Дата документу 19.09.2014
Справа № 533/960/14-ц
Провадження № 2/533/348/14
Р І Ш Е Н НЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2014 р.
Козельщинський районний суд
Полтавської області

в
складі головуючого - судді Мурашко А.О.

при
секретарі - Шуліка Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Козельщині справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа :
відділ Державної виконавчої служби
Козельщинського районного управління
юстиції про стягнення заборгованості
по аліментах та про стягнення
неустойки (пені) за прострочення
сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

27 серпня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду із зазначеним позовом і після
уточнення своїх позовних вимог прохала
стягнути з відповідача на її користь
неустойку (пеню) за прострочення сплати
аліментів в розмірі 34 180 грн. 03 коп. за
період з 01 січня 2011 року по 12 вересня 2014
року та заборгованість по аліментах в
сумі 10 171 грн. 75 коп.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала, посилаючись
на обставини зазначені в позовній
заяві.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав
частково і стверджував,що
заборгованість по аліментам і
неустойка (пеня) нараховані не вірно,
але не навів фактів помилки або не
точності при нарахуванні
заборгованості і пені.

Представник відділу Державної
виконавчої служби Козельщинського
районного управління юстиції позов
підтримав і стверджував, що
заборгованість по аліментам
нарахована вірно.

Суд, вислухавши пояснення учасників
судового засідання та дослідивши
надані докази, вважає,що позовні вимоги
підлягають задоволенню частково з
наступних підстав.

Рішенням Козельщинського районного
суду Полтавської області від 14
листопада 1996 р. були стягнуті аліменти
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання
доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6
частини з усіх видів заробітку
(доходів) щомісячно, але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 21.10.1996
року і до досягнення дитиною
повноліття.

25.07.2007 року державним виконавцем
відділу Державної виконавчої служби
Козельщинського районного управління
юстиції відкрито виконавче
провадження відповідно виконавчого
листа №2-227 від 25.11.1996 року по виконанню
зазначеного рішення суду.

Вироком Крюківського районного суду м.
Кременчука від 23.10.2007 року ОСОБА_2 був
засуджений за ухилення від сплати
аліментів за ст.164 ч.1 КК України.

11.09.2013 року начальник відділу Державної
виконавчої служби Козельщинського
районного управління юстиції виніс
постанову про закінчення виконавчого
провадження в зв'язку із закінченням
строку стягнення аліментів визначений
рішенням суду.

Відповідно довідки і розрахунку ДВС
Козельщинського МУЮ Полтавської
області станом на 25.10.2013 року існує
заборгованість по сплаті аліментів, з
урахуванням її часткового погашення
відповідачем, в розмірі 10 171 грн. 75
коп.(а.с.11,13-14).

Суд вважає цей розрахунок правильним,
оскільки за правилами ст. ст. 195 СК
України заборгованість за аліментами,
присудженими у частці від заробітку
(доходу), визначається державним
виконавцем виходячи з фактичного
заробітку (доходу), одержаного
боржником за час, протягом якого
стягнення не провадилося, або
одержуваного ним на момент визначення
розміру заборгованості. Якщо боржник у
цей період та на час визначення
заборгованості не працював, така
заборгованість визначається виходячи
з середньої заробітної плати для даної
місцевості. У разі спору розмір
заборгованості визначається судом.

З розрахунку вбачається,що відповідач
сплачував аліменти не в повному
розмірі, а з січня по червень 2012 року
аліменти не сплачував повністю при
наявності можливості їх сплачувати
(мав постійне місце роботи).

Отже заборгованість по аліментам
виникла з вини відповідача ОСОБА_2

В суді не встановлено порушення
діючого законодавства, помилки або не
точності у нарахуванні заборгованості
по аліментам.

Згідно ч.7 ст. 74 Закону України «Про
виконавче провадження» суд вирішує
питання заборгованості у разі спору
про її розмір.

Позивач надала суду розрахунок
неустойки ( пені) за період
прострочення, яка становить 34 180 грн.03
коп.

Суд вважає, що розрахунок проведено з
дотриманням діючого законодавства.

Так,відповідно до ст.196 СК України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.
Розмір неустойки може бути зменшений
судом з урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів.

Оскільки зобов'язання зі сплати
аліментів носить періодичний характер
і повинно виконуватися щомісяця,
встановлений розмір несплачених
аліментів по кожному з цих періодичних
платежів, встановлений строк, до якого
кожне із цих зобов'язань мало бути
виконано, та з урахуванням
встановленого обчислений розмір пені,
виходячи із суми несплачених аліментів
за кожен місяць окремо від дня
порушення платником аліментів свого
обов'язку щодо їх сплати до дня
ухвалення судом рішення, підсумувавши
розміри нарахованої пені за кожен із
прострочених платежів та визначивши її
загальну суму (правова позиція згідно з
постановою Верховного Суду України №
6-81цс13 від 11 вересня 2013 року).

Враховуючи, що аліменти призначаються
та виплачуються (стягуються)
щомісячно, за змістом норми статті 196
Сімейного кодексу України пеня
нарахована не на всю заборгованість, а
на суму несплачених аліментів за той
місяць, у якому не проводилося
стягнення.

Таким чином, неустойка (пеня) за
прострочення сплати аліментів
нарахована з наступного місяця за
місяцем, у якому виникла
заборгованість. При цьому пеня за один
місяць прострочення сплати аліментів
становить 1% від добутку простроченої
суми аліментного платежу за місяць та
загальної кількості днів прострочення,
а загальний розмір пені за
прострочення сплати аліментів є сумою
пені, нарахованої за кожен місяць
періоду, в якому було допущено
прострочення сплати аліментів.

Право одержувача аліментів на
стягнення заборгованості по аліментам
і неустойки, передбачене ст. 196 СК
України, не пов'язується з дотриманням
державним виконавцем норм Закону
України „Про виконавче провадження"
стосовно повідомлення належним чином
державним виконавцем відповідача про
суму заборгованості та про строк її
погашення, з урахуванням того, що
відповідач знав про необхідність
сплати аліментів.

Суд враховує, що законодавець
передбачає застосування неустойки
для забезпечення аліментних
зобов'язань як компенсації втрат,
викликаних невиконанням чи неналежним
виконанням боржником своїх обов'язків.
Оскільки пріоритетом в аліментних
зобов'язаннях є сплата аліментів, тому
розмір неустойки на заборговані
аліменти має бути розумним і
справедливим.

Тому суд, враховуючи розмір
заборгованості по аліментах і те, що
відповідач здійснює догляд за 84-ю
матір'ю вважає адекватним в розумінні
покладення на боржника
відповідальності за прострочення
зобов'язання по сплаті аліментів
знизити розмір неустойки, що підлягає
стягненню з відповідача, до 20 000 грн.

На підставі викладеного і керуючись
ст.ст. 10, 60, 174, 212 ЦПК України, ст.ст.195-196
Сімейного кодексу,ст. 74 Закону України
«Про виконавче провадження» суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
заборгованості по аліментам у розмірі
10 171 грн. 75 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
неустойку (пеню) за прострочення сплати
аліментів у сумі 20 000 грн.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не буде подано.

Рішення суду може бути оскаржене
шляхом подачі апеляційної скарги до
Апеляційного суду Полтавської області
через Козельщинський районний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя