з дня проголошення рішення, а
особою яка була відсутня при
проголошенні рішення - протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий