І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 вересня 2014 року
Рівненський міський суд Рівненської
в особі судді Долі В.А.
при секретарі Глотовій П.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Рівне цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у
якому просить стягнути з ОСОБА_2 на свою
користь грошові кошти отримані у
позику у загальному розмірі 116 580,70 грн.,
з яких 112 000 грн. - сума позики; проценти
за користування позикою - 4 258,70 грн.; 3 %
річних - 322 грн. та судові витрати.
В обґрунтування позову зазначається,
що 28 квітня 2014 року, ОСОБА_2 отримав від
ОСОБА_1 позику в сумі 112 000 грн., які
зобов'язався повернути до 01 серпня 2014
року. На підтвердження отримання
позики, відповідачем була надана
розписка. Передача коштів відбулась в
присутності свідків. Станом на 01
вересня 2014 року кошти не були
повернуті. Позивач вказує, що оскільки
відповідач користувався його коштами,
відповідно до ст.ст. 1048,625 ЦК України,
має сплатити йому також проценти від
суми позики, що становить 4 258,70 грн. та 3%
річних - 322 грн. Неодноразові звернення
щодо повернення коштів, відповідач
ігнорує. Покликаючись на наведене,
просить позов задоволити.
В судове засідання позивач не з'явився.
До початку розгляду справи представник
позивача ОСОБА_3 подав суду заяву, у
якій просить справу розглянути без
його участі, позовні вимоги задоволити.
Також, згідно поданого клопотання,
просив стягнути вартість послуг
адвоката у розмірі 974,40 грн.
Відповідач, будучи належним чином
повідомленим про день та час розгляду
справи, про що свідчить рекомендоване
повідомлення про вручення поштового
відправлення, в судове засідання не
з'явився. Заяв про розгляд справи у його
відсутності чи про відкладення
розгляду справи з причин, що
унеможливлюють прибуття за викликом
суду не надіслав.
Суд, зі згоди представника позивача,
вважає можливим розгляд справи у
відсутності відповідача на підставі
наявних у справі доказів з
постановленням заочного рішення, що
відповідає положенню ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновку, що позовні вимоги
підлягають до задоволення.
Судом встановлено, що 28 квітня 2014 року
ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 позику у сумі
112 000 грн., які зобов'язався повернути до
01 серпня 2014 року.
Наведене стверджується розпискою
ОСОБА_2 від 28 квітня 2014 року.
У відповідності до ст. 1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на
підтвердження договору позики та його
умов, може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми.
Згідно ст. 1049 ЦК України -позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
кількості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.
За положенням ст. 1050 цього ж кодексу,
якщо позичальник своєчасно не повернув
суму позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу, частиною другою якої
визначено, що боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.
Відповідно до положень ст. 526 ЦК
України, зобов'язання має виконуватись
належним чином, відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства.
У відповідності до ст.ст. 610, 611 ЦК
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання,
а у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом.
Відповідачем у встановлений строк
зобов'язання перед позивачем належним
чином не виконано, у зв'язку з чим суд
приходить до висновку про задоволення
позову та стягнення з відповідача на
користь позивача 116 580,70 грн., яка за
розрахунком позивача складається: 112 000
грн. - сума позики, 4 258,70 грн. - проценти
за користування позикою, 322 грн. - 3 %
річних від простроченої суми.
Оскільки розрахунок заборгованості
проведений позивачем у відповідності
до ст.ст. 1048,625 ЦК України, він
приймається судом до уваги.
Згідно ч.1, п.2 ч.3 ст. 79 ЦПК України,
судові витрати складаються з судового
збору та витрат, пов'язаних з розглядом
справи. До витрат, пов'язаних з
розглядом судової справи, належать,
зокрема витрати на правову допомогу.
Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати,
пов'язані з оплатою правової допомоги
адвоката або іншого фахівця в галузі
права, несуть сторони, крім випадків
надання безоплатної правової допомоги.
Згідно з ч. 1 ст. 56 ЦПК України правову
допомогу може надавати особа, яка є
фахівцем у галузі права і за законом
має право на надання правової допомоги.
Представник позивача ОСОБА_3 здійснює
адвокатську діяльність, що
стверджується Свідоцтвом про право
зайняття адвокатською діяльністю
НОМЕР_1 від 12 жовтня 2011 року виданим
Головою Рівненської обласної
кваліфікаційно- дисциплінарної
комісії адвокатури Луцюком П.С.
05 вересня 2014 року між ОСОБА_1 та
адвокатом ОСОБА_3 укладено Договір про
надання правової допомоги адвоката.
Відповідно до розрахунку надання
послуг згідно згаданого Договору про
надання правової допомоги адвоката від
05 вересня 2014 року, вартість витрат
пов'язаних з оплатою правової допомоги
адвоката становить 974,40 грн. Зазначена
сума сплачена позивачем, що
стверджується квитанцією до
прибуткового касового ордера № 1 від 23
Отже, у відповідності до ст. 88 ЦПК
України, підлягають стягненню з
відповідача на користь позивача
сплачена сума судового збору у розмірі
1 165 грн. судового збору та 974,40 грн.
витрат пов'язаних з оплатою правової
На підставі ст. ст. 526, 533, 1046, 1047, 1049,1050 ЦК
України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209,
212-215, 225, 226 ЦПК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
грошову суму у розмірі 116 580 (сто
шістнадцять тисяч п'ятсот вісімдесят)
гривень 70 копійок, з яких 112 000 (сто
дванадцять тисяч) гривень - сума позики;
4 258 (чотири тисячі двісті п'ятдесят
вісім) гривень 70 копійок - проценти за
користування позикою; 322 (триста
двадцять дві) гривні - 3 % річних.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати, а саме 1 165 (одна тисяча
сто шістдесят п'ять) гривень судового
збору та 974 (дев'ятсот сімдесят чотири)
гривні 40 копійок витрат пов'язаних з
оплатою правової допомоги.
Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Рівненської області через суд
першої інстанції. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя
Доля В.А.