Провадження № 2/641/2908/2014
Справа № 641/7418/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2014 року

Комінтернівський районний суд міста
Харкова

у складі : головуючого - судді:
Курганникової
О.А.

за участю секретаря судового
засідання:
Рижко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Комінтернівського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції про
звільнення нерухомого майна з-під
арешту,

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулась до суду з позовом
до Комінтернівського відділ державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції про
звільнення майна з-під арешту в якому
зазначила, що у їй, на праві приватної
власності належить квартира АДРЕСА_1,
на підставі договору купівлі-продажу
квартири серія АЕЕ № 469533 від 28.09.2001
року, посвідченого приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 р. № 5277. На
початку липня 2014 року вона мала намір
на продаж вищезазначеної квартири.
Однак при зверненні до нотаріуса під
час проведення угоди купівлі-продажу
квартири, нотаріус повідомив її, що
квартира АДРЕСА_1 знаходиться під
арештом.

Згідно наданого витягу з єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна від 18.07.2014 року на
вищезазначену квартиру накладено
арешт першою Харківською державною
нотаріальною конторою - 27.04.2005 року на
підставі повідомлення ВДВС
Комінтернівського району м. Харкова
державного виконавця Семененко В.Ю.

На її звернення до
Комінтернівського ВДВС ХМУЮ із заявою
про підстави накладення арешту на її
приватну власність - квартиру АДРЕСА_1
їй була надана відповідь, що в
провадженні відділу знаходилось
виконавче провадження по виконанню
виконавчого листа № 2н-28/06 виданого
05.04.2006 року Комінтернівським районним
судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_4
на користь ОСОБА_5 суми боргу у розмірі
1910,26 грн. 03.06.2008 року виконавче
провадження було закінчено на підставі
п. 10 ст. 37 ЗУ «Про виконавче
провадження». Більш детальну
інформацію вони надати не можуть, через
пожежу, яка сталась в жовтні місяці 2010
року. В вищезазначеній квартирі ніколи
не був навіть зареєстрований такий
громадянин як - ОСОБА_4. Єдиним
власником житла з 2001 року є позивачка -
ОСОБА_1

У зв'язку з тим, що майно на яке
накладено арешт в порядку виконавчого
провадження належить позивачці, яка не
є стороною виконавчого провадження
вона просить зняти арешт з майна:
квартири АДРЕСА_1

Позивачка в судове засідання з'явилась,
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі.

Представник відповідача
Комінтернівського відділ державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції в судове
засідання з'явилась, проти задоволення
позовної заяви не заперечувала.

Суд заслухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи, дослідивши
надані сторонами докази у їх
сукупності, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти на
відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1
належить ОСОБА_1 на підставі договору
купівлі-продажу квартири від 28.09.2001
року, р. № 5277, посвідчений ПН ХМНО
ОСОБА_3 (а. с. 7)

Відповідно до відомості з єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна від 18.07.2014 року,
квартира АДРЕСА_1 знаходиться під
обтяженням та власником вказано
ОСОБА_4. (а. с. 8)

Згідно відповіді КП «Харківське міське
бюро технічної інвентаризації» № 5343
від 28.07.2014 року, станом на 31.12.2012 року
право власності на двокімнатну
ізольовану квартиру АДРЕСА_1
зареєстровано за - ОСОБА_1 на підставі
договору купівлі-продажу, посвідченого
приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3 від
28.09.2001 року, р. № 5277.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

При цьому власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном ( ст.391 ЦК
України).

Статтею 383 ЦК України встановлено ,що
власник житлового будинку має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сім'ї, інших осіб.

Згідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про
виконавче провадження» особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права на майно і про
звільнення майна з-під арешту.

Оскільки судом встановлено, що
вищевказана квартира є власністю
ОСОБА_1, а не ОСОБА_4, суд вважає за
можливе задовольнити позовні вимоги в
частині звільнення майна з-під арешту.

Таким чином позовні вимоги є
обґрунтованими, не суперечать закону
та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 16, 321, 383, 391 ЦК України,
ст. 59 ЗУ "Про виконавче провадження",
ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України,
суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у
повному обсязі.

Звільнити з-під арешту, накладеного
постановою державного виконавця
Комінтернівського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції про арешт
майна боржника від 07.04.2005 року, квартиру
АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, яки брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: О. А. Курганникова