АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2163/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 19, 27 Позарецька С.
М. Доповідач в апеляційній інстанції
Міщенко С. В. УХВАЛА
14 серпня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоМіщенка С. В.суддівМагди Л.
Ф. , Сіренка Ю. В. при секретаріЯремич
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на заочне рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 15 травня 2014 року по
цивільній справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» до ОСОБА_7, третя
особа: ОСОБА_6 про звернення стягнення
на предмет іпотеки, -
в с т а н о в и л а :
У вересні 2013 року представник ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит» - Касянчук О.В.
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_7,
третя особа: ОСОБА_6 , про звернення
стягнення на предмет іпотеки.
Обґрунтовуючи свої вимоги, представник
позивача зазначала, що між ВАТ «Банк
«Фінанси та Кредит», в особі філії
«Полтавське РУ» ВAT «Банк «Фінанси та
Кредит» (в подальшому ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит») та ОСОБА_7 було
укладено кредитний договір № 1817-ЧД від
17 квітня 2008 року. Відповідно до його
умов відповідач отримав кредитні
кошти в сумі 38 000 доларів США на умовах
зворотності, забезпеченості,
строковості, платності , зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 10,37 % річних, з кінцевим
терміном повернення до 16 квітня 2028
В забезпечення своєчасного та
належного виконання позичальником
своїх обов'язків за кредитним
договором , між ВАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» та ОСОБА_7 17 квітня 2008 року було
укладено договір іпотеки № 1817-ЧД.
Відповідно до його умов відповідач
зобов'язується передати в іпотеку
банку нерухоме майно, а саме: квартиру
Оскільки у зв'язку з порушеннями
зобов'язань за кредитним договором у
ОСОБА_7 станом на 12 серпня 2013 року
виникла заборгованість в розмірі 1 010 599
грн. 84 коп., яка складається з
наступного: строкова заборгованість по
основному боргу кредиту - 27 679,15 доларів
США, що складає по курсу НБУ на 12.08.13 р. -
221 239,45 грн.; заборгованість по основному
боргу кредиту - 8 702,87 доларів США, що
складає 69 562,04 грн.; строкова
заборгованість по відсотках кредиту -
125,76 доларів США, що складає 1 005,20 грн.;
заборгованість по простроченим
відсоткам кредиту - 14 950,47 доларів США,
що складає 119 499,11 грн.; заборгованість
по пені - 599 254,04 грн, , представник ПАТ
«Банк «Фінанси та Кредит» - Касянчук
О.В. просила суд:
1. Звернути стягнення на предмет
іпотеки: квартиру АДРЕСА_1. За рахунок
виручених від реалізації предмета
іпотеки коштів задовольнити вимоги ПАТ
«Банк «Фінанси та Кредит», в особі
філії «Полтавське РУ» AT «Банк «Фінанси
та Кредит», а саме: погасити
заборгованість, розписану вище, в сумі 1
010 599 грн. 84 коп.
2. Визнати право за ПAT «Банк
«Фінанси та Кредит», в особі філії
«Полтавське РУ» AT «Банк «Фінанси та
Кредит» від свого імені продати
предмет іпотеки будь-якій особі на
підставі договору купівлі-продажу, за
ціною відповідно до грошової оцінки
проведеної на момент продажу; визнати
право підпису договору купівлі-продажу
в якості продавця, одержання
дублікатів правовстановлюючих
документів, отримання Витягу з реєстру
прав власності на дане нерухоме майно,
отримання довідок та документів, що
будуть необхідні для укладення та
нотаріального посвідчення договору
купівлі-продажу, доступу до квартиру,
яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;
визнати право здійснення оцінки
нерухомого майна за участю суб'єкта
оціночної діяльності за власним
вибором з виготовленням звіту
незалежної оцінки, бути замовником
виготовлення та одержання витягу з
реєстру прав власності на дане
нерухоме майно, одержати копії
технічного паспорту та інших
правовстановлюючих документів на дану
квартиру, здійснити продаж предмету
іпотеки за ціну відповідно до звіту
незалежної оцінки майна.
3. Стягнути з відповідача
сплачений судовий збір.
Заочним рішенням Придніпровського
районного суду м. Черкаси від 15 травня
2014 року позов ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» задоволено.
Звернуто стягнення на предмет іпотеки,
а саме: квартиру АДРЕСА_1, власником
якої є ОСОБА_7 на підставі договору
купівлі-продажу від 17 квітня 2008 року,
посвідченого приватним нотаріусом
ОСОБА_9, в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
від 17 квітня 2008 року № 1817-ЧД в розмірі 1
010 599 грн. 84 коп., яка складається з:
заборгованості по основному боргу
кредиту - 27 679,15 доларів США, що складає
по курсу НБУ, станом на 12 серпня 2013 року
- 221 239,45 грн.; заборгованості по
основному боргу кредиту - 8 702,87 доларів
США, що складає по курсу НБУ, станом на 12
серпня 2013 року - 69 562,04 грн.; строкової
заборгованості по відсоткам кредиту -
125,76 доларів США, що складає по курсу
НБУ, станом на 12 серпня 2013 року - 1 005,20
грн.; заборгованості по простроченим
відсоткам кредиту - 14 950,47 доларів США,
що складає по курсу НБУ, станом на 12
серпня 2013 року - 119499,11 грн.;
заборгованості по пені - 599 254,04 грн.
Визнано за ПAT «Банк «Фінанси та
Кредит», в особі філії «Полтавське РУ»
AT «Банк «Фінанси та Кредит» право від
свого імені продати предмет іпотеки, а
саме: квартиру АДРЕСА_1 в м. Черкаси,
будь-якій особі на підставі договору
купівлі-продажу, за ціною відповідно до
грошової оцінки проведеної на момент
Визнано за ПAT «Банк «Фінанси та
Кредит», в особі філії «Полтавське РУ»
AT «Банк «Фінанси та Кредит» право
підпису договору купівлі-продажу в
якості продавця, одержання дублікатів
правовстановлюючих документів,
отримання Витягу з реєстру прав
власності на дане нерухоме майно,
отримання довідок та документів, що
будуть необхідні для укладення та
нотаріального посвідчення договору
купівлі-продажу, доступу до квартири
Визнано за ПAT «Банк «Фінанси та
Кредит», в особі філії «Полтавське РУ»
AT «Банк «Фінанси та Кредит» право
здійснення оцінки нерухомого майна, а
саме: квартири АДРЕСА_1 в м. Черкаси за
участю суб'єкта оціночної діяльності
за власним вибором з виготовленням
звіту незалежної оцінки, бути
замовником виготовлення та одержання
витягу з реєстру прав власності на дане
нерухоме майно, одержати копії
технічного паспорту та інших
правовстановлюючих документів на дану
квартиру, здійснити продаж предмету
іпотеки за ціну відповідно до звіту
незалежної оцінки майна.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ПAT «Банк
«Фінанси та Кредит» судовий збір в
розмірі 3 441 грн. 00 коп.
Не погоджуючись з заочним рішенням
суду першої інстанції, третя особа без
самостійних вимог ОСОБА_6 подала
апеляційну скаргу, у якій зазначала, що
суд першої інстанції, ухвалюючи
рішення про задоволення позову ПАТ
«Банк «Фінанси та Кредит» не врахував,
що між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та
ОСОБА_7 23 січня 2009 року було укладено
додаткову угоду № 2 до кредитного
договору № 1817-ЧД від 17 квітня 2008 року,
якою основний договір було доповнено
пунктом 7.11 розділ 7 «Заключні
положення». В даному пункті зазначено,
що відповідач є співробітником АТ
«Банк «Фінанси та Кредит» і у випадку
його звільнення, заборгованість по
кредиту повинна бути погашена в день
звільнення співробітника. Тобто таким
чином сторонами було визначено строк
виконання основного зобов'язання, який
має змінюватись у разі настання певних
обставин, - у разі звільнення ОСОБА_7 з
роботи.

Відповідно до запису трудової книжки
ОСОБА_7 його було звільнено з АТ «Банк
«Фінанси та Кредит» 06 березня 2009 року,
тому право вимоги повернення всього
кредиту виникло у позивача на
наступний день за днем звільнення
ОСОБА_7 В зв'язку з тим, що минув
трирічний строк позовної давності за
основною вимогою по кредитному
договору № 1817-ЧД від 17 квітня 2008 року,
то й минув строк позовної давності за
похідною вимогою (звернення стягнення
на предмет іпотеки).

Апелянт зазначає, що пунктом 31
постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
роз'яснено, що у спорах щодо споживчого
кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. Тому, на думку апелянта
суд мав відмовити в позові,
застосувавши наслідки пропущення
позивачем строків позовної давності.

Крім того апелянт зазначає, що суд
залишив поза увагою ту обставину, що
позовні вимоги не відповідають способу
захисту визначеному в договорі
іпотеки, а ціна продажу предмета
іпотеки встановлюється під час
проведення виконавчих дій з
примусового виконання рішення суду, а
не позивачем, якому за оскаржуваним
заочним рішенням районного суду надано
таке право.

Також ОСОБА_6 вказує, що пунктом 42
постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5
закріплено можливість одночасного
звернення з позовними вимогами про
стягнення коштів та звернення
стягнення на предмет іпотеки тільки у
разі, якщо особа позичальника є
відмінною від особи іпотекодавця. Але
суд не звернув увагу, що заочним
рішенням Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 20 січня 2011 року було
задоволено позовні вимоги ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит» та солідарно
стягнуто з ОСОБА_7 та ОСОБА_6
заборгованість по кредитному договору
№ 1817-ЧД від 17 квітня 2008 року в сумі 320 916
грн. 85 коп. У зв'язку з чим , звернувши
стягнення на предмет іпотеки суд ,
допустив подвійне стягнення
заборгованості .

Тому, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, ОСОБА_6 просила
скасувати заочне рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 15 травня 2014 року та
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит» та стягнути з
позивача на користь скаржника судові
витрати в сумі 1827 грн. 00 коп.

Заслухавши учасників процесу, що
з'явилися, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність,
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, судова колегія приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до відхилення з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Вказане рішення відповідає вказаним
вимогам

В п.8 та п.11 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 18 грудня 2009
року N 14 «Про судове рішення у цивільній
справі» роз'яснено, що ухвалене у
справі рішення має бути гранично
повним, ясним, чітким, викладеним у
послідовності, встановленій статтею 215
ЦПК, і обов'язково містити вступну,
описову, мотивувальну та резолютивну
частини. У мотивувальній частині
рішення слід наводити дані про
встановлені судом обставини, що мають
значення для справи, їх юридичну оцінку
та визначені відповідно до них
правовідносини, а також оцінку всіх
доказів, розрахунки, з яких суд виходив
при задоволенні грошових та інших
майнових вимог. Встановлюючи наявність
або відсутність фактів, якими
обґрунтовувалися вимоги чи
заперечення, визнаючи одні та
відхиляючи інші докази, суд має свої
дії мотивувати та враховувати, що
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях (частина четверта статті 60
ЦПК). Встановивши, що строк для
звернення з позовом пропущено без
поважної причини, суд у рішенні
зазначає про відмову в позові з цих
підстав, якщо про застосування
позовної давності заявлено стороною у
спорі, зробленою до ухвалення ним
рішення, крім випадків, коли позов не
доведено, що є самостійною підставою
для цього.

Суд першої інстанції обґрунтовано
встановив, і даний факт не оспорювався
сторонами, що 17 квітня 2008 року між ВАТ
«Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_7
було укладено кредитний договір №
1817-ЧД /а.с. 6-8/, того ж числа між тими
самим сторонами було укладено
іпотечний договір, посвідчений
приватним нотаріусом Черкаського МНО
ОСОБА_9 серії ВК № 864696 /а.с. 9-10/ та між ВАТ
«Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_6
було укладено договір поруки № 1817-ЧД
/а.с. 12/.

Відповідач ОСОБА_7 порушив зобов'язання
за кредитним договором та не повернув
отриманих кредитних коштів і
нарахованих процентів згідно
визначених Договором умов, тому
заочним рішенням Придніпровського
районного суду м. Черкаси від 20 січня 2011
року по цивільній справі № 2-210/11 на
підставі договору поруки № 1817-ЧД, за
умовами якого поручитель ОСОБА_6
зобов'язується перед кредитором -
банком відповідати у повному обсязі за
своєчасне та повне виконання боржником
зобов'язань, солідарно стягнуто з
ОСОБА_7 та ОСОБА_6 існуючу на той час
заборгованість по кредитному договору
№ 1817-ЧД від 17 квітня 2008 року в сумі 320 916
грн. 85 коп. /а.с. 11/. Але ні ОСОБА_7, ні
ОСОБА_6 коштів на виконання рішення
суду не сплатили. Відповідно до
наданого позивачем розрахунку, станом
на 12 серпня 2013 року , у зв'язку з
порушенням зобов'язань по поверненню
кредиту, заборгованість за кредитним
договором від 17 квітня 2008 року складала
1 010 599 грн. 84 коп. . /а.с. 137-138/, розмір якої
не оспорювався ні відповідачем, ні
третьою особою .

В забезпечення виконання зобов'язання
за кредитним договором від 17 квітня 2008
року між відповідачем та банком
укладено договір іпотеки №1817-ЧД, за
умовами якого ОСОБА_7 передав в іпотеку
банку нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1
в м. Черкаси, в рахунок забезпечення
повернення кредитних коштів, наданих
ОСОБА_7 за вказаним кредитним договором
на суму 38 000,00 доларів США, строком до 16
квітня 2028 року, а також процентів за
користування кредитними коштами,
комісійної винагороди, неустойки та
інше, що передбачено п.З іпотечного
договору.

За п.п. 8.4.3 та 8.4.8 іпотечного договору
іпотекодержатель має право звернути
стягнення на предмет іпотеки
відповідно до чинного законодавства
України у разі, коли в момент настання
терміну виконання боржником
зобов'язань, забезпечених іпотекою за
цим договором, вони не будуть виконані.
Банк має право достроково звернути
стягнення на предмет іпотеки у разі
неналежного виконання зобов'язань за
кредитним договором, у т.ч.
несвоєчасної чи неповної сплати
платежів, несвоєчасного повернення
суми основного зобов'язання, в т.ч.
кредиту, процентів, комісійної
винагороди, неустойки. Відповідно до
п.10 іпотечного договору звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на розсуд
іпотекодержателя: або за рішенням суду,
або за виконавчим написом нотаріуса,
або іпотекодержателем самостійно на
умовах цього договору. Зокрема, п. 11.3.2
передбачено продаж іпотекодержателем
від свого імені предмету іпотеки
будь-якій особі на підставі договору
купівлі-продажу у порядку,
встановленому ст. 38 Закону України «Про
іпотеку».

Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Частиною 2 статті 6 ЦК України
передбачено, що сторони мають право
врегулювати у договорі, який
передбачений актами цивільного
законодавства, свої відносини, які не
врегульовані цими актами.

Відповідно до статті 6 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості (стаття 627 ЦК України).

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

А тому , враховуючи, що боржник ОСОБА_7
порушив умови кредитного договору
та не здійснював виплату боргу, у
зв'язку з чим у нього утворилася
заборгованість на дату звернення
позивача до суду з позовом в розмірі 1
010 599 грн. 84 коп. , яка є співрозмірною до
вартості предмету іпотеки , визначеної
пунктом 5 іпотечного договору від 17
квітня 2008 року в сумі 202 000,00 грн., яка
узгоджена сторонами договору /а.с. 9-10/,
та продовжує збільшуватися, оскільки
останній , порушуючи умови Договору, не
сплачує коштів по поверненню кредиту
згідно графіку і на сьогоднішній день ,
- то в позивача є всі законні підстави
для звернення стягнення на предмет
іпотеки. У зв'язку з чим, встановивши ці
обставини , суд першої інстанції дійшов
до правильного висновку про наявність
підстав для задоволення позову в
повному обсязі.

А посилання апелянта - третьої особи
ОСОБА_6 про допущені судом при
ухваленні рішення порушення норм
матеріального і процесуального права -
не підтверджуються матеріалами справи.
В тому числі щодо наявності підстав для
застосування наслідків пропущення
строків позовної давності ,
передбачених ст.267 ЦК України, оскільки
по-перше про застосування даної норми
не заявлено жодною зі сторін у спорі (
якими відповідно до ст.30 ЦПК України є
позивач і відповідач) , а по-друге , як
вбачається з досліджених судом
матеріалів справи, встановлений ст. 257
ЦК України трирічний строк в межах
якого позивач міг звернутися з даним
позовом про захист до ОСОБА_7 - ПАТ
«Банк «Фінанси та Кредит» пропущений
не був. Оскільки позивач вже звертався
з позовом до ОСОБА_7 про стягнення
коштів у зв'язку з порушенням умов
кредитного договору № 1817-ЧД від 17
квітня 2008 року і 20 січня 2011 року по
цивільній справі № 2-210/11 судом було цей
позов задоволено , а отже , відповідно
до вимог ст.264 ЦК України , таким чином
було перервано строк позовної
давності, про що вірно зазначив суд
першої інстанції, ухвалюючи
оскаржуване рішення.

Не підтверджуються також матеріалами
справи й посилання апелянта на
подвійне стягнення боргу , враховуючи
наявне рішення суду від 20 січня 2011 року
по цивільній справі № 2-210/11, оскільки
вказане рішення про стягнення коштів
виконане не було, борг повернутий не
був, а навпаки відповідач допустив
збільшення суми зобов'язань перед
позивачем за вказаним боргом, і при
цьому договором іпотеки , який було
укладено в забезпечення наданого
відповідачу кредиту, його сторони
узгодили можливість звернення
стягнення на предмет іпотеки, як один
із способів виконання зобов'язань
боржника перед кредитором.

А допущена судом при вирішенні
даного спору в резолютивній частині
рішення деталізацію наданих позивачу
прав при реалізації його права на
звернення стягнення на предмет іпотеки
, на яку посилається ОСОБА_6 як на
підставу для скасування рішення суду ,-
не є порушенням норм матеріального чи
процесуального права, які б вплинули на
неправильне вирішення судом спору чи
порушили б права апелянта та давали б
підставу для скасування рішення суду,
про що ставить питання апелянт в
поданій апеляції .

Відповідно до ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Статтею 308 ЦПК України передбачено, що
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив характер спірних
правовідносин, з'ясував всі обставини
справи та застосував норми
матеріального права, які підлягають до
застосування, в результаті чого
ухвалив законне рішення про
задоволення позову, яке належить
залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на заочне
рішення Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 15 травня 2014 року -
відхилити.

Заочне рішення Придніпровського
районного суду м. Черкаси від 15 травня
2014 року по цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_7,
третя особа: ОСОБА_6 про звернення
стягнення на предмет іпотеки - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів до суду
касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :