Справа № 161/6675/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Пахолюк А.М. Провадження №
22-ц/773/1306/14 Категорія: 30 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Шевчук Л.Я.,

суддів - Подолюка В.А., Киці.І.,

при секретарі - Захаровій Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луцьку цивільну справу
за позовом Департаменту соціальної
політики Луцької міської ради до
ОСОБА_1 про повернення надміру
виплачених грошових коштів, за
апеляційною скаргою відповідача
ОСОБА_1 на рішення Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 21 липня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 21 липня 2014 року
в даній справі позов задоволено.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 в
користь Департаменту соціальної
політики Луцької міської ради 6896 грн. 18
коп. надміру виплачених коштів за
призначеними житловими субсидіями.

Вирішено питання щодо розподілу
судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач
зазначає, що постановлене судове
рішення є незаконним та
необґрунтованим, ухвалене з порушенням
норм матеріального і процесуального
права, оскільки судом не враховано
того, що позивачем пропущений строк
позовної давності, а тому просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким в задоволенні позовних вимог
відмовити.

Судом першої інстанції встановлено, що
за період з січня 2007 року по квітень 2011
року відповідач безпідставно
користувалася субсидією для
часткового відшкодування витрат по
оплаті житлово-комунальних послуг в
розмірі 6896 грн. 18 коп., а тому суд
стягнув з відповідачки на користь
позивача надміру виплачені грошові
кошти. Крім цього, судом встановлено, що
позивачем не пропущено строк позовної
давності.

В судове засідання особи, які беруть
участь у справі, не з'явилися, хоча у
встановленому законом порядку були
повідомлені про час та місце судового
розгляду, а тому апеляційний суд
розглянув справу у їх відсутності.

Дослідивши обставини справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що скарга відповідача
підлягає відхиленню, а рішення суду
першої інстанції - залишенню без змін з
таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Із матеріалів справи убачається, що
відповідач ОСОБА_1 згідно з поданими
заявами в період з 23 січня 2007 року по 25
лютого 2011 року до Департаменту
соціальної політики Луцької міської
ради користувалася субсидією для
часткового відшкодування витрат по
оплаті житлово-комунальних послуг з
січня 2007 року по квітень 2011 року (а.с.6-35).

Також судом встановлено, що відповідач
при зверненні із заявою про
призначення субсидій для
відшкодування витрат на оплату
житлово-комунальних послуг свідомо
подавала недостовірні відомості щодо
належності їй на праві власності
нерухомого майна. Дана обставина
сторонами по справі не заперечувалася.

За таких обставин відповідно до вимог
статей 1212, 1215 ЦК України та пункту 20
Положення про порядок призначення та
надання населенню субсидій для
відшкодування витрат на оплату
житлово-комунальних послуг, придбання
скрапленого газу, твердого та рідкого
пічного побутового палива,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 21.10.1995 р. № 848
(далі - Положення), позивач має право на
стягнення з відповідача безпідставно
призначеної субсидії.

Згідно із поданими позивачем
розрахунками, які не спростовані
відповідачем, визначено обсяг надміру
виплаченої відповідачу державної
соціальної допомоги в розмірі 6896 грн. 18
коп. (а.с.39-44).

На думку колегії суддів, суд першої
інстанції правильно визначився з
характером спірних правовідносин та,
застосувавши ті норми права, які
підлягали до застосування дійшов
правильного висновку про те, що позивач
має право на стягнення з відповідача
надміру виплаченої соціальної
допомоги.

Також із матеріалів справи убачається,
що відповідач подала клопотання про
застосування строків позовної
давності, обґрунтовуючи його тим, що
позивач звернувся до суду лише 29 квітня
2014 року, а просить стягнути кошти за
період з січня 2007 року по січень 2011 року
включно.

Відмовляючи в задоволенні клопотання
про застосування строків позовної
давності, суд першої інстанції виходив
з того, що позивач дізнався про
порушення свого права з матеріалів
позапланової перевірки, яка
проводилась в травні 2011 року. Крім того,
позивач в лютому 2012 року звертався в
суд із аналогічним позовом в порядку
адміністративного судочинства,
провадження в якому було закрито,
оскільки вказана справа підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства (а.с.46-49), що в силу вимог
статті 264 ЦК України перериває строки
позовної давності.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
оскільки вони зроблені на основі
всебічно досліджених доказів, наявних
в матеріалах справи, з врахуванням всіх
обставин справи та із застосуванням
тих норм права, які підлягали до
застосування з огляду на таке.

Відповідно до вимог статей 256, 257, 260, 261,
264 позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки. Позовна давність
обчислюється за загальними правилами
визначення строків, встановленими
статтями 253 - 255 цього Кодексу. Перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.
Позовна давність переривається у разі
пред'явлення особою позову до одного із
кількох боржників, а також якщо
предметом позову є лише частина вимоги,
право на яку має позивач. Після
переривання перебіг позовної давності
починається заново.

В судовому засіданні встановлено, що в
травні 2011 року була проведена
перевірка правильності надання
відомостей, за результатами якої
встановлено, що ОСОБА_1 при зверненні до
Департаменту соціальної політики
Луцької міської ради не задекларувала
наявність у її володінні житлового
приміщення за адресою: вул. Соснова, 14 в
с. Лаврів Луцького району. Дана
обставина підтверджується довідкою
Лаврівської сільської ради Луцького
району № 206 від 11 травня 2011 року та
інформаційною довідкою з Реєстру прав
власності на нерухоме майно № 3169 від 19
квітня 2011 року (а.с.37,77).

Згідно із пунктом 13 Положення про
порядок призначення та надання
населенню субсидій для відшкодування
витрат на оплату житлово-комунальних
послуг, придбання скрапленого газу,
твердого та рідкого пічного побутового
палива, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 21
жовтня1995 року № 848 (далі - Положення) в
редакції, що була чинною на момент
виникнення спірних правовідносин,
зокрема протягом 2007-2011 років, для
призначення субсидії громадянин, особа
якого посвідчується паспортом або
іншим документом, подає відділу
(управлінню) субсидій довідки про
доходи кожної особи, зареєстрованої у
житловому приміщенні, за формами,
затвердженими Мінпраці, та відомості
про забезпеченість житловою площею та
комунальними послугами за формами,
затвердженими Радою міністрів
Автономної Республіки Крим, обласними,
Київською і Севастопольською міськими
державними адміністраціями.

У відділі (управлінні) субсидій
громадянин заповнює заяву та
декларацію про доходи і майновий стан
осіб, зареєстрованих у житловому
приміщенні, за формами, затвердженими
Мінпраці. Громадянин несе
відповідальність за надані відомості
про доходи, майно, що вплинули або могли
вплинути на встановлення права на
призначення субсидії та на визначення
її розміру.

На запит відділів (управлінь) субсидій
відомості для нарахування субсидій
надають:

про склад зареєстрованих у житлових
приміщеннях - житлово-експлуатаційні
організації або інші органи, визначені
місцевими органами виконавчої влади та
органами місцевого самоврядування; у
сільській місцевості - сільські
(селищні) ради;

про фактичне витрачання за попередній
період газу, води, електричної та
теплової енергії за наявності засобів
обліку - організації, які надають ці
послуги.

Для нарахування субсидії можуть
використовуватися відомості про
доходи та розміри платежів у вигляді
списків, довідок, даних на технічних
носіях інформації, одержаних від
Пенсійного фонду, служб зайнятості
населення, житлово-експлуатаційних та
інших підприємств і організацій.

У разі коли відомості, викладені в
заяві, не підтверджено належно
оформленими документами, субсидія
призначається починаючи з місяця
надходження заяви за умови, що
відомості будуть підтверджені в
установленому порядку протягом місяця
з дня подання заяви.

Рішення про призначення (не
призначення) субсидії приймається
протягом десяти днів після подання
заяви та всіх необхідних документів.

Аналіз даного пункту Положення дає
підстави прийти до однозначного
висновку про те, що цим положенням не
передбачено обов'язку позивача
проводити перевірку достовірності
даних в момент подання заяви про
призначення субсидій, крім цього, не
встановлено періодичності та
черговості проведення таких перевірок.

За таких обставин, в силу вимог статті
261 ЦК України, перебіг позовної
давності у даній справі почався в
травні 2011 року після проведення
позивачем перевірки.

Судом також встановлено, що позивач в
лютому 2012 року звернувся до суду із
аналогічним позовом в порядку
адміністративного судочинства,
провадження в якому було закрито,
оскільки вказана справа підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства (а.с.46-49).

Вказані обставини у відповідності до
частини 2, 3 статті 264 ЦК України в даному
випадку переривають строки позовної
давності.

З огляду на викладені обставини
рішення суду про задоволення позову є
обґрунтованим і ухваленим у
відповідності до норм матеріального
права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду та не є
підставою для скасування правильного
по суті і справедливого рішення суду.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного суд апеляційної
інстанції приходить до висновку, що
рішення суду першої інстанції ухвалено
з додержанням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
відповідають встановленим обставинам
справи. Підстави для його зміни чи
скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 21 липня 2014 року
в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді :