Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2014 р.
Рівненський міський суд Рівненської
області

в складі головуючого-судді -
Тимощука О.Я.

при секретарі - Грібінчак К.П.

з участю заявника - ОСОБА_1

представника заявника - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Рівне справу за
заявою ОСОБА_1, заінтересована особа -
Рівненська районна державна
нотаріальна контора про встановлення
факту родинних відносин,

в с т а н о в и в :

В червні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
Рівненського міського суду з заявою
про встановлення факту родинних
відносин. В заяві вона зазначає, що
ІНФОРМАЦІЯ_6 померла її двоюрідна
сестра ОСОБА_3. Після її смерті
відкрилася спадщина на все належне їй
майно. Вона, заявниця, прийняла
спадщину після смерті двоюрідної
сестри, подавши заяву про прийняття
спадщини до Рівненської районної
державної нотаріальної контори.

Заявниця стверджує, що вона та ОСОБА_3 є
двоюрідними сестрами. Однак частина
документів, що підтверджують їхню
родинність, не збереглася у зв'язку з
ліквідацією підприємств, установ,
організацій, відсутністю
правонаступників та незбереженням
архівних документів. На даний час у неї
виникла необхідність отримання
свідоцтва про право на спадщину. З
метою поновлення втрачених документів
вона зверталась в органи РАЦСу та
архіви, але їй було відмовлено в
задоволенні прохання з вищенаведених
підстав.

Заявниця також зазначає, що родинні
відносини між нею та ОСОБА_3
підтверджуються: свідоцтвом про
народження ОСОБА_4, колишнім паспортом
громадянки СРСР ОСОБА_4, її (заявниці)
свідоцтвом про народження, довідкою з
української православної церкви
Свято-Михайлівської парафії від 19.06.2014
року, свідоцтвом про смерть ОСОБА_4, а
також цей факт зможуть підтвердити в
судовому засіданні свідки. Разом з тим,
частина документів, які підтверджують
факт родинних відносин, таких як,
свідоцтво про народження та про смерть
ОСОБА_3 та інші документи знаходяться в
Рівненській районній державній
нотаріальній конторі.

Як вказує заявниця у своїй заяві, до
смерті її двоюрідної сестри - ОСОБА_3
вона (заявниця) багато років опікувала
та доглядала її, підтримувала
матеріально, сплачувала розрахункові
рахунки, купляла ліки, їжу, одяг тощо.
Між ними протягом усіх цих років були
теплі та довірливі стосунки. Усе це
може бути підтверджено показаннями
свідків. Від встановлення факту
родинних відносин між нею та її
двоюрідною сестрою - ОСОБА_3 залежить
виникнення її права на спадщину.

В судовому засіданні ОСОБА_1, будучи
допитаною як свідок згідно зі ст.184 ЦПК
України, повністю підтримала свою
заяву про встановлення факту родинних
відносин, просить її задоволити і
вказала, що інших спадкоємців крім неї
немає.

Представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в
судовому засіданні підтримав заяву
ОСОБА_1, просить її задоволити.

Представник заінтересованої особи -
Рівненської районної державної
нотаріальної контори в судове
засідання не з»явився. Завідуючою
Рівненської районної державної
нотаріальної контори через канцелярію
суду подано заяву, в якій вона просить
розглядати справу без участі
представника Рівненської державної
нотаріальної контори (а.с.25).

Суд, заслухавши показання заявниці,
допитаної як свідка, її представника,
показання інших свідків, дослідивши
наявні у справі письмові докази,
прийшов до висновку, що заява ОСОБА_1
про встановлення факту родинних
відносин задоволенню не підлягає.

Як встановлено статтею 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

В даному випадку заявниця ОСОБА_1 не
надала суду достовірних і переконливих
доказів для підтвердження своїх
доводів стосовно того, що вона і
спадкодавець ОСОБА_3 є двоюрідними
сестрами.

ОСОБА_1 не надала суду достовірних
доказів про її родинні відносини із
спадкодавцем ОСОБА_3, не навела в своїй
заяві про встановлення факту і в своїх
показаннях, будучи допитаною за її
клопотанням, як свідок, відповідно
походження родинних відносин, про які
вона повинна була знати як родичка
спадкодавця, а саме конкретно: коли і де
народилася ОСОБА_3; хто були її батьки;
де і з ким вона проживала і де померла;
по якій родинній лінії - батьківській
чи материнській їй приходиться
двоюрідною сестрою ОСОБА_3; чи
перебувала ОСОБА_3 у зареєстрованому
шлюбі і з ким; чи змінювалося її
прізвище після реєстрації шлюбу; чи є у
ОСОБА_3 діти і яка їхня доля як
спадкоємців за законом тощо. Заявниця
не надала суду документів, які змогли б
підтвердити наявність її родинних
відносин із спадкодавцем ОСОБА_3:
свідоцтво про народження ОСОБА_3,
свідоцтво про народження своїх батьків
і свідоцтво про їхнє одруження;
свідоцтво про народження батьків
ОСОБА_3 і свідоцтво про їхнє одруження,
свідоцтво про смерть ОСОБА_3 тощо.

Крім того, вказуючи в своїй заяві, що
ОСОБА_4 є її матір»ю, заявниця на
підтвердження своїх доводів не надала
суду відповідне свідоцтво про
одруження її матері, з якого могло б
бути видно прізвище матері заявниці,
присвоєне після реєстрації шлюбу, що
позбавляє суд достовірно встановити чи
ОСОБА_4 і ОСОБА_4 є однією і тією ж
особою. При цьому, в зв»язку з
відсутністю у заявниці свідоцтва про
одруження її матері, заявниця не
заявляла відповідне клопотання про
витребування його ні до нотаріальних
органів за місцем відкриття спадщини,
ні до суду, що підтверджується
матеріалами даної справи, а також не
зверталась до суду з відповідною
заявою про встановлення факту, що
ОСОБА_4 і ОСОБА_4 є однією і тією ж
особою.

Заявниця також не довела ні в своїй
заяві, ні своїми показаннями будучи
допитаною як свідок, яке доказове
значення у справі мають для ухвалення
судового рішення і які обставини
підтверджують ксерокопії документів,
долучених нею до заяви, а саме:
свідоцтва про народження ОСОБА_4,
паспорта ОСОБА_4, свідоцтва про
народження ОСОБА_6, свідоцтва про
укладення шлюбу ОСОБА_7 і ОСОБА_6. Також
не зазначено, яке відношення до
родинних стосунків заявниці і ОСОБА_3
мають зазначені особи.

Крім того, заявниця не вказала, у якому
ступені спорідненості вона
знаходиться із спадкодавцем ОСОБА_3,
хоча ця обставина має суттєве значення
для ухвалення рішення у справі,
виходячи із вимог ч.1 ст.1265 ЦК України.

Між тим, із наявних у справі документів
судом встановлено наступне. Згідно з
актовим записом про народження
спадкодавця ОСОБА_3, остання народилася
ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.40). ЇЇ батьком
значиться ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, а
матір»ю - ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Свідоцтво про одруження ОСОБА_3 у
матеріалах справи відсутнє і не відомо,
чи її шлюб реєструвався, коли і з ким. Як
показали в судовому засіданні свідки,
ОСОБА_3 в зареєстрованому шлюбі не
перебувала, хоча у неї було двоє
позашлюбних дітей: сини ОСОБА_11 і
ОСОБА_20, які вже померли. А ІНФОРМАЦІЯ_6
померла і сама спадкодавець ОСОБА_3, що
підтверджується актовим записом про
смерть №39, який був наданий до суду
Рівненською районною державною
нотаріальною конторою (а.с.27).

Заявниця не змогла пояснити суду
причини, чому у неї відсутнє свідоцтво
про смерть спадкодавця ОСОБА_3 і хто її
хоронив, не надала підтверджуючих
документів про те, чи саме вона
здійснювала поховання спадкодавця
ОСОБА_3 та не вказала, в кого можуть бути
та на чиє ім»я видані документи про
поховання ОСОБА_3 Також ОСОБА_1 не
змогла пояснити суду, чому у неї
відсутні будь-які правовстановлюючі
документи на спадкове майно і відсутні
оригінали чи копії документів, які б
могли підтвердити її родинні відносини
з спадкодавцем ОСОБА_3 Не змогла
пояснити ОСОБА_1, чому вона зверталась
до Рівненської районної державної
нотаріальної контори з заявою про
витребування значної кількості
документів, в тому числі і свідоцтв про
смерть на ім»я ОСОБА_12 і спадкодавиці
ОСОБА_3, яких з її показів і показів
допитаних свідків вона хоронила
особисто і виключно за свої кошти.

Що стосується заявниці ОСОБА_1, то
згідно з її паспортом вона народилася 20
липня 1960 року (а.с.5). Заявниця у своїй
заяві вказує на те, що нею долучено до
заяви свідоцтво про її народження, в
якому зазначені її батьки (а.с.13). В
дійсності до заяви долучено лише
ксерокопію свідоцтва про народження
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.13), оригінал
якого був досліджений в судовому
засіданні. В ксерокопії свідоцтва про
народження ОСОБА_6 (а.с.13), ім»я не
відповідає паспорту заявниці ОСОБА_1
(а.с.5), оригінал якого був досліджений в
судовому засіданні. Згідно з
ксерокопією свідоцтва про народження
батьком ОСОБА_6 значиться ОСОБА_13, а
матір»ю - ОСОБА_4.

Згідно із свідоцтвом про укладення
шлюбу (а.с.14), 23 вересня 1988 року було
зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 і ОСОБА_6,
після чого ОСОБА_6 було присвоєно
прізвище ОСОБА_6. Але чи є ОСОБА_1 (згідно
з паспортом) і ОСОБА_6 (згідно із
свідоцтвом про народження) однією і
тією ж особою, встановити неможливо і з
цього приводу заявник до суду з
відповідною заявою не зверталася і у
передбаченому законом порядку (п.6 ч.1
ст.256 ЦПК України) питання про
належність правовстановлюючого
документа особи (в даному випадку
свідоцтва про народження) не
вирішувалося.

Що стосується довідки настоятеля
Свято-Михайлівського храму с.Великий
Житин Рівненського району від 19 червня
2014 року (а.с.15 - фотокопія довідки, а.с. 53 -
оригінал довідки) про те, що «ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_4 і ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_5
звершено таїнство вінчання 15 липня 1936
року у Свято-Михайлвіському храмі
с.Великий Житин Рівненського району»,
то цю довідку суд відхиляє і не може
покласти в основу рішення у даній
справі. Зокрема, у довідці не зазначено
джерело походження інформації, яка у
ній міститься. Більше того, вказана
довідка спростовується повідомленням
Державного архіву Рівненської області
від 23 червня 2014 року №156/06-29 (а.с.16), в
якому зазначено, що у наявних метричних
книгах Михайлівської церкви с.Великий
Житин Рівненського району за 1935 - 1936
роки актового запису про шлюб ОСОБА_9 з
ОСОБА_15, який було укладено в 1936 - 1937
роках, не виявлено. Це значить, що 15
липня 1936 року шлюб між ОСОБА_9 і ОСОБА_15
не реєструвався.

Отже, проаналізувавши довідку
настоятеля Свято-Михайлвіського храму
с.Великий Житин Рівненського району
від 19 червня 2014 року (а.с.15), суд прийшов
до висновку, що заявниця, надаши її
суду, намагалася у такий неправомірний
спосіб довести наявність родинних
відносин між нею і спадкодавцем ОСОБА_3.

Стосовно допитаних в судовому
засіданні свідків ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18 і ОСОБА_19, то їхні показання є
надто поверховими, непереконливими і
не конкретними, взяті зі слів заявниці
(особи, заінтересованої у справі) або зі
слів невстановлених осіб, мають
характер здогадок і припущень.

Відповідно до ст.63 ЦПК України не є
доказом показання свідка, який не може
назвати джерела своєї обізнаності щодо
певної обставини. В зв»язку з цим
показання зазначених свідків суд не
може покласти в основу рішення у даній
справі.

Таким чином, оскільки належних доказів,
які б свідчили про те, що заявниця
ОСОБА_1 є двоюрідною сестрою
спадкодавця ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_6, у судовому засіданні не
здобуто, суд вважає, що у задоволенні
даної заяви слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст.3,10, 11, 58, 60, 88, 209 - 215, 256 - 259 ЦПК
України, ст.ст.1258, 1261 - 1265 ЦК України,
суд,-

в и р і ш и
в :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про
встановлення факту родинних відносин
між нею і ОСОБА_3, померлою ІНФОРМАЦІЯ_6
- відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області
через Рівненський міський суд
поданням апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення, а для осіб які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
рішення, протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

С у д д я :
Тимощук О.Я,