РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/7091/14-ц

пр. № 2/759/3332/14

21 липня 2014 року
м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у
складі:

головуючого судді
Миколаєць І.Ю.

при секретарі
Захарченко Н.В.

за участю представника позивача
ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного
майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014 року представник
позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовною заявою щодо поділу спільного
майна подружжя, шляхом виділення
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по ? частини квартири
АДРЕСА_1. Справу просить вирішити на
підставі ст.ст. 60, 61, 69, 70, 71 СК України.

У судовому засіданні
представник позивача підтримав вимогу
позовної заяви та просив її
задовольнити. Свою позовну вимогу
обґрунтовує тим, що позивачка не може
розпоряджатись майном на свій розсуд,
оскільки дана квартира, як об»єкт
спільної сумісної власності, не
виділена в частки між нею та ОСОБА_2, і
саме тому позивачка бажає щоб майно (в
даному випадку квартира) стала їх
спільною частковою власністю.

ОСОБА_2 позов визнав.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи суд дійшов
висновку, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі з
23.12.1990 року, який рішенням
Святошинського районного суду м. Києва
від 18.10.2011 року було розірвано (а.с.17-18).

Відповідно до договору
купівлі-продажу квартири від 21.09.2002 р.,
посвідченого приватним нотаріксом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, квартира АДРЕСА_1
загальною площею 67,70 кв.м. була придбана
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних долях. Право
приватної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на вищезазначену квартиру
зареєстроване КП «Бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на нерухоме майно» 30.10.2002 р.
за № 4212 в рівних долях, що
підтверджується відповідним написом
на договорі купівлі-продажу (а.с.19-20).

Відповідно до ст. 112 ЦК УРСР майно
може належати на праві спільної
власності двом або кільком колгоспам
чи іншим кооперативним та іншим
громадським організаціям, або державі
і одному чи кільком колгоспам або іншим
кооперативним та іншим громадським
організаціям, або двом чи кільком
громадянам. Розрізняється спільна
власність з визначенням часток
(часткова власність) або без визначення
часток (сумісна власність).

Відповідно до ч. 2 ст. 355 ЦК України майно
може належати особам на праві спільної
часткової або на праві спільної
сумісної власності.

Таким чином, майно, набуте двома
громадянами, може належати їм лише на
праві спільної часткової або спільної
сумісної власності.

Враховуючи те, що квартира АДРЕСА_1 була
набута двома особами - ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
які перебували у шлюбі, слід вважати,
що вони набули спірну квартиру у
спільну часткову власність. Зазначене
у правовстановлюючому документі
застереження нотаріуса «в рівних
долях» слід розуміти як у рівних
частках. Тобто як при набутті права
власності на квартиру, так і на даний
час як ОСОБА_2 так і ОСОБА_3 є власниками
квартири АДРЕСА_1 по ? частині кожен.

Крім того, суд не вбачає порушення
права ОСОБА_3 на розпорядження її
частиною квартири, що полягає, як
зазначив її представник, у
неможливості реалізації частини
спільної сумісної власності без згоди
іншого співвласника, оскільки ця
позиція спростовується правилами ст. 362
ЦК України.

Враховуючи вищевикладене позовна
вимога щодо поділу спільного сумісного
майна є не обгрунтованою та такою, що не
підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 179, 209, 292, 294 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про поділ спільного майна
подружжя, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя: