Справа № 278/3726/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року

Житомирський районний суд
Житомирської області

у складі: головуючого судді - Баренко С.
Г.,

за участю секретаря судового засідання
- Лабенської Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 до
територіальної громади в особі
Ліщинської сільської ради
Житомирського району (далі - Громада)
про встановлення факту володіння
спадкодавцем нерухомим майном на праві
приватної власності, визнання права
власності на житловий будинок та
земельні ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

У позові проти Громади ОСОБА_1 просить
встановити факт володіння
спадкодавцем будинком та земельними
ділянками, визнати за ним право
власності на житловий будинок АДРЕСА_1
та земельні ділянки загальною площею
0,33 га як за спадкоємцем за законом,
мотивуючи відмовою нотаріуса в
оформленні права на спадщину. Позивач
може захистити своє невизнане право на
отримання спадщини лише в суді.

У письмовій заяві до суду позивач свої
вимоги підтримав, просив справу
розглядати без його участі.

Сільський голова звернувся з
аналогічним клопотанням, позов визнав.

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлені обставини, які
відповідають цивільним
правовідносинам.

Суд розглядає справу в межах заявлених
вимог.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача
ОСОБА_2 (а.с. 11). Після його смерті, згідно
зі свідоцтвом про право на спадщину від
04.06.1992 спадщину прийняла мати позивача -
ОСОБА_3 (а.с. 12). ІНФОРМАЦІЯ_2 вона померла
(а.с. 14). Внаслідок її смерті відкрилася
спадщина на все належне спадкодавцю
майно. За спадковою справою №327/2003
позивач є спадкоємцем за заповітом
після смерті матері (а.с. 13, 17).

Згідно зі ст.1216 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). У ст.ст. 1296, 1297
ЦК України зазначено, що оформлення
права на спадщину, в тому числі на
нерухоме майно, проводиться шляхом
видачі нотаріусом відповідного
свідоцтва, проте, постановою нотаріуса
від 31.03.2014 у видачі свідоцтв про право
на спадщину за законом на спірний
будинок та змельні ділянки позивачу
було відмовлено у зв'язку з відсутністю
правовстановлювальних документів на
будинок та невідповідності цільового
призначення ділянок у державних актах
та витягах з ДЗК (а.с. 39).

Як убачається зі справи, житловий
будинок АДРЕСА_1 був побудований у 1950
році на земельній ділянці, переданій
спадкодавцю у встановленому порядку,
що підтверджується державним актом
(а.с. 28-31). Згідно з довідкою виконкому
Ліщинської сільської ради № 270 від
05.04.2012, у погосподарській книзі №2 по
сільській раді спірний будинок
(особовий рах. НОМЕР_2) рахувався за
спадкодавцем, як за власником (а.с. 20).

За постановою Ради Міністрів УРСР від
11.03.1985 року за № 105 "Про порядок обліку
житлового фонду в УРСР", Інструкції про
порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу УРСР від 31.01.1966,
Інструкцією про порядок вчинення
нотаріальних дій державними
нотаріальними конторами Української
РСР від 31.10.1975 та за іншими
нормативними актами записи у по
господарських книгах є особливою
формою статистичного обліку і
визнавались в якості актів органів
влади (публічних актів), що
підтверджували право приватної
власності. Саме таке роз'яснення надав
і Пленум ВССУ в своєму листі № 24-753/0/4-13
від 16.05.2013 «Про судову практику
розгляду цивільних справ про
спадкування», вказуючи, що у п. 62
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій державними
нотаріальними конторами Української
РСР підтвердженням приналежності
будинку, який знаходиться в сільському
населеному пункті, можуть бути
відповідні довідки виконавчого
комітету сільської Ради депутатів
трудящих, які видавалися в тому числі і
на підставі записів у погосподарських
книгах (п.3.1). А тому суд дійшов висновку,
що житловий будинок НОМЕР_1 відноситься
до спадкового майна.

До складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті
(ст.1218 ЦК України).

З огляду на зміст глави 84 ЦК України та
роз'яснень Пленуму ВСУ у Постанові №7
від 30.05.2008 «Про судову практику у
справах про спадкування» (п.23), право
позивача на отримання у спадок спірної
земельної ділянки встановлюється
судом. Внаслідок того, що такої
категорії земель за цільовим
призначенням як зазначено в державному
акті спадкодавця серії IІІ- ЖТ №013528 від
16.06.1995, чинним ЗК України не передбачено
(обслуговування житлового будинку та
ведення підсобного господарства), у
витягах з ДЗК вказано вид використання
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд та ведення
особистого селянського господарства
відповідно (а.с. 22-27). Таким чином, суд
дійшов висновку, що ОСОБА_3 правомірно
набула право власності на спірну
земельну ділянку, що підтверджується
державним актом. Зміна цільового
призначення земельних ділянок
внаслідок удосконалення законодавства
не може жодним чином обмежувати прав
позивача, а тому позов підлягає до
задоволення.

Ураховуючи усі обставини справи у
сукупності, а також те, що Громада не
оспорює право власності спадкодавця,
загальні засади цивільного
судочинства, суд вважає, що позов
підлягає до задоволення в частині
визнання права власності за позивачем.
Разом з цим, суд відмовляє у
встановленні факту володіння
спадкодавцем на праві приватної
власності спадковим майном, оскільки
даний факт ніким не оспорюється, а
дієздатність ОСОБА_3 припиналася в
момент смерті.

Керуючись: ст. 549 ЦК Української РСР (в
редакції 1963 року), ст. ст. 15,16, 328, 392, 1216,
1225, 1268, 1276, 1297 ЦК України, ст. ст. 3, 11, 57, 60,
61, 88, 130, 197, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р
І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок АДРЕСА_1 (загальна
площа - 80,7 кв.м., житлова - 28,3 кв.м.) як за
спадкоємцем за заповітом після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
земельну ділянку площею 0,2500 га,
призначену для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд, за
адресою АДРЕСА_1 з кадастроим номером
:03:001:0352 та земельну ділянку площею
0,0800 га для ведення особистого
селянського господарства по вул.. Рад
в.с Ліщин, Житомирського району з
кадастровим номером :03:001:0353, як за
спадкоємцем за заповітом після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3.

В решті вимог відмовити за
безпідставністю.

Рішення суду вступає в законну силу
після закінчення строку на апеляційне
оскарження.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Житомирської області через
Житомирський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:
С.Г. Баренко