У х в а л а

іменем україни

23 липня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Наумчука М.І.,

суддів: Дербенцевої Т.П.,
Мартинюка В.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, відділу громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб
Голосіївського РУ ГУ МВС України в м.
Києві, третя особа: ОСОБА_3, про усунення
перешкод у користуванні власністю, за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 13 листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 20 лютого
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з указаним позовом. Зазначав, що
він є власником двокімнатної квартири
АДРЕСА_1 відповідно до договору
дарування від 28 грудня 2004 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу та зареєстрованого у реєстрі за
№ 4748. Крім нього в квартирі проживають
та зареєстровані: ОСОБА_2 та мати
позивача - ОСОБА_3, яка перебуває з
відповідачем у фактичних шлюбних
відносинах. Протягом останніх п'яти
років його життя в квартирі стало
нестерпним. Відповідач разом з матір'ю
зловживають алкогольними напоями.
ОСОБА_2 не працює, постійно влаштовує
бійки, висловлюється нецензурною
лайкою, принижує його. Крім того,
позивач зазначав, що ОСОБА_2
систематично руйнує та псує квартиру і
майно: в квартирі пошкоджені майже всі
меблі, побиті вікна, двері в його
кімнату вибиті, умови проживання
жахливі. Борг за комунальні послуги та
квартирну плату складає більше 25000 грн.
Плату за житло і комунальні послуги
відповідач не сплачує. З лютого 2013 року
після чергової бійки, влаштованої
останнім, позивач не проживає в
квартирі. Поведінка, спосіб життя
ОСОБА_2 та його відношення до нього
створює перешкоди щодо користування
квартирою та утримання її в належному
стані. Оскільки вважає, що його права як
власника квартири порушені, просив
задовольнити позов.

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 13 листопада 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від
20 лютого 2014 року, позов ОСОБА_1
задоволено. Розірвано договір оренди
житлового приміщення № 96 від 29 червня
2011 року квартири АДРЕСА_1, укладений
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Усунуто перешкоди
ОСОБА_1 щодо користування квартирою,
позбавлено ОСОБА_2 права користування
нею та виселено його з квартири без
надання іншого приміщення. Зобов'язано
відділ громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб
Голосіївського РУ ГУ МВС України у м.
Києві зняти з реєстраційного обліку
ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1. Вселено
ОСОБА_1 в указану квартиру.

ОСОБА_2 звернувся до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ із касаційною скаргою, в якій
просить оскаржувані судові рішення
скасувати, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, направити справу
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Як встановлено судами та вбачається з
матеріалів справи, 29 червня 2011 року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір
оренди жилого приміщення відповідно до
умов якого позивач надав у
користування відповідачу для
проживання АДРЕСА_1, яка належить йому
на праві приватної власності.

Згідно договору орендар зобов'язаний
вносити не пізніше останнього дня
місяця плату за оренду, до складу якої
входили витрати на оплату комунальних
та інших послуг і електроенергії.

Зазначений обов'язок орендаря
визначений і ст. 820 ЦК України, а ч. 2 ст.
162 ЖК України встановлено, що плата за
комунальні послуги береться крім
квартирної плати за затвердженими в
установленому порядку тарифами.

Невиконання такого обов'язку, -
невнесення наймачем плати за житло за
шість місяців, є підставою для
розірвання договору (ч. 2 ст. 825 ЦК
України).

Можливість розірвання договору найму у
разі систематичного невнесення
наймачем квартирної плати і плати за
комунальні послуги передбачена ч. 4 ст.
168 ЖК України.

Доказів про те, що ОСОБА_2 вносив
орендну плату, плату за комунальні
послуги за період з моменту укладення
договору останнім не подано.

За таких обставин суди дійшли до
правильного висновку про наявність
підстав для розірвання договору найму
та обґрунтовано задовольнили позов, що
був предметом розгляду.

Доводи касаційної скарги вказаних
висновків не спростовують.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, доводи скарги про неправильне
застосування судами норм
матеріального права і порушення норм
процесуального права безпідставні.

Враховуючи наведене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
дійшла висновку про необхідність
відхилення касаційної скарги і
залишення судових рішень без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 13 листопада 2013 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 20
лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Наумчук Судді:Т.П.
Дербенцева В.І. Мартинюк