Провадження №2/193/39/14
Р І Ш Е Н Н Я

15 серпня 2014 року Софіївський районний
суд Дніпропетровської області в
складі:

судді Шумської О.В.

при секретарі Мішурі Т.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Софіївка
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до Фермерського господарства
«Росана», відділу Держземагентства у
Софіївському районі Дніпропетровської
області про визнання договору оренди
землі і його реєстрації недійсними,-

У С Т А Н О В И В:

16 грудня 2013 року позивач звернувся
до суду з вищевказаною позовною заявою.
В обґрунтування позовних вимог, після
їх уточнення, посилається на те, що вона
є власником земельної ділянки площею
6,3284 га на підставі Державного акту на
право приватної власності на землю.
Земельна ділянка розташована на
території Софіївської селищної ради
Софіївського району.

Позивачу стало відомо, що її
земельну ділянку в даний час
безпідставно та незаконно
використовує ФГ «Росана», з яким
договір оренди землі вона не укладала.
Про цей факт їй стало відомо тільки
17.06.2013 року, коли вона звернулася за
витягом державного земельного
кадастру про земельну ділянку і
отримала копію договору № 34 від 01.09.2012
року про оренду її земельної ділянки ФГ
«Росана», зареєстрованого у відділі
Держкомзему у Софіївському районі за №
02131 від 29.10.2012 року та побачила, що
строк дії договору 49 років і підпис у
договорі не її, і договір цей вона не
підписувала.

Добровільно повернути позивачу
земельну ділянку ФГ «Росана»
відмовляється, на її заяву про
повернення земельної ділянки їй не
відповідає.

Вказаний договір був зареєстрований
після самочинного, без її волі, шляхом
складання цього договору та підробки
її підпису.

Відповідно до своєї волі позивач
уклала 02.09.2012 року договір оренди землі
на спірну земельну ділянку із СПД
ОСОБА_2, який був зареєстрований 02.11.2012
року, що свідчить про відсутність її
волі реєструвати договір оренди землі
із відповідачем за кілька днів до
реєстрації договору оренди землі 02.11.2012
року, а тому позивач вважає, що договір
оренди № 34 від 01.09.2012 року та акт про
передачу земельної ділянки від 29.10.2012
року підроблені, а тому змушена
звернутися до суду із даним позовом і
просить визнати цей договір недійсним,
скасувати його державну реєстрацію,
повернути сторони по договору до
первісного стану та стягнути з ФГ
«Росана» судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримує, на задоволенні позову
наполягає, просить справу розглянути
за її відсутності, про що надала до суду
відповідну заяву.

Відповідач ФГ «Росана» будучи у
встановленому чинним законодавством
порядку увідомленими про дату, час і
місце розгляду справи в судове
засідання не з'явилися, заяв про
розгляд справи за їх відсутності не
подавали.

Відповідач - відділ Держземагентства у
Софіївському районі Дніпропетровської
області проти позову не заперечують,
просять справу розглянути за
відсутності їхнього представника, про
що надали до суду відповідну заяву.

Суд розглядає справу у відповідності
до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Дослідивши матеріали цивільної справи,
беручи до уваги доводи позивача,
оцінивши зібрані докази у їх
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги позивача підлягають
задоволенню за наступними підставами.

Відповідно до положень статей 55, 124
Конституції України та статті 3 ЦПК
кожна особа має право в порядку,
встановленому вказаним Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за заявою осіб, зазначених у
п. 5 Цього кодексу в межах заявлених
ними вимог і на підставі наданих
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі доказів.

Під час розгляду даної цивільної
справи судом були створені всі умови
для реалізації прав та обов'язків
учасниками судового розгляду, у тому
числі й в частині подання ними доказів
та клопотань, проведення експертиз.
Однак, учасники судового розгляду,
розпорядившись своїми правами на
власний розсуд, відмовились від
надання суду інших доказів у
підтвердження своїх вимог та
заперечень і вважали, що наявні всі
документи для вирішення справи по суті,
тому суд розглядає справу на підставі
тих доказів що містяться у справі і
вважає що в ній міститься достатньо
документів для правильного та
об'єктивного розгляду.

Як встановлено у судовому засіданні та
підтверджується матеріалами справи, що
позивач є власником земельної ділянки
площею 6,3284 га на підставі Державного
акту на право приватної власності на
землю. Земельна ділянка розташована на
території Софіївської селищної ради
Софіївського району (а.с. 6-7).

Позивачу стало відомо, що її
земельну ділянку в даний час
безпідставно та незаконно
використовує ФГ «Росана», з яким
договір оренди землі вона не укладала.
Про цей факт їй стало відомо тільки
17.06.2013 року, коли вона звернулася за
витягом державного земельного
кадастру про земельну ділянку і
отримала копію договору № 34 від 01.09.2012
року про оренду її земельної ділянки ФГ
«Росана», зареєстрованого у відділі
Держкомзему у Софіївському районі за №
02131 від 29.10.2012 року та побачила, що
строк дії договору 49 років і підпис у
договорі не її, і договір цей вона не
підписувала (а.с. 8-11).

Добровільно повернути позивачу
земельну ділянку ФГ «Росана»
відмовляється, на її заяву про
повернення земельної ділянки їй не
відповідає (а.с. 15-16).

Вказаний договір був зареєстрований
після самочинного, без її волі, шляхом
складання цього договору та підробки
її підпису.

Відповідно до своєї волі позивач
уклала 02.09.2012 року договір оренди землі
на спірну земельну ділянку із СПД
ОСОБА_2, який був зареєстрований 02.11.2012
року (а.с. 129-131), що свідчить про
відсутність її волі реєструвати
договір оренди землі із відповідачем
за кілька днів до реєстрації договору
оренди землі 02.11.2012 року, а тому позивач
вважає, що договір оренди № 34 від 01.09.2012
року та акт про передачу земельної
ділянки від 29.10.2012 року підроблені.

Спір витікає з цивільних
правовідносин, що регулюється
Цивільним, Земельним законодавством та
спеціальним ЗУ «Про оренду землі».

Згідно ст. 27 ЗУ «Про оренду землі», який
є спеціальним законом і має пріоритет
перед іншими законами, орендареві
забезпечується захист його права на
орендовану земельну ділянку нарівні
із захистом права власності на
земельну ділянку відповідно до закону.

Статтею 203 ЦК України встановлено, що
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам. Особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності. Волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом. Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами
першою-третьою, п'ятою та шостою ст. 203
ЦК України.

З 2011 року відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України від 09.09.2009
за № 1021 «Про затвердження порядків
ведення Поземельної книги і Книги
записів про державну реєстрацію
державних актів на право власності на
земельну ділянку та на право
постійного користування земельною
ділянкою, договорів оренди землі» (зі
змінами), що діяла до 01.01.2013 (тобто на
момент укладання спірного договору),
відповідними повноваженнями були
наділені територіальні органи
Держземагентства за місцем
розташування земельної ділянки.

Так згідно п. 16-2 Порядку ведення Книги
записів про державну реєстрацію
державних актів на право власності на
земельну ділянку та на право
постійного користування земельною
ділянкою, договорів оренди землі для
державної реєстрації договору оренди
земельної ділянки із земель приватної
власності, договору суборенди
земельної ділянки (її частини) власник
чи набувач права або уповноважена ними
особа подають до відповідного
територіального органу
Держземагентства заяву і такі
документи: 1) копія документа, що
посвідчує особу набувача права на
земельну ділянку або її власника, а у
разі подання заяви уповноваженою ними
особою - також копія документа, що
підтверджує його повноваження діяти
від імені таких осіб та ін.

Під час подання заяви фізична особа
пред'являє паспорт або інший документ,
що посвідчує особу, а у разі подання
заяви уповноваженою особою - також
документ, що підтверджує її
повноваження діяти від імені такої
особи.

Згідно п. 16-3 територіальний орган
Держземагентства відмовляє у
державній реєстрації договору оренди
земельної ділянки із земель приватної
власності, договору суборенди
земельної ділянки (її частини), якщо: 1)
документи подані не в повному обсязі.

Відповідно до п. 16-4 державна реєстрація
договору оренди земельної ділянки,
договору суборенди земельної ділянки
(її частини) здійснюється протягом 14
календарних днів з дня подання
документів.

Отже посилання відповідача на те, що
він мав довіреність від 22.06.2010 року від
позивача, якою вона уповноважила його
представляти її інтереси в усіх
органах та організаціях, незалежно від
форм власності, в тому числі відділі
земельних ресурсів та органах
нотаріату, з питань користування,
обміну, продажу, належної їй земельної
ділянки (а.с. 51-52) не можуть бути взяті до
уваги оскільки 28.09.2012 року вказану
довіреність було відкликано позивачем
(а.с. 70, 73), тобто на день звернення
відповідача до відділу
Держземагентства із заявою про
реєстрацію договору оренду він не мав
відповідних повноважень (Договір
зареєстровано 29.10.2012 року, зважаючи, що
державна реєстрація договору оренди
земельної ділянки здійснюється
протягом 14 календарних днів, то датою
звернення відповідача до відділу
Держземагентства є період з 15 жовтня 2012
року, тобто вже після скасування
позивачем довіреності).

Відповідачем під час державної
реєстрації договору від 01.09.2012 року
порушені вимоги ст. 203 ч. 3 ЦК України,
тому договір оренди землі № 34 від 01
вересня 2012 року є недійсним.

Витребування майна від особи, якій воно
було передане на виконання правочину,
що є нікчемним або визнаний судом
недійсним, можливо із застосуванням
правових механізмів, визначених ст. 216
ЦК України або ст. 388 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний
правочин не створює юридичних
наслідків, крім тих, що пов'язані з його
недійсністю. У разі недійсності
правочину кожна із сторін зобов'язана
повернути другій стороні у натурі все,
що вона одержала на виконання цього
правочину, а в разі неможливості такого
повернення, зокрема тоді, коли одержане
полягає у користуванні майном,
виконаній роботі, наданій послузі, -
відшкодувати вартість того, що
одержано, за цінами, які існують на
момент відшкодування.

Як убачається з договору оренди землі
та акту про передачу та прийом
земельної ділянки ФГ «Росана» отримало
за цим правочином належну позивачу на
праві власності земельну ділянку
площею 6,3284 га в оренду, яка підлягає
поверненню позивачу у зв'язку з
визнанням Договору недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Судові витрати складають: судовий збір
- 229,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 4, 57, 88, 212-214, 224 ЦПК України, ст. 16, 203,
215, 216 ЦК України, ЗУ «Про оренду землі»,
суд, -

В И Р
І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Фермерського
господарства «Росана», відділу
Держземагентства у Софіївському
районі Дніпропетровської області про
визнання договору оренди землі і його
реєстрації недійсними задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди
землі № 34 від 01.09.2012 року та скасувати
державну реєстрацію у відділі
Держкомзему у Софіївському районі
Дніпропетровської області за №
02131 від 29.10.2012 року і повернути
сторони по договору до первісного
стану.

Стягнути із Фермерського
господарства «Росана» на користь
ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 229,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
О.В. Шумська