Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.08.2014 Справа №607/10936/14-ц Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області в складі:

головуючої
Герчаківської О.Я.,

з участю секретаря
Мандзія В.П.,

позивача
ОСОБА_1,

представника позивача
ОСОБА_2,

відповідача
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Тернополі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та
стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з
позовом до відповідача ОСОБА_3 про
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів, посилаючись на те, що
подружнє життя у них не склалося
внаслідок того, що кожен має різні
погляди на сім'ю, характери та
вподобання. Вважає, що подальше сімейне
життя і збереження шлюбу суперечить її
інтересам, а тому щодо примирення
категорично заперечує. За час
перебування у шлюбі в сторін народився
син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після
фактичного припинення сімейних
відносин відповідач не надає
фінансової допомоги на утримання їх
спільної дитини, останній ухиляється
від виконанн своїх батьківських
обов'язків. За вказаних обставин,
позивач просить суд розірвати шлюб між
нею та відповідачем, стягнувши з ОСОБА_3
аліменти на її користь на утримання
малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
у розмірі 1/3 частки усіх видів його
заробітку (доходу) щомісячно, починаючи
з дня пред'явлення позову до суду і до
досягнення дитиною повноліття.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала та суду
пояснила, що з відповідачем в шлюбі
вона перебуває з 26 січня 2008 року. Від
даного шлюбу в них є одна малолітня
дитина - син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
проживає з позивачем. Причиною, по якій
вона хоче розірвати шлюб, є те, що кожен
з них має різні погляди на сімейне
життя та ведення спільного
господарства, що призводить до сварок
та непорозумінь. Вони повністю
припинили подружні стосунки, останні
дев'ять місяців проживають окремо.
Позивач вважає, що шлюб існує лише
формально, збереження його неможливе,
примирення не принесе бажаного
результату, просить розірвати шлюб та
стягнути з відповідача аліменти на її
користь на утримання малолітнього сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частки
усіх видів його заробітку (доходу)
щомісячно, починаючи з дня пред'явлення
позову до суду і до досягнення дитиною
повноліття.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3
позовні вимоги визнав частково та суду
пояснив, що примирення не збереже їхню
сім'ю, проти розірвання шлюбу він не
заперечує. Відносно стягнення з нього
аліментів на користь позивача на
утримання малолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частки усіх
видів його заробітку (доходу) щомісячно
заперечує. Просить їх визначити у
розмірі 1/4 частки, оскільки на даний час
в нього є кредитні зобов'язання перед
банком, а тому він не взмозі сплачувати
аліменти у вказаній позивачем частці
від заробітку.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
проаналізувавши матеріали справи,
встановив наступне.

Сторони зареєстрували шлюб 26 січня 2008
року, про що свідчить свідоцтво про
шлюб від 26 січня 2008 року, серія НОМЕР_2,
видане Відділом реєстрації актів
цивільного стану Тернопільського
міського управління юстиції, про що в
Книзі реєстрації шлюбів зроблено
відповідний актовий запис за №41.

Від даного шлюбу в подружжя є одна
неповнолітня дитина - син ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3
від 14 вересня 2012 року, виданим Відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Тернопільського міського
управління юстиції.

Встановлено, що позивач та відповідач
проживають окремо, припинили подружні
стосунки та не ведуть спільного
господарства. Спільне життя у них не
склалося, оскільки вони люди з різними
поглядами на сімейне життя та ведення
спільного господарства. Шлюб носить
формальний характер, збереження його
неможливе.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що подальше спільне життя
подружжя неможливе і збереження шлюбу
суперечить інтересам позивача, а тому
шлюб слід розірвати.

Також, як встановлено в судовому
засіданні та не заперечується
сторонами, їх спільна дитина - син
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом із
матір'ю ОСОБА_1 в АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дітей до
досягнення ними повноліття.

Частка заробітку (доходу) матері,
батька, яка буде стягуватись як
аліменти на дитину, визначається судом
(ч.1 ст.183 СК України).

Аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову (ч.1 ст.191 СК України).

В судовому засіданні не здобуто
будь-яких доказів, що за станом здоров'я
чи матеріальним становищем ОСОБА_3 не
може виконувати своїх аліментних
обов'язків щодо утримання сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судом встановлено, що відповідач
офіційно працевлаштований (довідка №941
від 11 червня 2014 року, видана ТзОВ «СЕ
Борднетце-Україна»), його стан здоров'я
задовільний, аліментних обов'язків
ОСОБА_3 не має, однак не виконує
покладений на нього обов'язок
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають до задоволення.
Стягнення аліментів з ОСОБА_3 на
утримання малолітньої дочки слід
визначити в розмірі 1/3 частки усіх
видів його заробітку (доходу)
щомісячно, починаючи з дня пред'явлення
позову до суду і до досягнення дитиною
повноліття.

Покликання відповідача на те, що він не
взмозі виплачувати аліменти у
вищевказаному розмірі, так як має
кредитні зобов'язання перед банком, суд
до уваги не бере, оскільки в судовому
засіданні ОСОБА_3 підтвердив, що
оформлення кредиту мало місце після
того, як вони з дружиною почали
проживати окремо, а отримані у кредит
кошти на потреби сім'ї не витрачалися,
їх було використано виключно для його
особистих цілей.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України,
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Рішення суду в частині стягнення
аліментів у межах суми платежу за один
місяць слід допустити до негайного
виконання (ст.367 ЦПК України).

Судові витрати в доход держави
підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.110, 112, 180, 183, 191 СК України, ст.ст.10, 60,
61, 213, 215, 294, 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3,
зареєстрований 26 січня 2008 року
Відділом реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Тернопільського міського управління
юстиції, про що в Книзі реєстрації
шлюбів зроблено відповідний актовий
запис за №41.

Стягнути із ОСОБА_3 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_2, який
зареєстрований в АДРЕСА_2, в користь
ОСОБА_1 аліменти на утримання
неповнолітньої дитини, сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини всіх
видів його заробітку (доходу)
щомісячно, починаючи з 04 липня 2014 року
до досягнення дитиною повноліття, але
не менше ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути із ОСОБА_3 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_2, який
зареєстрований в АДРЕСА_2, в користь
держави судовий збір в розмірі 243
(двісті сорок три) грн. 60 (шістдесят) коп.

Рішення суду в частині стягнення
аліментів у межах суми платежу за один
місяць допустити до негайного
виконання.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуюча
О.Герчаківська