Справа № 372/4927/13-ц Головуючий у І
інстанції Кравченко М.В.Провадження №
22-ц/780/4127/14 Доповідач у 2 інстанції
РІШЕННЯ

Іменем України

11 серпня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі головуючого судді -
Сержанюка А.С., членів колегії - суддів
Журби С.О., Сліпченка О.І., із участю
секретаря Химинець Н.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті
Києві матеріали цивільної справи за
апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на
рішення Обухівського районного суду
Київської області від 16 травня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Старобезрадичівської сільської ради
Обухівського району Київської області
про встановлення фактів належності
майна та прийняття спадщини, визнання
права власності,

В С Т А Н О В И Л А :

21 жовтня 2013 року позивачі звернулися до
суду із позовом, де просили встановити
факт належності земельної ділянки,
площею 0,05 га, розташованої на території
Старобезрадичівської сільської ради
Обухівського району Київської області,
на праві власності ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року; встановити факт
прийняття спадщини ОСОБА_1 та ОСОБА_2
спадкового майна після смерті батька -
ОСОБА_3, визнати за кожною із них право
власності по ? частині спадкового
майна.

Позовні вимоги обґрунтовавали тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер батько - ОСОБА_3.

Після його смерті відкрилася спадщина,
що складалася із 1/4 частини квартири
АДРЕСА_1 та земельних ділянок, площею
0,0622 га та 0,05 га, розташованих на
території Старобезрадичівської
сільської ради Обухівського району
Київської області.

У встановлений законом строк вони
звернулись до нотаріальної контори з
заявами про прийняття спадщини, у
зв'язку з чим їм видали свідоцтва про
право на спадщину тільки щодо частини
спадкового майна.

15 травня 2013 року їм було відмовлено у
видачі свідоцтва на право власності на
земельну ділянку, площею 0,05 га, у
зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів.

Рішенням Обухівського районного суду
Київської області від 16 травня 2014 року
у задоволенні позову відмовлено.

На обґрунтування ухваленого рішення
суд першої інстанції зазначив, що
позивачами не надано доказів прийняття
ними спадщини спірної земельної
ділянки.

Також не надано відповідних документів
на підтвердження набуття спадкодавцем
ОСОБА_3 права власності на спірну
земельну ділянку.

Не погоджуючись із вказаними рішенням,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційну
скаргу, посилаючись на його
незаконність та необґрунтованість,
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, а також порушення
норм матеріального та процесуального
права при його ухваленні.

Просять рішення Обухівського
районного суду Київської області від 16
травня 2014 року скасувати та ухвалити
нове рішення про задоволення позовних
вимог.

Суд, з'ясувавши обставини і перевіривши
їх доказами у межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, вислухавши
учасників процесу у судових дебатах,
вважає за необхідне задовольнити
апеляційну скаргу частково, керуючись
наступним.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтвердженими тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, що
підтверджується і матеріалами справи,
ОСОБА_3, за життя, серед іншого майна, на
праві власності належала земельна
ділянка для ведення садівництва,
площею 0,05 га, розташована на території
Старобезрадичівської сільської ради
Обухівського району Київської області,
передана у приватну власність на
підставі рішення виконкому
Старобезрадичівської сільської ради
Обухівського району Київської області
№3/1 від 21 січня 1998 року ( а.с. 72, 124 ).

На підставі рішення йому видано
державний акт на право приватної
власності на землю ІІІ - КВ №097061 від 23
вересня 1998 року та додаток до нього, на
земельні ділянки, відповідно, площею
0,0622 га та 0,05 га, які зареєстровані в
Книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю за №1160 (
а.с. 148, 149 )

ІНФОРМАЦІЯ_1 року він помер ( а.с. 138 зв. ).

Доньки спадкодавця - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 21
лютого 2013 року звернулись із заявами до
нотаріальної контори про прийняття
спадщини ( а.с. 137 зв., 138, 140 зв., 141, 141 зв. ).

06 серпня 2013 року позивачам були видані
свідоцтва про право на спадщину за
законом на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 (
а.с. 155, 155 зв. ), а 18 червня 2013 року ОСОБА_1,
окрім цього, - свідоцтво про право на
спадщину за заповідальним
розпорядженням - на грошовий вклад з
відсотками у відділенні №15
«Розрахунковий центр» ПАТ КБ
«ПриватБанк» ( а.с. 152 зв. ).

У видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом на земельну
ділянку, площею 0,05 га, позивачам 15
травня 2013 року відмовлено за
відсутності правовстановлюючих
документів на це майно ( а.с. 150 ), після
чого ті 21 жовтня 2013 року звернулися до
суду із названими вимогами ( а.с. 3-8 ).

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції не звернув уваги на рішення
виконкому Старобезрадичівської
сільської ради Обухівського району
Київської області №3/1 від 21 січня 1998
року про передачу ОСОБА_3, серед іншого,
у приватну власність земельної ділянки
для ведення садівництва, площею 0,05 га,
розташованої на території
Старобезрадичівської сільської ради
Обухівського району Київської області,
на підставі якого видано додаток до
державного акта на право приватної
власності на землю ІІІ - КВ №097061 від 23
вересня 1998 року, який зареєстровано в
Книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю за №1160.

Обґрунтованість видачі такого додатку
підтверджується положеннями п. 1.4
«Інструкції про порядок складання,
видачі, реєстрації і зберігання
державних актів на право власності на
землю і право постійного користування
землею, договорів на право тимчасового
користування землею ( в тому числі на
умовах оренди ), затвердженого наказом
№28 Державного комітету України по
земельних ресурсах від 15 квітня 1993
року.

Окрім цього, у порушення положень ст. 215
ЦПК України, місцевий суд не зазначив
мотивів за яких прийшов до переконання
про необхідність відмови у позові щодо
вимог про встановлення юридичних
фактів та нормативно-правових актів,
які були підставою для відхилення
позову у цій частині.

За таких обставин, суд першої
інстанції, неповно з'ясувавши
обставини справи, що мають значення для
справи, зробив висновки, які не
відповідають обставинам справи,
унаслідок чого ухвалив неправильне
рішення з приводу заявлених вимог, без
додержання норм матеріального і
процесуального права, зокрема, ст.ст. 15,
16, 1218, 1225, 1258, 1261, 1267 ЦК України, ст.ст. 11,
59-60, 61, 212-213, 256, 259 ЦПК України.

А тому, доводи ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
незаконність та необґрунтованість
рішення, неповне з'ясування обставин,
що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, а також порушення
норм матеріального та процесуального
права при його ухваленні,
підтвердились у ході апеляційного
розгляду справи, унаслідок чого
рішення суду першої інстанції підлягає
скасуванню із ухваленням нового про
часткове задоволення заявлених
позовних вимог за їх обґрунтованістю.

Відповідно, заявлені позовні та
апеляційні вимоги, на переконання суду
другої інстанції, підлягають
задоволенню лише у частині визнання
права власності на спадкове майно
згідно положень ст.ст. 15, 16, 1218, 1225, 1258, 1261,
1267 ЦК України та ст. 309 ЦПК України.

В іншій частині заявлених вимог, суд
другої інстанції вважає за необхідне
відмовити, оскільки встановлення
зазначених фактів не потребується для
захисту майнових прав позивачів, які, у
даному разі, підлягають захисту в
позовному провадженні.

Окрім цього, на їх ( фактів )
підтвердження свідчать подані у
встановлений законом строк заяви
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про прийняття спадщини,
видані свідоцтва про право на
спадщину, згідно положень ст.ст. 1268, 1269
ЦК України.

Свідченням факту належності спірного
майна ОСОБА_3 є зазначений державний
акт на право приватної власності на
землю ІІІ - КВ №097061 від 23 вересня 1998
року та додаток до нього, довідка
управління Держземагентства в
Обухівському районі, згідно якої за
спадкодавцем обліковується зазначена
земельна ділянка.

Таким чином, заявлені позовні вимоги
щодо встановлення зазначених
юридичних фактів підлягають
відхиленню у відповідності до положень
ст.ст. 234, 256 ЦПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
303, 304, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2
задовольнити частково. Рішення
Обухівського районного суду Київської
області від 16 травня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Старобезрадичівської сільської ради
Обухівського району Київської області
про встановлення фактів належності
майна та прийняття спадщини, визнання
права власності скасувати та ухвалити
нове рішення про часткове задоволення
позову.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2, за кожною,
право власності у порядку спадкування
за законом по ? частині земельної
ділянки, площею 0,05 га, що знаходиться на
території Старобезрадичівської
сільської ради Обухівського району
Київської області, що належала на праві
власності ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В решті позову відмовити

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили рішення
апеляційного суду.

Головуючий:
А.С. Сержанюк

Судді
С.О. Журба

О.І. Сліпченко