Ухвала

іменем україни

21 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Євтушенко О.І., Горелкіної Н.А.,
Євграфової
Є.П.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення
безпідставно набутих грошових коштів,

за касаційною скаргою ОСОБА_4, подану
представником ОСОБА_6, на рішення
апеляційного суду м. Києва від 4 лютого
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2012 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення
безпідставно набутих грошових коштів у
розмірі 533 249,25 грн.

Посилалася на те, що наприкінці 2009 року
ОСОБА_4 з метою спорудження нової
будівлі за адресою: АДРЕСА_1, вирішила
провести проектування будівлі та
розпочати будівельні роботи, у зв'язку
із чим звернулася до ОСОБА_5 За період з
31 жовтня 2009 року по 16 грудня 2010 року
ОСОБА_4 передала ОСОБА_5 грошові кошти
для виконання будівельних робіт на
загальну суму 114 000 грн. та 52 500 дол. США,
при цьому відповідач відклав укладення
письмового договору підряду. 16 грудня
2010 року відповідач припинив
відповідати на телефонні дзвінки, не
здійснив будівельних робіт та не
закупив будівельні матеріали.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 18 листопада 2013 року позовні
вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі
533 249,25 грн. та судові витрати в сумі 8 352,00
грн.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
4 лютого 2014 року рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 18 листопада
2013 року скасовано та ухвалено нове
рішення про відмову в задоволенні
позову.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4
- ОСОБА_6 просить скасувати рішення
апеляційного суду м. Києва від 4 лютого
2014 року та залишити в силі рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 18 листопада 2013 року, мотивуючи свої
вимоги порушенням судом норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції в межах
касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
грошові кошти в сумі 533 249, 25 грн були
безпідставно набуті ОСОБА_5, тому
підлягають поверненню позивачу, на
підставі ст. 1212 ЦК України.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи в задоволенні
позовних вимог, суд апеляційної
інстанції виходив з того, що грошові
кошти, надані позивачем відповідачу
були витрачені відповідачем на користь
позивача, для здійснення певних дій,
зокрема, пошуку будівельних
матеріалів, робітників, будівельних
інструментів та техніки, необхідної
для здійснення будівництва.

Відповідно до ст. ст. 201, 205 ЦК України
правочин є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Правочин
може вчинятися усно або в письмовій
формі. Сторони мають право обирати
форму правочину, якщо інше не
встановлено законом.

Таким чином, перевіривши доводи
касаційної скарги, суд касаційної
інстанції дійшов до висновку про
відхилення касаційної скарги та
залишення без змін рішення
апеляційного суду м. Києва від 4 лютого
2014 року, тому що судове рішення законне
та обґрунтоване.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального права та
порушення норм процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Враховуючи наведене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити рішення
апеляційного суду м. Києва від 4 лютого
2014 року без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану
представником ОСОБА_6, відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 4
лютого 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення
безпідставно набутих грошових коштів
про стягнення заборгованості залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко Н.А. Горелкіна Є.П.
Євграфова