Справа №2/554/1352/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 вересня 2014 року.

Октябрський районний
суд м.Полтави в складі:

Головуючої судді
Сороки К.М.

При секретарі
Ігнатенко С.Ю.

За участю адвоката
ОСОБА_1

Позивачки ОСОБА_2,

Представника
позивачки ОСОБА_3

Відповідачки ОСОБА_4

Представників третіх
осіб ОСОБА_5ОСОБА_6

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Полтаві цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_7, ОСОБА_8 в
своїх інтересах та в інтересах
неповнолітнього сина ОСОБА_9
ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_4 та в її особі як
законного представника
неповнолітнього ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2
за участю третіх осіб Полтавської
міської Ради, управління
житлово-комунального господарства
Полтавської міської Ради, відділу
опіки та піклування виконавчого
комітету Октябрської районної в
м.Полтаві Ради, четвертої Полтавської
державної нотаріальної контори про
припинення права спільної часткової
власності, виселення з квартири та
вселення в квартиру та зустрічного
позову ОСОБА_4 в своїх інтересах та в
інтересах неповнолітнього сина
ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 до ОСОБА_2, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 в її інтересах та в інтересах
неповнолітнього сина ОСОБА_9
ІНФОРМАЦІЯ_1, Державного виробничого
підприємства «Знамено», комунального
підприємства ЖЕО №2,управління
державної міграційної служби у
Полтавській області за участю третіх
осіб ПП Полтавське БТІ
«Інвентаризатор», відділу опіки та
піклування виконавчого комітету
Октябрської районної в м.Полтав Ради ,
четвертої Полтавської державної
нотаріальної контори, управління
майном комунальної власності міста
Полтави про визнання права
користування житловою площею,про
визнання рішення про приватизацію та
свідоцтва про право власності на
квартиру недійсними,визнання осіб
такими, що втратили право
користування житловою площею,
зобов»язання укласти договір найму
житлового приміщення, -

В с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_2.. ОСОБА_7. ОСОБА_8 в своїх
власних та інтересах неповнолітнього
сина ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 25.05.2007 року
звернулися до Октябрського районного
до суду м.Полтави з вище зазначеним
позовом, в якому просили суд
постановити рішення, згідно якого
припинити право власності ОСОБА_10 на 1/5
частину в квартирі АДРЕСА_1 і визнати
право власності на спірну квартиру
за ними, виселити ОСОБА_4 разом з
неповнолітнім сином ОСОБА_10 з вказаної
квартири, вселивши їх в квартиру.

Відповідачка ОСОБА_4 звернулася до суду
з зустрічним позовом 05.12.2007 року в
своїх інтересах та інтересах
неповнолітнього сина ОСОБА_10 1997 року в
якому прохала суд ухвалити рішення,
яким визнати за нею та сином право
користування житловою площею в
квартирі АДРЕСА_1 та зобов,язати УДМС у
Полтавській області зареєструвати їх
за адресою квартири, визнати
розпорядження про приватизацію цієї
квартири та свідоцтво про право
власності від 31.01.2003р. на цю квартиру
на ім»я ОСОБА_2. ОСОБА_12, ОСОБА_7, ОСОБА_8
та ОСОБА_9. виданого відділом
приватизації СПУ «Гармонія» ВО «
Знамено» згідно з розпорядженням від
31.01.2003р. № 1352 недійсним, визнати
ОСОБА_2 ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9 такими що
втратили право користування житловою
площею в спірній квартирі, та просила
зобов»язати УДМС В Полтавській області
зняти їх з реєстрації за адресою
квартири та зобов,язати ЖЕД укласти з
нею договір найму цієї квартири.

В судовому засіданні ОСОБА_2 в своїх
інтересах, та за дорученням від ОСОБА_7
ОСОБА_8 та її представник ОСОБА_3
позовні вимоги підтримали та просили
їх задовольнити в повному обсязі.

В обгрунтування пред,явленого позову
ОСОБА_2 посилалися на те, що 31 січня 2003
року соціально- побуте управлінням «
Гармонія» ВО «Знамя» за її заявою
видало свідоцтво про право
власності на житло, яке зареєстроване в
ПП ПБТІ «Інвентаризатор», згідно якого
кожному з них - ОСОБА_2 ОСОБА_12 ОСОБА_7
ОСОБА_8 та ОСОБА_9,який на той час був
неповнолітнім належить по 1/5 частині
квартири адресою АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_12 помер залишивши
заповіт на ім»я ОСОБА_10, свого сина,
батьківство відносно нього визнано
було ОСОБА_12 Мати неповнолітнього
ОСОБА_10, відповідачка ОСОБА_4 подала до
4 Полтавської держнотконтори заяву в
інтересах неповнолітнього сина, про
прийняття спадщини, але свідоцтво про
право на спадщину не отримала.

Позивачі визнають, що ОСОБА_10 є таким,
що прийняв спадщину та йому належить в
квартирі 1/5 її частина, але вказують, що
відповідачка ОСОБА_4 з 2002р., після
розірвання шлюбу з ОСОБА_12 в спірній
квартирі не проживала, заселилася до
неї після смерті останнього самостійно
разом з сином, замінила дверні замки,
не дає можливості їм користуватися
квартирою. В квартирі залишилися
належні їм речі, посуд, меблі. Діями
відповідачки ОСОБА_4 порушені їх
житлові права, право власності та крім
цього, права неповнолітнього ОСОБА_9 на
житло.(на день подачі позову до суду).
Крім того, позивачі зазначають , що
поскільки вони мають у власності
спірну квартиру , а квартира є
двокімнатною, неподільною, відносини
між ними, позивачами та відповідачкою,
є конфліктними, спільне користування
квартирою неможливе, вони прохають суд
припинити право власності ОСОБА_10 на 1/5
частину в квартирі. Поскільки позивачі
іншого житла не мають, звертаються до
суду з позовною вимогою про виселення
відповідачки з неповнолітнім сином
ОСОБА_10 зі спірно квартири.

ОСОБА_4 в зустрічному позові
посилалася на те, що з травня 1996р.
перебувала в фактичних шлюбних
відносинах з ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_2 в них
народився син ОСОБА_10. ОСОБА_12 визнав
батьківство відносно ОСОБА_10
ІНФОРМАЦІЯ_11. Невдовзі після
народження сина вона, ОСОБА_4 разом з
сином вселилася в АДРЕСА_1 в якій
проживав її фактичний чоловік ОСОБА_12
На час її поселення в кварті інші особи
в квартирі не проживали. Зі слів
ОСОБА_12 вона, ОСОБА_4, знає, що його
бувша дружина, дві доньки та внук,
відповідачі по справі виїхали з
квартири в квітні 1996року.

15.10.1999року вона офіційно зареєстрували
шлюб, спільно проживали у вказаній
квартирі, мали спільний бюджет. Для
того, щоб мати можливість сплачувати
всі платежі за користування квартирою,
вони зверталися до ЖЕД з проханням про
зміну умов договору найму, але так як
квартиронаймачем була ОСОБА_2 -
відповідачка по справі та вона
категорично заперечувала проти зміни
умов договору , в задоволенні їх заяви
було відмовлено. В травні-червні 2003р.
чоловік почав епізодично зловживати
спиртними напоями і для того, щоб його
дисциплінувати, з метою запобігти
розвитку алкоголізму, вона звернулася
до суду з позовом про розірвання шлюбу
і рішенням суду від 21.07.2003р. їх шлюб було
розірвано. Проживаючи в одній квартирі
вони з чоловіком незважаючи на це
відновили свої подружні стосунки,
оскільки чоловік перестав зловживати
спиртними напоями. ІНФОРМАЦІЯ_10 її
чоловік ОСОБА_12 помер. Після його
смерті їй стало відомо, що квартира, без
її згоди була приватизована та
належить в рівних частках її померлому
чоловікові та відповідачам. Вважала, що
її права порушені, оскільки вона з
сином на день приватизації постійно
проживали в спірній квартирі , мали
право приймати участь в приватизації.

В зустрічному позові позивачка також
зазначила, що оскільки відповідачі з
1996 року в спірній квартирі не
проживають, вона вважає, що вони
втратили право користування квартирою
та в 2003 році не мали права приймати
участь в приватизації. Вказані
обставини стали підставою її звернення
до суду.

В послідуючому позивачка по
зустрічному позову ОСОБА_4 доповнила
свій позов та зазначила, що згідно
наданих суду доказів - архівних
матеріалів про приватизацію квартири
вбачається , що приватизаційні
платіжні доручення видано лише на
трьох осіб ОСОБА_2 ОСОБА_12 та ОСОБА_7, а
згідно даних ощадбанку , ОСОБА_8 та
ОСОБА_9 її неповнолітній син не
використали свої житлові чеки на
приватизацію житла.

З огляду на зазначене, вказані
обставини підтверджують недійсність
приватизації спірної квартири.Що є
додатковою підставою для визнання
розпорядження органу приватизації та
свідоцтва про право власності на
квартиру недійсним.

Тому відповідачка ОСОБА_4 просила
задовольнити зустрічний позов.

В судовому засіданні ОСОБА_2,
представляючи свої інтереси, та її
представник ОСОБА_3 позовні вимоги
підтримали, зазначивши підстави їх
задоволення викладені в позові.

В задоволенні зустрічного позову
просила відмовити за його
безпідставністю, посилаючись на те, що
відповідачка ОСОБА_4 в спірній квартирі
не проживала, самовільно заселилася
туди після смерті ОСОБА_12 Зазначила
також що на день приватизації квартири
ОСОБА_4 розірвала шлюб з ОСОБА_12 - у
відповідності до рішення Октябрського
районного суду м.Полтави від 29.11.2002
року , в якому чітко зазначено, що з
серпня 2002 року сімейні стосунки між
ними припинено. Також зазначала, що
відповідачка ОСОБА_4 самовільно
вселилася в спірну квартиру після
листопада 2004 року, після чого вона,
позивачка ОСОБА_2 з дочками та внуком
не мають доступу в квартиру.

Приватизацію квартири було проведено
за погодженням всіх членів сім»ї в
тому числі і ОСОБА_12, який власноручно
підписав заяву про приватизацію
квартири .

Відповідачка ОСОБА_4 з позовом ОСОБА_2
ОСОБА_7 ОСОБА_8 не погодилася та просила
відмовити його задоволенні повністю.
Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4
підтримала та просила їх задовольнити
з підстав зазначених в позові.

Позивачки ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_9
надали суду заяви , в яких свої вимоги
підтримали та просили розглянути
справу у їх відсутність .З зустрічним
позовом не погоджуються.

Представник органу опіки та піклування
виконавчого комітету Октябрської
районної в м.Полтаві Ради до суду не
з»явився, надав суду заяву, в якій
просив справу розглянути у його
відсутність.

Представник ДВО «Знамено» до суду не
з»явився, повідомлений належним чином.

Представник управління державної
міграційної служби у Полтавській
області до суду не з»явився, будучи
повідомленим про час та дату слухання
справи в суді.

Представник ПП ПБТІ «Інвентаризатор »
до суду не з»явився, будучи
повідомленим про дату слухання справи
в суді, надав суду заяву, в якій просив
розглянути справу у його відсутність.

Представник 4 Полтавської державної
нотаріальної контори просив
розглянути справу у його відсутність,
про що надав суду відповідну заяву.

Представник УЖКХ Полтавської міської
ради до суд не з»явилася, надала суду
заяву в якій просила розглянути справу
у її відсутність.

Представник Полтавської міської Ради
Бзюбло О.І. при вирішенні спору в
частині позовних вимог позивачки
ОСОБА_2 та інших покладався на розсуд
суду.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_4 просив відмовити за
безпідставністю позовних вимог.

Представник управління майном
комунальної власності м. Полтави
Березуцька В.В. покладалася на розсуд
суду при вирішенні позову ОСОБА_2 та
інших, а в зустрічному позові ОСОБА_4
просила відмовити за безпідставністю
позовних вимог.

У відповідності до ст..169 ЦПК України
суд вважає можливим слухати справу в
відсутність осіб, що не з»явилися , на
підставі наявних у справі доказів.

Суд, заслухавши сторони, їх
представників, третіх осіб, допитавши
свідків , вивчивши та дослідивши
матеріали даної цивільної справи,
прийшов до висновку про часткове
задоволення позову ОСОБА_2 ОСОБА_7
ОСОБА_8 в своїх інтересах та в інтересах
ОСОБА_9 та про часткове задоволення
позову ОСОБА_4 в її інтересах та в
інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_10
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_12
перебували в зареєстрованому шлюбі з
12.12.1975р.; в період шлюбу у подружжя
ОСОБА_12 народилися діти- дочки ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5;
рішенням Октябрського районного суду
м. Полтави від 2.03.1999р. шлюб між ОСОБА_2
та ОСОБА_12 розірвано;

На час розірвання шлюбу подружжя
ОСОБА_12 проживали за адресою АДРЕСА_1.

Як встановлено в судовому засіданні
підставою розірвання шлюбу подружжя
ОСОБА_12 стала та обставина, що ОСОБА_12
став підтримувати стосунки з іншою
жінкою, нею була ОСОБА_4 та в них
народився син:

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10,(а.с.77 т.1) батьком
якого є ОСОБА_12 який визнав батьківство
стосовно сина ( а.с 84 т.1) та матір,ю
ОСОБА_4, що підтверджено свідоцтвом про
народження (а.с.81 т.1).

Після народження сина ОСОБА_4
поселилася до ОСОБА_12 в квартиру за
адресою АДРЕСА_1 , її поселення
відбулося за згоди та бажання лише
ОСОБА_12при цьому залишалася разом з
сином зареєстрованою за місцем свого
постійного проживання АДРЕСА_2., де
також була зареєстрована її донька від
першого шлюбу ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_8

15 жовтня 1999 року ОСОБА_12 та ОСОБА_4
зареєстрували шлюб,що підтверджено
свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1.
ОСОБА_4 ,з прізвище на ОСОБА_4.

29 листопада 2002 року шлюб між ОСОБА_4 та
ОСОБА_12 було розірвано згідно рішення
Октябрського районного суду м.Полтави
(а.с.123 т1) в рішенні суду зазначено, що з
серпня 2002 року сторони припинили
подружні стосунки, ведуть окремий
бюджет.Свідоцтво про розірвання шлюбу
видано відділом РАГС Киїського РУЮ
м.Полтави 21 липня 2003 року (а.с.82 т.1).

31 січня 2003 року СПУ «Гармонія» ВО
заводу «Знамя» за № 1352, видано
свідоцтво про право власності на житло
- квартиру АДРЕСА_1, згідно якого
вказана квартира на праві спільної
часткової власності належить в рівних
частках, а саме по 1/5 кожного ОСОБА_2,
ОСОБА_12 ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 (а.с. 10 т.1)
.

ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_10, що
підтверджено свідоцтвом смерть від 13
грудня 2004р.(а.с.13т.1).

8 червня 2004 року ОСОБА_12 складено у
встановленому законом порядку
заповіт , відповідно до якого належне
на час смерті йому майно він заповідав
своєму сину ОСОБА_10 (а.с.50т.1).

ОСОБА_4 в інтересах малолітнього
ОСОБА_10 звернулася до нотаріальної
контори за прийняттям спадщини та в
грудні 2004 року отримала довідку з ПП
ПБТІ « Інвентаризатор» з якої їй
стало відомо про те, що квартира
приватизована, та спадковим майном є 1/5
частина спірної квартири, яка належала
ОСОБА_12.

В липні 2007року, ОСОБА_18, дочка ОСОБА_4
від першого шлюбу звернулася до суду з
позовом до останньої, в якому прохала
суд визначити частки співвласників
квартири за адресою АДРЕСА_2, вказавши ,
що вони є рівними та становлять по ?
частині у кожного, визнати за нею право
власності на частину вказаної
квартири, що належить ОСОБА_4. визнати
останню та ОСОБА_10 втратившими право
користування жилим примішенням за
адресою цієї квартири та зобов,язати
ВГІРФО Київського РВ ПМУ УМВС України
Полтавській області зняти їх з
реєстрації за адресою вказаної
квартири. Згідно Рішення Київського
райсуду м.Полтави від 29.12.2007 року
(а.с.120-122 т.1). визначено право власності
ОСОБА_18 та ОСОБА_4 по ? частині в
квартирі АДРЕСА_2.

Таким чином відповідачка ОСОБА_4
залишала за собою право користування
та власності на інше житло , а саме ?
частину квартири по АДРЕСА_2, що
позбавляло її права на участь в
приватизації спірної квартири.

Даним рішенням не встановлено , що
ОСОБА_4 проживала за адресою АДРЕСА_1,
тому доводи відповідачки в частині
того, що цим рішенням встановлено факт
її проживання в спірній квартирі , є
сумнівними та такими, що не можуть
вважатися судом доказом її
проживання в спірній квартирі.

Наданими ксерокопіями документів, що
були подані на приватизацію спірної
квартири встановлено, що заява про
приватизацію квартири подана 31 липня
2002року, розпорядження №1352 УЖКГ,
відділу приватизації видане 31 січня 2003
року, свідоцтво про право власності на
спірну квартиру видане також 31 січня 2003
року доведено факт проживання та
реєстрації в спірній квартирі АДРЕСА_1
позивачів.

На час проведення приватизації
квартири ОСОБА_12 проживав в спірній
квартирі, його бувша дружина ОСОБА_2 та
доньки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і внук ОСОБА_9
були зареєстровані в квартирі ,
підтримували зв»язок з квартирою та
використали своє право на приватизацію
квартири.

На час приватизації квартири шлюб між
ОСОБА_12 та відповідачкою ОСОБА_4 було
розірвано, шлюбні стосунки припинені і
тому остання в квартирі не проживала.

ОСОБА_12 08.06.2004 року склав заповіт на
ім»я сина ОСОБА_10, про що було відомо
відповідачці. Отже на той час вона була
обізнана з тим, що ОСОБА_12 є
співвласником спірної квартири. Адже
при вселенні в квартиру та вирішенні
питання про реєстрацію народженого
сина ОСОБА_10, відповідачка знала , що
квартира є державною і не
приватизованою , так як з приводу
зміни квартиронаймача вона разом з
чоловіком зверталася до ЖЕД «Гармонія»
де їм було відмовлено, оскільки
квартиронаймач ОСОБА_2 та її доньки не
погодилися зареєструвати ОСОБА_10 в
спірній квартирі.

Не надала суду доказів відповідачка
ОСОБА_4 в частині того, що вона мала
намір , або зверталася до органу
приватизації з приводу приватизації
спірної квартири ні в своїх інтересах,
ні в інтересах сина, оскільки знала, що
вона не зареєстрована в квартирі та
приймала участь в приватизації іншого
житла.

Таким чином доводи відповідачки
ОСОБА_4 з приводу того, що їй стало
відомо про те, що квартира
приватизована лише після смерті
бувшого чоловіка є надуманими та
безпідставними.

Суд не вбачає підстав для задоволення
вимог в частині визнання недійним
свідоцтва про право власності на
спірну квартиру, а також недійсним
розпорядження органу приватизації
недійсним з підстав , наведених
відповідачкою ОСОБА_4, оскільки в суді
не доведено того факту , що не всі
власники квартири прийняли участь в
приватизації. Довідка Ощадбанку з
приводу не використання
приватизаційних чеків ОСОБА_8 не може
бути доказом недійсності рішення
органу приватизації, оскільки
Ощадбанк не є стороною в правочині
приватизації житла.

Що стосується права проживання
ОСОБА_4 та ОСОБА_10 в спірній квар тирі ,
то їх не може бути з неї виселено без
надання іншого житлового приміщення,
припинення права власності на частку у
спірній квартирі ОСОБА_10 неможливе за
відсутністю іншого житла у
неповнолітнього, відсутністю висновку
про неможливість виділення вказаної
частки та неможливості спільного
проживання в спірній квартирі .

Судом встановлено , що ОСОБА_4 на даний
час разом з сином ОСОБА_10 зареєстрована
в спірній квартирі, тому вимоги в
частині реєстрації та зняття з
реєстрації задоволенню не підлягають

Позовні вимоги ОСОБА_4 про визнання
права користування житловою площею в
спірній квартирі повинні бути
задоволені , оскільки ОСОБА_10 є
неповнолітнім і вона має проживати з
ним в квартирі.

Позовні вимоги про визнання
втратившими право на житло ОСОБА_2,
ОСОБА_7 ОСОБА_8 та її сина ОСОБА_9 який на
день розгляду справи в суді є
повнолітнім , не підлягають
задоволенню, як заявлені безпідставно
та недоведені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. ст.5,8 Закону України «
Про приватизацію державного житлового
фонду» право на приватизацію квартир (
будинків) державного житлового фонду
мають громадяни України, які мешкають в
цих квартирах.

Згідно ст. 64 ЖК України до членів сім,ї
належать дружина, їх діти та батьки.
Членами сім,ї може бути визнано і інших
осіб, якщо вони постійно проживають та
ведуть спільне господарство. Члени
сім,'ї наймача, які проживають разом з
ним, користуються нарівні з наймачем
усіма правами і несуть усі обов,язки, що
випливають з договору найму жилого
приміщення.

Згідно ст. 65 ЖК України, наймач вправі в
установленому порядку за письмовою
згодою всіх членів сім,ї, які
проживають разом з ним, вселити в
займане ним жиле приміщення свою
дружину, дітей, батьків, а також інших
осіб. На вселення до батьків їх
неповнолітніх дітей зазначеної згоди
не потрібно.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання.

Ст.. 47 Конституції України,
передбачено, що кожен має право на
житло. Держава створює умови, за яких
кожний громадянин матиме змогу
побудувати житло, придбати його у
власність або взяти його в оренду.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона
зобов,язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень..

Таким чином суд прийшов до висновку
про часткове задоволення позовів.

Викладені обставини підтверджуються
матеріалами справи.

Керуючись ст..ст. 5,10,60,212-215,218 ЦПК
України, ст.64,65 ЖК України, ст.15 ЦК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8 в
своїх інтересах та інтересах
неповнолітнього сина ОСОБА_9
задовільнити частково.

Вселити в квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_2,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9.

В іншій частині позову відмовити за
безпідставністю позовних вимог.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 в
своїх інтересах та інтересах
неповнолітнього сина ОСОБА_10
задовільнити частково.

Визнати за ОСОБА_4 та її неповнолітнім
сином ОСОБА_10 право користування
житловою площею в квартирі АДРЕСА_1 .

В задоволенні інших зустрічних
позовних вимог ОСОБА_4 відмовити за
недоведеністю позовних вимог

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Полтавської області
в строк 10 днів через Октябрський
районний суд м.Полтави.

СуддяК. М. Сорока