Справа № 303/3150/14-ц
№ 2/303/1912/14
Рядок стат.звіту - 24
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

05 серпня 2014 року
м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд
Закарпатської області в складі
головуючої судді Гутій О.В., при
секретарі Фозекош І.І., з участю
позивача ОСОБА_1, його представника
ОСОБА_2, представника відповідача та
третьої особи Гринихи Т.Ю., розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Мукачево цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Інгострах», третя особа Публічне
акціонерне товариство Комерційний
банк «Приватбанк» про захист страхових
(споживчих) послуг та стягнення шкоди
за страховий випадок, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Інгострах», третя
особа Публічне акціонерне товариство
Комерційний банк «Приватбанк» про
захист страхових (споживчих) послуг та
стягнення шкоди за страховий випадок, в
якому просить відмову відповідача у
виплаті страхового відшкодування по
страховому випадку на його користь
визнати неправомірною та стягнути з
відповідача на його користь суму
страхової виплати у розмірі 50500 гривень
шляхом зарахування страхової виплати
на рахунок вигодонабувача ПАТ КБ
«Приватбанк» для погашення
заборгованості за кредитним договором
№ MKAWGА00000166, укладеним між ПАТ КБ
«Приватбанк» та ОСОБА_4.

Позов мотивує тим, 17.04.2008 року між його
батьком ОСОБА_4 та ПАТ КБ «Приватбанк»
було укладено кредитний договір на
суму 11584,14 доларів США на строк до 16.04.2018
року.

З метою гарантування виконання умов
цього договору між ОСОБА_4 та
відповідачем було укладено договір
особистого страхування № MKAWLK00000166 із
страховою сумою 50500 гривень, де
застрахована особа визначена як
ОСОБА_4, а вигодонабувач ПАТ КБ
«Приватбанк». Серед страхових випадків
визначено, в тому числі і смерть
застрахованої особи.

ІНФОРМАЦІЯ_1 страхувальник за
вищевказаним договором страхування -
батько позивача ОСОБА_4 - помер, про що
Мукачівською ЦРЛ було видано довідку
про факт та причини смерті.

Звернувшись до відповідача щодо
проведення виплати відповідного
страхового відшкодування, позивачу
було відмовлено у цьому, у зв'язку з тим,
що на думку відповідача смерть
застрахованої особи не є страховим
випадком, оскільки смерть виникла
внаслідок вживання застрахованою
особою алкоголю.

Це на думку позивача є неправомірним,
оскільки згідно відповіді
Мукачівської ЦРЛ від 25.02.2014 року
причиною смерті ОСОБА_4 виявилися
гострий геморагічний панкреатит,
гостра серцева недостатність, набряк
легень та головного мозку. При
судово-токсикологічному дослідженні
трупної крові виявлено етиловий спирт
в концетрації 0,52 проміле, що стосовно
живих осіб відповідає легкому
алкогольному сп'янінню.

Це не вказує на те, що смерть
застрахованої особи наступила у
зв'язку із вживанням нею алкоголю, у
зв'язку з чим відповідач безпідставно
відмовив у виплаті страхового
відшкодування.

В той же час в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України
позивач являючись спадкоємцем
(правонаступником) померлого ОСОБА_4 на
сьогоднішній день фактично погашає
наявну заборгованість перед ПАТ КБ
«Приватбанк» за відповідним кредитним
договором, яка в силу вимог ст. 1281, 1282 ЦК
України та відповідного графіка
погашення становить на сьогоднішній
час 6 365, 66 доларів США.

В судовому засіданні позивач та його
представник позов підтримали і просили
його задоволити з мотивів, викладених у
позовній заяві.

Представник відповідача та третьої
особи в судовому засіданні проти
задоволення позову заперечила, про що
подала письмові заперечення.

Заслухавши учасників судового
розгляду, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст.ст. 10,11,59,60 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі; кожна з сторін зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень; доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях, а
обставини справи, які мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

У судовому засіданні належними
доказами встановлено, що 17.04.2008 року між
ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 було
укладено кредитний договір MKAWGА00000166,
згідно якого останній отримав кредит у
розмірі 11584,14 доларів США на строк до
16.04.2018 року (а.с. 6-9).

Також на виконання п. 2.2.7 кредитного
договору 17.04.2008 року між ОСОБА_4
(застрахована особа) та ЗАТ «Страхова
компанія «Інгострах» (страховик) було
укладено договір особистого
страхування № MKAWLK00000166, відповідно до
якого страховик зобов'язався у разі
настання страхового випадку здійснити
страхове відшкодування страхувальнику
або вигодонабувачеві (яким за цим
договором є ПАТ КБ «Приватбанк»), а
страхувальник зобов 'язався своєчасно
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови правил
страхування. Також цим договором
перебачено страхові випадки, в тому
числі смерть застрахованої особи, яка
наступила внаслідок захворювання, а
також розмір страхової суми - 50500
гривень (а.с. 10).

Згідно із довідкою Мукачівського
міжрайонного відділення бюро
судово-медичної експертизи ОСОБА_4
помер ІНФОРМАЦІЯ_1, причиною його
смерті є гострий геморагічний
панкреатит (а.с. 11).

Позивач є сином ОСОБА_4, про що свідчить
свідоцтво про народження серії НОМЕР_2,
видане Мукачівським відділом ЗАГС (а.с.
5) і на час відкриття спадщини постійно
проживав разом з спадкодавцем,
протягом встановленого строку не
заявляв відмову від спадщини, сплачує
заборгованість ОСОБА_4 за вищевказаним
кредитним договором (а.с. 4).

В силу вимог ст. 1261, ст. 1268 ч. 3 ЦК України
позивач вважається таким, що прийняв
спадщину, яка відкрилася після смерті
ОСОБА_4

Посилання представника відповідача та
третьої особи про відсутність у
позивача свідоцтва про право на
спадщину не може братися судом до
уваги, оскільки відповідно до вимог ч. 3
ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва
про право на спадщину не позбавляє
спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст.ст. 979, 980, 985 ЦК України
за договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору; предметом договору
страхування можуть бути майнові
інтереси, які не суперечать закону і
пов'язані, зокрема, з життям, здоров'ям,
працездатністю та пенсійним
забезпеченням (особисте страхування);
страхувальник має право при укладенні
договору страхування призначити
фізичну або юридичну особу для
одержання страхової виплати
(вигодонабувача), а також замінювати її
до настання страхового випадку, якщо
інше не встановлено договором
страхування.

Відповідно до ст. 990 ЦК України
страховик здійснює страхову виплату
відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Позивач як правонаступник ОСОБА_4
звернувся до відповідача щодо
здійснення страхової виплати
відповідно до умов договору, однак
відповідно до листа від 20.03.2014 року №
20-03/02-11 йому було відмовлено так, як
смерть застрахованої особи була
визнана не страховим випадком,
оскільки смерть настала внаслідок
вживання застрахованою особою
алкоголя (а.с. 13).

Підстави для відмови від здійснення
страхової виплати передбачені ст. 991 ЦК
України, а також договором страхування,
зокрема у зв'язку з вживанням
застрахованою особою алкоголю.

Однак, як вбачається із довідки
Мукачівської ЦРЛ від 25.02.2014 року № 46/01-14
причиною смерті ОСОБА_4 виявилося
захворювання - гострий геморагічний
панкреатит, гостра серцева
недостатність, набряк легень та
головного мозку; при
судово-токсикологічному дослідженні
трупної крові виявлено етиловий спирт
в концентрації 0, 52%, що стосовно живих
осіб відповідає легкому алкогольному
сп'янінню (а.с. 12).

Отже, висновок відповідача про те, що
смерть застрахованої особи пов'язана
із вживанням алкоголю, а тому не є
страховим випадком, не відповідає
дійсності.

У зв'язку з цим, відмова у виплаті
страхового відшкодування є
неправомірною.

За умовами страхування, які є
невід'ємною частиною договору
страхування, передбачено, що якщо на
момент прийняття рішення про страхову
виплату у страхувальника існує
заборгованість за кредитним договором,
строки виконання якої вже настали, -
страхова виплата здійснюється
вигодонабувачеві.

Оскільки сторони в судовому засіданні
визнали ту обставину, що за кредитним
договором № MKAWGА00000166, укладеним між ПАТ
КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4, існує
заборгованість, то з відповідача слід
стягнути страхову виплату шляхом її
зарахування на користь вигодонабувача
за страховим договором - ПАТ КБ
«Приватбанк».

Таким чином вимоги позивача є
підставними і підлягають до
задоволення.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 60, 61, 88, 209, 215-218
ЦПК України, ст. ст. 636, 985, 990, 991, 1268 ЦК
України, ст.ст. 4, 5, 22, 23 ЗУ «Про захист
прав споживачів» суд,-

Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Інгострах», третя особа
Публічне акціонерне товариство
Комерційний банк «Приватбанк» про
захист страхових (споживчих) послуг та
стягнення шкоди за страховий випадок -
задоволити.

Визнати неправомірною відмову
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Інгострах» у
виплаті страхового відшкодування по
страховому випадку на користь ОСОБА_1.

Стягнути із ПрАТ «Страхова компанія
«Інгострах» (, МФО 305299) на
користь ОСОБА_1 (ід.номер: НОМЕР_1) суму
страхової виплати в розмірі 50 500 грн.,
шляхом зарахування страхової виплати
на рахунок вигодонабувача ПАТ КБ
«Приватбанк» для погашення
заборгованості за кредитним договором
№MKAWGA00000166, укладеним між ПАТ КБ
«Приватбанк» та ОСОБА_4.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали учать у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуюча
О.В.Гутій