АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/5811/2014
Головуючий у 1-ій інстанції -
Доповідач - Музичко С.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва у
складі

головуючої судді
Музичко С.Г.

суддів
Кравець В.А., Семенюк Т.А,

при секретарі Круглику В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 02 грудня 2013 року у
цивільній справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Глобус» до ОСОБА_2, третя особа:
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

Заслухавши доповідь судді,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 02 грудня 2013
року, позов ПАТ «КБ «Глобус» про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - задоволено. Стягнуто із
ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Глобус»
заборгованість за кредитним договором
№ 12/ФКЛ-10 від 27.09.2010 року в розмірі 4840402,06
грн. та судовий збір у розмірі 3 441 грн.

Не погоджуючись з заочним рішенням
суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 02.12.2013. та постановити нове
рішення. В обґрунтування своїх вимог
зазначає, що під час розгляду справи
судом першої інстанції були порушені
норми матеріального та процесуального
права, не були з'ясовані обставини
справи в повному обсязі, належним чином
не досліджені докази та обґрунтування
вимог позивача.

В судовому засіданні апеляційного суду
представник позивача Павлюк Г.Г.
просила відхилити апеляційну скаргу, а
рішення районного суду залишити без
змін. ОСОБА_2 в судове засідання
апеляційного суду не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив, про
дату та час розгляду справи
повідомлений належним чином (а.с101), що
відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України не
перешкоджає розгляду справи за його
відсутності.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
пред'явлених в суді першої інстанції
вимог, колегія дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що ОСОБА_3
взяті на себе зобов'язання за кредитним
договором не виконав, ОСОБА_2, як
поручитель заборгованість у повному
обсязі не погасив, а тому, позовні
вимоги підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України
зобов'язання мають виконуватись
належним чином та у встановлений строк.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається.

Статтями 553 та 554 ЦК України
передбачено, що поручитель поручається
перед кредитором боржника за виконання
ним свого обов'язку, відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

За змістом ч.4 ст. 559 ЦК України порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя. Якщо строк основного
зобов'язання не встановлений або
встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

Згідно до ст.1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст.625 цього
Кодексу.

Аналіз норм вказує на те, що порука та
відповідальність поручителя
припиняються лише після виконання
боргових зобов'язань в повному обсязі.

Судом першої інстанції
встановлено, що 27.09.2010 між ВАТ «КБ «
Глобус» та ОСОБА_3 був укладений
кредитний договір № 12/ФКЛ-10, на
відкриття споживчої не
відновлювальної кредитної лінії,
відповідно до якого позивач надав
відповідачу кредит в розмірі 5 200 000грн з
кінцевим терміном повернення
25.03.2011року за умови його погашення
згідно встановленого графіку та сплати
відсотків за користування кредитом в
розмірі 35% річних.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором № 12/ФКЛ-10 між
ПАТ «КБ «Глобус» та ОСОБА_2 було
укладено договір поруки № 12-2/ФНОР-12 ВІД
25.05.2012. Відповідно до п.1,4 договору
поруки ОСОБА_2 погодився, що у випадку
невиконання ОСОБА_3 взятих на себе
зобов'язань по кредитному договору, він
несе солідарну відповідальність перед
позивачем у тому ж обсязі, що і ОСОБА_3

Згідно з графіком встановленим у
договорі поруки строк виконання
основного зобов'язання сплинув 25.07.2013
року (а.с.24).

Додатковими угодами № 12/2 від 23.03.2011
продовжено термін дії кредитної лінії
договору до 24.06.2011 року; № 12/3 від 25.06.2011
змінено процентну ставку з 26.07.2011 року
по 09.12.2011 року на 30%, та продовжено строк
дії договору до 09.12.2011 року.(а.с.15-19)

В порушення умов договору відповідачі
заборгованість по кредиту та відсотки
за користування кредитом не
сплачували, умови договору поруки
виконані не були, у зв'язку з чим
виникла заборгованість, яка станом на
20.08.2013 становила 4 840 402,06 грн., у тому
числі прострочена заборгованість - 4 400
000грн, прострочена заборгованість по
відсоткам 440 402,06 грн.

Позивач виконав свої
зобов'язання, надавши ОСОБА_3 кредитні
кошти в повному обсязі.

На виконання умов договору відповідачу
було направлено претензію про
добровільне погашення
заборгованості.(а.с.29,30)

Проте, відповідач не вчинив жодних дій,
які свідчили б про намір у
добровільному порядку сплатити
прострочену заборгованість.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з аргументованим
висновком суду першої інстанції про те,
що умови договору не виконуються
належним чином, а відповідач як
поручитель, повинен відповідати перед
Банком в тому ж обсязі, що і боржник
включаючи сплату основного боргу та
відсотків, пені, підстави для визнання
договору поруки припиненим відсутні,
оскільки позивач звернувся до
поручителя з вимогою про сплату боргу в
межах шестимісячного строку,
передбаченого ч. 4 ст. 559 ЦК України.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Отже, виходячи із засад добровільності
укладення договору, що підтверджено
його підписанням, зокрема, відповідача,
колегія дійшла висновку про порушення
умов договору з боку поручителя, а тому
суд цілком законного висновку дійшов
про необхідність задоволення позову,
виходячи з його доведеності та
обґрунтованості.

Відсутні в апеляційній скарзі доводи,
які б давали підстави до скасування
рішення суду, оскільки при розгляді
справи у апеляційному суді скаржник не
надав будь - яких переконливих доказів
на спростування висновків суду першої
інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія
приходить до висновку, що суд першої
інстанції повно та всебічно з'ясував
обставини, на які сторони посилались як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених дослідженими в судовому
засіданні та наявними в матеріалах
справи доказами, і, виконавши всі
вимоги цивільного судочинства, ухвалив
законне та обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 02 грудня 2013
року,

залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня її
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді