Справа № 357/5905/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Шовкопляс О. П.
,

при секретарі - Дорошкевич В.
Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з
вказаним позовом мотивуючи тим, що з 31
серпня 2010 року перебуває в
зареєстрованому шлюбі з відповідачем,
який був зареєстровано в відділі
реєстрації актів цивільного стану
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції Київської області,
актовий запис №1046. Від спільного
проживання у них дітей не має, сімейне
життя не склалося, шлюбні відносини не
підтримують, спільне господарство не
ведуть, втратили почуття любові та
поваги, а тому він вважає подальше
збереження шлюбу неможливим і просить
суд шлюб між ними розірвати.

Позивач в судове засідання не з"явилася
до суду подала заяву, згідно якої
позовні вимоги підтримала повністю та
просила суд позов задовольнити.

Відповідач в судовому засідання не
з"явився до суду подав заяву про
визнання позову та просив не надавати
строк для примирення.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України,
у разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Як встановлено в судовому засіданні
шлюб між сторонами був зареєстрований
31 серпня 2010 року перебуває в
зареєстрованому шлюбі з відповідачем,
який був зареєстровано в відділі
реєстрації актів цивільного стану
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції Київської області,
актовий запис №1046.

Також, судом встановлено, що сторони
повністю припинили шлюбні відносини,
між ними існують неприязні відносини.
Так, позивачка посилається на те, що
вони втратили почуття любові та поваги
один до одного.

Тобто, судом встановлено, що шлюб між
сторонами існує формально, а тому
збереження сім'ї є не можливим.

Так, згідно вимог ст. 110 Сімейного
кодексу України право на пред'явлення
позову про розірвання шлюбу належить
одному з подружжя.

Відповідно до вимог ст.112 Сімейного
кодексу України суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам їх
дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, суд вважає, що оскільки
сторони повністю припинили подружні
відносини, втратили повагу один до
одного і продовження шлюбу буде
суперечити їх інтересам, а тому
позовні вимоги про розірвання шлюбу
повністю обґрунтовані і підлягають до
задоволення.

Також, суд приймає до уваги визнання
позову відповідачем, оскільки це не
суперечить закону, не порушує прав,
свобод та інтересів інших осіб.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу
України, особа, яка змінила своє
прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу,
має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.
Оскільки позивачка при реєстрації
шлюбу змінила прізвище, вона має право
залишити його після розірвання шлюбу.

Після розірвання шлюбу залишити
позивачу прізвище "ОСОБА_1".

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,
ст. ст. 10, 11, 60, 88, 130, 174, 212-215 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 31 серпня 2010 року в
відділі реєстрації актів цивільного
стану Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції Київської області,
актовий запис №1046 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити
позивачу прізвище - "ОСОБА_1"..

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя О. П. Шовкопляс