РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

643/324/14-ц

2/643/1378/14

29.05.2014

Московський районний суд міста
Харкова в складі :

Головуючого - судді Погасій О.Ф.

В присутності секретаря - Бровкіної М.І.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа
Харківська міська рада, про
встановлення родинних стосунків та
визнання права власності на частину
квартири.

ВСТАНОВИВ :

15.01.2014 р. Позивач звернувся до суду
з позовною заявою про встановлення
родинних стосунків між ним та своєю
померлою матусею ОСОБА_3, а також своєю
померлою бабусею - ОСОБА_4 та визнанням
права власності на 2/3 частини квартири,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В обгрунтування позову ОСОБА_1 зазначив
, що він є співвласником квартири, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1. Іншими
співвласниками даної квартири є його
померла мати - ОСОБА_3 та його померла
бабуся - ОСОБА_4. Його мати ОСОБА_3 є
дочкою ОСОБА_4, яка доводиться йому
бабусею. Таким чином квартира АДРЕСА_1
належить позивачу - ОСОБА_1, його
матері - ОСОБА_3 та його бабусі - ОСОБА_4
на праві спільної-сумісної власності,
що підтверджується Свідоцтвом про
право власності на житло Р № 5-А-94-37952
від 30.09.1994 р., зареєстрованого в Реєстрі
права власності на нерухоме майно за №
26001476 від 30.12.2008 р., про що також свідчить
довідка КП „Харківського бюро
технічної інвентаризації" № 25 від
16.01.2013 року.

Він постійно проживав та зараз
проживає в зазначеній квартирі . Після
смерті його матері ОСОБА_3 (свідоцтво
про смерть НОМЕР_1 від 07.02.2004 року,
видане Нагатинським відділом РАЦС
Москви) відкрилась спадщина на частину
трикімнатної квартири АДРЕСА_1, яка
належала їй на праві спільної сумісної
власності. Так як мати не залишала за
своє життя заповіту, то спадкоємцями
першої черги за законом були позивач -
ОСОБА_1 (син померлої), та мати померлої -
ОСОБА_4. Які на момент смерті ОСОБА_3
проживали сумісно в спірній квартирі.
Після смерті ОСОБА_4 відкрилась
спадщина спадкоємцями якої є позивач
ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 (дівоче
прізвище ОСОБА_2).

Позивач на момент смерті бабусі
ОСОБА_4 (Свідоцтво про смерть серія
НОМЕР_2, видане міським відділом
реєстрації актів цивільного стану № 4
Харківського обласного управління
юстиції від 03.07.2006 р.) разом з нею
проживав .

Представник позивача подав заяву, в
якій позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, просив суд позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі,
справу слухати у її відсутність .

Відповідач про час і місце судового
засідання був повідомлений належним
чином, в судове засідання не з'явився,
проти позову не заперечував надавши до
суду нотаріально посвідчену заяву про
визнання позовних вимог.

Треті особи про час і місце судового
засідання були повідомлені належним
чином, в судове засідання не з'явилась ,
представники 3-х осіб надали заяви про
розгляд справи у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про наступне:

Згідно свідоцтва про право власності
на житло від 30 вересня 1994 року, виданого
Харківським міським центром
приватизації державного житлового
фонду, квартира за адресою : АДРЕСА_1
належить на праві спільної сумісної
власності ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1. (а.с.
12).

Згідно ч.2 ст. 370 ЦК України частки
кожного із співвласників у праві
спільної сумісної власності є рівними,
а тому кожному із співвласників
спірної квартири належить по 13 частині
квартири.

Згідно свідоцтва про народження
ОСОБА_1 його мати є ОСОБА_3. (а.с.6)
Паспорт в 1997 році ОСОБА_3 отримала на
ім*я ОСОБА_3 (а.с. 7) .

Згідно свідоцтва про
смерть,виданого Нагатинським відділом
ЗАГС Управління ЗАГС м. Москва,
померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_3 (а.с. 8)

На момент смерті своєї матусі
ОСОБА_3 та своєї бабусі ОСОБА_4 позивач
проживав сумісно з ними весь час.
Згідно довідки з місця проживання про
склад сімьї ОСОБА_1 зареєстрований в
спірній квартирі 01.12.1989 р. Однак,
звернутись до Одинадцятої Харківської
державної нотаріальної контори для
отримання свідоцтва про право на
спадщину, було неможливо в зв'язку з
тим, що не збереглося жодних
документів, які підтверджують родинні
відносини позивача із його бабусею -
ОСОБА_4, та родинні відносини його
матері ОСОБА_3 з його бабусею ОСОБА_4.

На підставі наданих до суду клопотань
про витребування доказів було
з'ясовано родинні стосунки між
позивачем його матір'ю та бабусею.

Архівна довідку з Державного
архіву Вінницької області підтверджує
родинні стосунки позивача з померлими .

Відповідно до ст.1216 та ст. 1217 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця) до
інших осіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Статтями 1258 та 1261 ЦК України,
передбачено, що спадкоємці за законом
одержують право на спадкування
почергово. У першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Статтею 1268 ЦК України, передбачено,
що спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину. Незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини, яка
відкривається внаслідок смерті особи в
день її смерті.

Згідно ст.370 та ч. 1 ст. 1226 ЦК
України, частка у праві спільної
сумісної власності спадкується на
загальних підставах.

Статтею 234 ЦПК України,
передбачено, що справи про
встановлення факту родинних відносин
(фактів, що мають юридичне значення)
підлягають до розгляду в порядку
окремого провадження.

Відповідно до абз. 2 п.2 Постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику у справах про
спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року,
якщо виникнення права на спадкування
залежить від доведення певних фактів,
особа може звернутися в суд із заявою
про встановлення цих фактів, яка у разі
відсутності спору розглядається за
правилами окремого провадження. Однак
із даної заяви вбачається спір про
право, а саме визнання права власності
в порядку спадкування, таким чином
справа підлягає розгляду в порядку
позовного провадження.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України,
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Статтями 321 та 331 ЦК України,
передбачено, що право власності є
непорушним, ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні. Якщо право
власності на нерухоме майно підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації. Згідно із ст.182 ЦК України
право власності та інші речові права на
нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,209,212-215 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги задовольнити .

Встановити факт родинних
відносин, а саме, що ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_3
є сином ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2,

Встановити факт родинних
відносин, а саме, що ОСОБА_3 є дочкою
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_4,

Визнати за ОСОБА_1 право
приватної власності на 2/3 частини
квартири, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, після померлої ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4
та померлої ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається до Апеляційного суду
Харківської області через Московський
районний суд м. Харкова протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя