Справа №591/2771/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - ОСОБА_1Номер провадження
22-ц/788/1050/14 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

29 травня 2014 року

м. Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Білецького О. М.,

суддів - Семеній Л. І., Кононенко О. Ю.,

за участю секретаря судового засідання
- Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою законного представника
малолітньої ОСОБА_3 – ОСОБА_4

на ухвалу судді Зарічного районного
суду м.Суми від 24 квітня 2014 року про
відмову у відкритті провадження

у справі за позовом законного
представника малолітньої ОСОБА_3 –
ОСОБА_4 до Головного управління
Міністерства доходів у Сумській
області, Управління Пенсійного фонду
України в м.Суми

про визнання незаконним наказу про
звільнення, зобов’язання внесення
запису до трудової книжки, стягнення
недоплаченої пенсії по втраті
годувальника,

в с т а н
о в и л а :

23 квітня 2014 року законний представник
малолітньої ОСОБА_3 - ОСОБА_4 звернулася
з вказаним позовом до Зарічного
районного суду м.Суми, як до суду
загальної юрисдикції.

Зазначала, що її чоловік – ОСОБА_5, який
є батьком їх малолітньої дочки ОСОБА_3,
помер 20 травня 2013 року під час
проходження державної служби в
Державній податковій службі у Сумській
області. Заяву від 15 травня 2013 року про
звільнення за власним бажанням він не
підписував, а тому просила:

- визнати незаконним наказ ДПС у
Сумській області від 17 травня 2013 року
№77-о про звільнення ОСОБА_5 за ст.38 КЗпП
України;

- змінити формулювання підстав його
звільнення на «Роботу припинено у
зв’язку із смертю»;

- зобов’язати Головне управління
Міністерства доходів у Сумській
області внести відповідний запис до
трудової книжки ОСОБА_5.

Також просила стягнути з УПФ України в
м.Суми на користь малолітньої ОСОБА_3
суму недоплаченої пенсії державного
службовця по втраті годувальника.

Ухвалою судді Зарічного районного суду
м.Суми від 24 квітня 2014 року у відкритті
провадження за вказаним позовом
відмовлено з тих підстав, що спір
пов'язаний із проходженням особою
публічної служби та відшкодуванням
шкоди, заподіяної протиправним
порушенням прав, свобод чи інтересів
суб’єктів публічно-правових відносин,
а тому справа не підлягає розгляду в
порядку цивільного судочинства.

В апеляційній скарзі законний
представник малолітьої, посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права, просить скасувати цю ухвалу
судді та направити справу до суду
першої інстанції для вирішення питання
щодо відкриття провадження у справі.

Вважає, що суд не правильно визначив
предмет її позову, яким є захист
порушеного права на отримання пенсії
державного службовця по втраті
годувальника, а визнання незаконним
наказу є лише способом поновлення
такого порушеного права.

Доводить, що її вимоги не носять
публічно-правового характеру, тому
позов підлягає розгляду у порядку ЦПК
України.

Заслухавши пояснення ОСОБА_4,
дослідивши матеріали та перевіривши
ухвалу суду в межах заявлених вимог і
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_4 з 08 червня 2012 року перебувала у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, від
якого мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с.18, 20).

Із копії трудової книжки ОСОБА_5
вбачається, що з 13 березня 2002 року він
прийняв присягу державного службовця
та працював на різних посадах в органах
Державної податкової служби України.

Зокрема з 01 лютого 2012 року на посаді
начальника управління правової роботи
ДПС у Сумській області, мав спеціальне
звання – «Радника податкової служби
2-го рангу» (а.с.25-30).

Згідно з наказом Державної податкової
служби України в Сумській області від 17
травня 2013 року №77-о ОСОБА_5 звільнений з
посади начальника управління правової
роботи ДПС України у Сумській області
за власним бажанням у зв’язку з
виходом на пенсію по інвалідності
згідно ст.38 КЗпП України (а.с.23, 24).

ОСОБА_5 помер 20 травня 2013 року (а.с.21).

Як роз’яснив Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у пунктах 2, 3 постанови «Про деякі
питання юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ» від 01 березня 2013 року №3,
цивільна юрисдикція – це визначена
законом сукупність повноважень судів
щодо розгляду цивільних справ,
віднесених до їх компетенції (ст.15 ЦПК
України).

Вирішуючи питання про відкриття
провадження у справі, суди повинні
виходити з того, що відповідно до
ст.ст.15, 16 ЦПК України у порядку
цивільного судочинства суди
розглядають справи про захист прав, що
виникають із цивільних, а також з інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ за Кодексом
адміністративного судочинства України
(статті 17) віднесено до компетенції
адміністративних судів. Законом може
бути передбачено розгляд інших справ
за правилами цивільного судочинства.

Пленум Вищого
адміністративного суду України у п.4
постанови «Про окремі питання
юрисдикції адміністративних судів»
від 20 травня 2013 року №8 зазначив, що
вирішуючи питання про визначення
юрисдикції адміністративних судів
щодо вирішення адміністративних справ,
суди повинні враховувати, що КАС
України встановлює правила
відмежування адміністративної
юрисдикції від інших видів юрисдикції,
зокрема, встановлення переліку
публічно-правових спорів, що
підпадають під юрисдикцію
адміністративних судів (ч.2 ст.17 КАС
України).

Відповідно до п.2 ч.2 ст.17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється, зокрема на спори з приводу
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної
служби.

В силу з п.15 ч.1 ст.3 КАС України, ст.2 ЗУ
«Про державну службу» та Податкового
кодексу України займана ОСОБА_5 посада
відноситься до публічної служби.

Згідно з ч.1 ст.58 ЗУ «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування» Пенсійний фонд
України є органом, який здійснює
керівництво та управління солідарною
системою, крім іншого призначає пенсії
та підготовляє документи для її
виплати, забезпечує своєчасне і в
повному обсязі фінансування та виплату
пенсій.

Як роз’яснено в абз.6 п.16 постанови
Пленум Вищого адміністративного суду
України «Про окремі питання юрисдикції
адміністративних судів» від 20 травня
2013 року №8, Пенсійний фонд України
відповідно до покладених завдань і
функцій, Пенсійний фонд України є
суб’єктом владних повноважень у цій
сфері правовідносин, а спори, що
виникають між учасниками цих відносин,
є публічно-правовими, тому їх вирішення
належить до юрисдикції
адміністративних судів.

За таких обставин, вирішуючи питання
про відкриття провадження у справі,
суддя місцевого суду правильно
застосував вищеназвані норми
процесуальних законів і належним чином
врахував згадані роз’яснення постанов
Пленумів судів касаційної інстанції та
дійшов обґрунтованого висновку про те,
що даний позов, який пов'язаний з
проходженням та звільненням із
публічної служби, а також з виплатою
державної пенсії відноситься до
компетенції суду адміністративної
юрисдикції та не підлягає розгляду в
судах у порядку цивільного
судочинства, а тому на законних
передбачених п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України
підставах відмовив у відкритті
провадження.

Надана ОСОБА_4 в засіданні суду
апеляційної інстанції ухвала
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 25 вересня
2013 року по справі №818/5257/13-а таких
висновків також не спростовує,
оскільки суди адміністративної
юрисдикції вирішували по суті
аналогічні вимоги даного позивача до
ГУ Міндоходів у Сумській області щодо
звільнення ОСОБА_5 з публічної служби.

Таким чином, ухвала суду першої
інстанції постановлена з дотриманням
норм процесуального права, є законною і
обґрунтованою, а тому підстав для її
зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.303, п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312,
ст.ст.314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а
л и л а :

Апеляційну скаргу законного
представника малолітньої ОСОБА_3 –
ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу судді Зарічного районного суду
м.Суми від 24 квітня 2014 року про відмову
у відкритті провадження у справі
залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту
проголошення, проте протягом двадцяти
днів з цього часу може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -