Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
судова палата з розгляду цивільних
справ
Суддя 1-ї інстанції Полянчук Б.І.
Суддя доповідач Бондар М.С
Є.у.№ 310/3654/14
Справа № 22ц-778/ 3430/14
У Х В А Л А

Іменем України

Коллегія судової палаті з цивільних
справ апеляційного суду Запорізької
області у складі:

головуючий - суддя: Бондар М.С., судді:
Кримська О.М., Каракуша К.В.

секретар - Мельник З.П.

при участі: прокурора -
адвоката -

________________________________________________________________________
____________________

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за

апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Бердянського міськрайонного суду
Запорізької області від 16.06.2014 року у
справі за позовом ОСОБА_1. до ОСОБА_4,
третя особа - Бердянський МВ УДМС
України у Запорізькій області про
усунення перешкод у користуванні
власністю, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_4 про усунення
перешкод у користуванні власністю,
посилаючись на те, що він є власником
житлового приміщення НОМЕР_1 у
гуртожитку по вул.Піонерська,59 у
м.Бердянськ. У зазначеному житловому
приміщенні зареєстроване місце
проживання відповідача, який з 2012 року
не мешкає за спірною адресою й це
позбавляє його (позивача) в повній мірі
здійснювати права власника. Тому
просив анулювати реєстрацію місця
проживання відповідача у належному
йому житловому приміщенні.

Рішенням Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 16.06.2014
року заявлені вимоги відхилені.

В апеляційній скарзі позивач просив
скасувати судове рішення як не
обґрунтоване, стверджуючи, що суд
неправильно з'ясував питання щодо
обставин справи та неправильно
визначився з нормами матеріального
права.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши
матеріали справи, колегія суддів
судової палаті з цивільних справ
апеляційного суду дійшла до висновку,
що скарга не підлягає задоволенню з
таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК суд апеляційної
інстанції відхиляє скаргу, якщо
встановлює, що суд першої інстанції
постановив рішення з додержанням вимог
матеріального и процесуального права.

Із матеріалів справи: рішення суду,
посвідки Державного реєстру,
технічного паспорту, реєстраційного
посвідчення, вбачається, що позивач є
власником кімнати НОМЕР_1 у гуртожитку
по вул.Піонерська,59 в м.Бердянськ
(а.с.4,5,7).

Позивач намагається у судовому порядку
припинити реєстрацію відповідача.

Законом України "Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні" громадянину
надається право на свободу пересування
та вільний вибір місця проживання в
Україні (ст.2).

Закон визначає, що реєстрація це
внесення відомостей до паспортного
документа про місце проживання або
місце перебування із зазначенням
адреси житла особи та внесення цих
даних до реєстраційного обліку
відповідного органу спеціально
уповноваженого центрального органу
виконавчої влади з питань реєстрації.

Отже, правовідносини щодо зняття
фізичної особи з реєстрації місця
проживання мають адміністративний
характер і існують лише між особою та
відповідним територіальним органом
Державного департаменту у справах
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб, як урядовим органом
державного управління.

За ст.391 ЦК власник має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Статтею 4 цього Кодексу встановлено, що
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Між позивачем та відповідачем існують
правовідносини щодо користування
останнім жилим приміщенням, яке
належить заявнику на праві приватної
власності.

За таких обставин, право або інтерес
позивача може бути захищено тільки у
спосіб, встановлений ст.16 ЦК України та
нормами ЖК України, як складовою
частиною цивільного законодавства.

У стаття 16 ЦК не міститься такого
способу захисту порушеного права, який
був обраний позивачем.

Згідно ст.7 Закону України "Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні" зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем
проживання особи, остаточного
рішення суду (про позбавлення права
власності на житлове приміщення або
права користування житловим
приміщенням, визнання особи безвісно
відсутньою або померлою), свідоцтва про
смерть.

Таким чином, як випливає із указаної
норми, зняття з реєстрації місця
проживання може бути здійснено на
підставі рішення суду виключно про: 1)
позбавлення права власності на житлове
приміщення; 2) позбавлення права
користування житловим приміщенням; 3)
визнання особи безвісно відсутньою; 4)
оголошення фізичної особи померлою.

Виходячи з того, що Закон України "Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні" є
спеціальним нормативно-правовим актом,
який регулює правовідносини, пов'язані
із зняттям з реєстрації місця
проживання, вбачається, що положення
ст.7 цього Закону підлягають
застосуванню до усіх правовідносин,
виникнення, зміна чи припинення яких
пов'язані з юридичним фактом зняття з
реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у
здійсненні права користування та
розпорядження своїм майном, власник
має право вимагати усунення
відповідних перешкод, зокрема, шляхом
зняття особи з реєстрації місця
проживання, пред'явивши разом з тим
одну із таких вимог: 1) про позбавлення
права власності на житлове приміщення;
2) про позбавлення права користування
житловим приміщенням; 3) про визнання
особи безвісно відсутньою; 4) про
оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином вирішення питання про
зняття особи з реєстраційного обліку
залежить, зокрема, від вирішення
питання про право користування такої
особи жилим приміщенням відповідно до
норм житлового та цивільного
законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК
України; ст. 405 ЦК України).

З огляду на викладене, обраний
позивачем спосіб, а саме - зняття з
реєстрації, і правова норма за якою він
просить задовольнити вимоги (ст.386,391
ЦК), не підлягають застосуванню.

За цим слідує, що прохання про
анулювання реєстрації не може бути
задоволено. Тому судове рішення
скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.307,308,313,314,315,317 ЦПК України,
судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1. відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 16.06.2014
року у цій справі залишити без змін.

Ухвала судової колегії може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня її
проголошення.

Головуючий: Судді: