АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22ц-791/2258/2014 р.
Головуючий в І інстанції: Охтень
Доповідач: Полікарпова О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року серпня місяця 20 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

ГоловуючогоПолікарпової
О.М.СуддівБазіль Л.В. Прокопчук Л.П.При
секретаріМироненко І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою Шуліки Аліни
Володимирівни яка діє в інтересах
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» (далі
ПАТ КБ «ПриватБанк», Банк) на рішення
Голопристанського районного суду
Херсонської області від 20 червня 2014
року у справі за позовом ПАТ КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулося до суду із зазначеним
позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим,
що 10.11.2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк»,
правонаступником якого є позивач та
ОСОБА_6 було укладено кредитний договір
№ DNH4KP43971466, відповідно до якого
відповідач отримала кредит у розмірі
2987,40 грн., зі сплатою 25,08% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.
Даний договір укладено на умовах
забезпеченості, повернення,
строковості та платності, відповідно
до яких відповідач зобов'язалася
своєчасно повернути отримані кредитні
кошти, своєчасно сплачувати проценти
за користування ними, а також належним
чином виконувати інші умови кредитного
договору.

Внаслідок неналежного виконання
ОСОБА_6 своїх зобов'язань за кредитним
договором у неї виникла
заборгованість, яка станом на 20.01.2014р.
становить 46953,41 грн. та складається з:
суми боргу за кредитом - 2575,99 грн.; суми
боргу за відсотками - 14236,75 грн.; пені за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором - 27428,60 грн., а також штрафів
відповідно до пункту 5.3 Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») (Стандарт) 500,00 грн. :
штраф (фіксована частина); 2212,07 грн. -
штраф (процентна складова).

Таким чином, позивач просив стягнути з
відповідача вказану суму боргу та
судові витрати по справі.

Рішенням Голопристанського районного
суду Херсонської області від 20 червня
2014 року в задоволені позову відмовлено
у зв'язку з пропуском позивачем строку
позовної давності.

Не погоджуючись із рішенням суду,
Шуліка А.В. яка діє в інтересах ПАТ КБ
«ПриватБанк» подала на нього
апеляційну скаргу, в якій посилається
на порушення судом норм процесуального
та матеріального права, просить
рішення суду скасувати і ухвалити нове,
яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які з'явились в судове засідання,
перевіривши відповідність
оскаржуваного рішення вимогам закону,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, що 10 листопада
2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та
ОСОБА_6 був укладений
кредитно-заставний договір у вигляді
заяви позичальника № DNH4KP43971466,
відповідно до умов якого відповідач
отримала кредит у розмірі 2987,40 грн., зі
сплатою відсотків за користування
коштами у розмірі 25,08 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

Згідно розрахунку заборгованість
відповідача за договором № DNH4KP43971466 від
10.11.2006 року, станом на 20.01.2014 року
становить 46953,41 грн. з яких: 2575,99 грн., -
заборгованість за тілом кредиту; 14236,75
грн., - заборгованість по процентах за
користування кредитом, 27428,60 грн. -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, 500 грн. - штраф
(фіксована частина), 2212,07 грн. - штраф
(процентна складова).

У відповідності до умов договору від
10.11.2006 року відповідачу надавався
кредит на придбання мобільного
телефону «Samsung D900», вартість якого на
момент придбання становила 2408 грн. За
рахунок залишку кредитних коштів була
сплачена комісія банку за
консультативні послуги.

Згідно акту прийому-передачі товару
відповідачці було передано придбаний
нею товар. Грошові кошти перераховані
Банком згідно рахунку фактури № 0645.

Зі змісту договору вбачається, що строк
кредитування становить 12 місяців,
тобто з 10.11.2006 по 12.11.2007 року.

07.04.2014 року після закінчення терміну
дії кредитного договору позивачем було
подано позовну заяву до відповідача
про стягнення заборгованості за даним
кредитним договором.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа

може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Статтею 257 Цивільного
кодексу України встановлено, що
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч.1 ст. 264 ЦК України, перебіг
позовної давності переривається
вчинення особою дії, що свідчить про
визнання нею свого боргу або іншого
обов'язку. При цьому обставини, що
переривають перебіг строку, можуть
виникнути в будь-який момент до його
закінчення.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 Цивільного
кодексу України сплив строку позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

Вирішуючи спір, суд правомірно
врахував, що можливість пред'явлення
позову про стягнення боргу обмежена
строком позовної давності. Відповідач
під час розгляду справи в суді першої
інстанції не була присутня, що
представником позивача не
заперечується. Рішення суду ухвалено
при заочному розгляді.

В суді апеляційної інстанції
відповідачка просила застосувати
строк позовної давності, відмовити з
цих підстав в задоволенні позову.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що позов ПАТ КБ
«ПриватБанк» не підлягає задоволенню
за спливом строку позовної давності.
Зазначений висновок суду
узгоджується з правовою позицією
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, викладеною у п.31 Постанови
Пленуму названого вище суду від 30
березня 2012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають з
кредитних правовідносин».

Доводи апеляційної скарги щодо сплати
ОСОБА_6 21.10.2011 року боргу за кредитним
договором в сумі 300.00 грн. та 28.04.2012 року
в сумі 109,40 грн., що, на думку апелянта, є
перериванням строку позовної давності,
викликають у колегії суддів сумнів у їх
достовірності.

Як вбачається з умов кредитного
договору (п.4.3) кошти, отримані від
позичальника для погашення
заборгованості по кредиту, насамперед
спрямовуються для відшкодування
витрат/збитків Банку, тобто пені,
простроченої комісії, простроченої
винагороди, прострочених відсотків,
простроченої заборгованості за
кредитом. Тобто, якби відповідачка
насправді б сплатила ці кошти Банку,
вони повинні були б зараховані на
покриття збитків. Однак у наданому
Банком розрахунку (а.с.3) таке
зарахування коштів не
прослідковується.

Кінцевим строком виконання зобов'язань
за умовами кредитного договору
визначено 12.11.2007 р., а тому перебіг
позовної давності повинен
відраховуватись з цієї дати та
закінчується 12.11.2012 року.

Рішення суду ухвалене з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, підстав для його
скасування в межах доводів апеляційної
скарги на вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Шуліки Аліни
Володимирівни яка діє в інтересах ПАТ
КБ «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Голопристанського районного
суду Херсонської області від 20 червня
2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності з моменту її проголошення,
однак може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня її
проголошення.

Головуючий:

Судді: