РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/4417/14-ц

Пров. №2/668/1430/14

26.08.2014 року Суворовський районний суд
міста Херсона у складі:

Головуючого - судді Гонтар
Д.О.

При секретарі - Остапенко О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 діючої від імені
неповнолітнього ОСОБА_2 до відділу
державної виконавчої служби
Суворовського районного управління
юстиції у м. Херсоні, ОСОБА_3, треті
особи ОСОБА_4, виконавчий комітет
Суворовської районної у м. Херсоні ради
про визнання незаконними постанови та
акту державного виконавця, визнання
недійсним свідоцтва про право
власності,

В с т а н о в и в :

У квітні 2014 року ОСОБА_1, діюча в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_2,
звернулася до суду з позовом до відділу
державної виконавчої служби
Суворовського районного управління
юстиції у м. Херсоні, ОСОБА_3, треті
особи ОСОБА_4, виконавчий комітет
Суворовської районної у м. Херсоні ради
про визнання незаконними постанови та
акту державного виконавця, визнання
недійсним свідоцтва про право
власності.

В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що відповідно до постанови
старшого державного виконавця ВДВС
Суворовського РУЮ у м.Херсоні від 27.06.2012
року та акту від 27.06.2012 року про
передачу майна передано у власність
ОСОБА_3 в рахунок погашення боргу 23/100
частин домоволодіння з відповідною
частиною господарських та побутових
будівель та споруд по АДРЕСА_1. На
підставі вказаного акту приватним
нотаріусом Херсонського міського
нотаріального округу видано
відповідачці свідоцтво про право
власності на вищезазначене майно.

Посилаючись на те, що її неповнолітній
син ОСОБА_2 є співвласником спірного
нерухомого майна, в той час як передача
23/100 частин домоволодіння у власність
відповідачки відбулася без виділення
належної йому частки, позивачка
просила суд визнати незаконними
постанову та акт державного виконавця
ВДВС Суворовського РУЮ у м.Херсоні від
27.06.2012 року про передачу майна, а також
визнати недійсним видане на їх
підставі свідоцтво про право власності
ОСОБА_3 на 23/100 частин домоволодіння з
відповідною частиною господарських та
побутових будівель та споруд по
АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник
позивача в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала в повному обсязі
просила їх задовольнити.

Представник відповідача ВДВС
Суворовського РУЮ у м. Херсоні позовні
вимоги не визнав, просив відмовити в їх
задоволенні.

Представник ОСОБА_3 в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав,
просив відмовити в їх задоволенні.

Представник виконавчого комітету
Суворовської районної у м. Херсоні
ради, послався на обґрунтованість
позовних вимог.

Інші учасники судового процесу в
судове засідання не, з'явилися,
повідомлялися у встановленому законом
порядку.

Заслухавши пояснення сторін та їх
представників, дослідивши матеріали
справи та надані сторонами докази суд
вважає позовні вимоги такими, що
задоволенню не підлягають з наступних
підстав.

Судом встановлено та вбачається з
матеріалів справи, що 12.01.2009 року між
ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, як
позикодавцями, та ОСОБА_8, ОСОБА_4, як
позичальниками, укладено договір
позики, предметом якого є грошова сума
у розмірі 48000 доларів США, яку
позичальники зобов'язалися повернути з
попередженням за два місяці, про що
ОСОБА_4 власноручно написала розписку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_8 стали
його дружина ОСОБА_4, його донька
ОСОБА_10 та його онук ОСОБА_2

Рішенням Суворовського районного суду
м.Херсона від 08.12.2010 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду
Херсонської області від 30 березня 2011
року стягнено з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 у рівних
частинах грошову суму в якості боргу за
договором позики у розмірі 380222,40 грн. та
суму сплаченого судового збору у
розмірі 1700 грн., витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи у розмірі 120 грн., а
всього 382042,40 грн. За змістом вказаних
рішень вбачається, що судом було
встановлено боржників за договором
позики: ОСОБА_4 та ОСОБА_8, однак в
зв'язку зі смертю останнього, позов
було пред'явлено до ОСОБА_4, спадкоємці
ОСОБА_8 до участі в справі не
залучалися.

В процесі виконання рішення суду на
підставі постанови старшого
державного виконавця ВДВС
Суворовського РУЮ у м. Херсоні від
27.06.2012 року та акту від 27.06.2012 року про
передачу майна передано у власність
ОСОБА_3 в рахунок погашення боргу 23/100
частин домоволодіння з відповідною
частиною господарських та побутових
будівель та споруд по АДРЕСА_1, належних
ОСОБА_4 на підставі договору
купівлі-продажу від 14.04.1998 року.

18.07.2012 року приватним нотаріусом
Херсонського міського нотаріального
округу видано ОСОБА_3 свідоцтво про
право власності на вказане нерухоме
майно.

Звертаючись до суду з позовом,
позивачка в обґрунтування заявлених
вимог посилалася на незаконність
постанови та акту державного
виконавця, а також виданого на їх
підставі свідоцтва про право
власності, як таких, що порушують право
власності її неповнолітнього сина
ОСОБА_2, що є спадкоємцем після смерті
ОСОБА_8 та співвласником 23/100 частини
домоволодіння, оскільки майно набуте в
період шлюбу є спільною сумісною
власністю подружжя, в даному випадку
ОСОБА_8 та ОСОБА_4, яке було
зареєстровано за ОСОБА_4, а частина
майна що мала б належати ОСОБА_8 не
виділялася, відповідно права
спадкоємців на думку позивача є
порушеними.

Частиною 3 ст.10 ЦПК передбачено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, установлених законом.

Згідно частини 1 статті 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч.3 ст.61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

ч2 ст. 1268 ЦУ України передбачає, що не
допускається прийняття спадщини з
умовою чи із застереженням.

З матеріалів спадкової справи
вбачається, що 22.12.2010 року приватним
нотаріусом Херсонського міського
нотаріального округу видано свідоцтво
про право на спадщину за законом на ім'я
ОСОБА_2 на ? частку земельної ділянки,
розташованої в АДРЕСА_2.

Крім того, з матеріалів спадкової
справи вбачається, що спірне нерухоме
майно по АДРЕСА_1 до складу спадкової
маси, що відкрилася після смерті ОСОБА_8
не входило.

На думку суду, в судовому засіданні не
доведено порушення прав позивача, так
як спадкодавець також був боржником за
договором позики, відповідно мав
відповідати в тому, числі і за рахунок
своєї частини майна, враховуючи
надання своєї згоди на укладання
договору позики.

Зважаючи на наведене суд приходить до
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 57-60, 81, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК
України суд,

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 діючої від імені
неповнолітнього ОСОБА_2 до відділу
державної виконавчої служби
Суворовського районного управління
юстиції у м. Херсоні, ОСОБА_3, треті
особи ОСОБА_4, виконавчий комітет
Суворовської районної у м. Херсоні ради
про визнання незаконними постанови та
акту державного виконавця, визнання
недійсним свідоцтва про право
власності - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Херсонської області
через Суворовський районний суд м.
Херсона протягом 10 днів з дня його
проголошення шляхом подання
апеляційної скарги.

СуддяД. О. Гонтар