РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

643/5542/14-ц

2/643/2716/14

30.07.2014 року Московський районний суд м.
Харкова у складі:

головуючого судді Поліщук Т.В.

за участю секретаря Чорноморець
Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, Територіальної громади в особі
Харківської міської ради визнання
права власності на частину житлового
будинку в порядку спадкування за
законом, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом в
якому просить встановити факт набуття
права власності її батьком ОСОБА_5 на
41100 частин замість 17974800 частин
житлового будинку з надвірними
будівлями за адресою АДРЕСА_1 та
визнати право власності за нею, ОСОБА_1
на 41100 часток будинку з надвірним
будівлями по АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом як спадкоємиці
першої черги після смерті батька
ОСОБА_5.

В обґрунтування позову зазначає, що її
батькові ОСОБА_5 належить на праві
власності 3231200 часток та 5054800 часток,
що дорівнює 17974800 часток житлового
будинку з надвірними будівлями по
АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом від
04.12.1995 року , та на підставі рішення
Московського районного суду від 02.07.1997
р. документи зареєстровано в р.кн під
р.№ 3348 , про що КП «ХГБТІ» складено
реєстраційне посвідчення від 14.01.1998
року.

За рішенням Московського районного
суду від 26.07.1998 року по справі № 2-3653 між
співвласниками будинку було
перераховано ідеальні частки,
виділені фактично приміщення, які
відповідають часткам у праві
власності. Після перерахунку часток за
батьком, ОСОБА_5 було визнано право
власності на 41100 частку замість 17974800
часток будинку , однак рішення ним не
було зареєстровано у КП «ХГБТІ»

На цей час право власності у будинку
мають та зареєстровано наступним
чином: 9100 частин зареєстровано на ім'я
ОСОБА_2 на підставі договору дарування
від 09.07.1998 р. р.№ 1-4241 посвідченого п.н.
ХМНО ОСОБА_6, 9100 частин зареєстровано на
ім'я ОСОБА_3 на підставі договору
дарування від 09.07.1998 р. р. № 1-4241
посвідченого пн ХМНО ОСОБА_6, 41100 частин
зареєстрована на ім'я ОСОБА_4 на
підставі договору дарування від 29.12. 1998
р.р. № 1-4750, посвідченого 3-ю ХДНК, 41100
частина не зареєстрована за ОСОБА_5.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача -
ОСОБА_5

Після його смерті відкрилась спадщина,
до складу якої входить частина
житлового будинку з надвірними
будівлями та грошові заощадження.

Зазначає, що позивач є єдина
спадкоємиця першої черги, спадок
прийняла, своєчасно звернулась з
заявою до нотаріальної контори де
відкрито спадкову справу за № 320/2012 та
отримала свідоцтво про право на
спадщину за законом на грошові вклади з
відсотками.

Позивач як і її батько постійно мешкає
та має реєстрацію у спадковому будинку.

Оформити спадкову частину цього
будинку у власність та отримати у
нотаріальному порядку свідоцтво про
спадщину не має змоги з причини
відсутності реєстрації права
власності на частку у будинку на ім'я
батька після перерозподілу ідеальних
часток та визнання права власності за
ОСОБА_5 на 41/100 частин замість 1797/4800 на
підставі рішення Московського
районного суду від 26.06.1998 р. справа №
2-3653, про що позивачу надано Постанову
про відмову у вчиненні нотаріальних
дій від 05.11.2013 року Третьою Харківською
державною нотаріальною конторою, у
зв'язку з чим позивач звернулась з
даним позовом до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явилася, надала суду заяву, в якій
позов підтримала в повному обсязі,
просила задовольнити та справу
розглядати за її відсутності (а.с. 56).

Відповідач ОСОБА_3 зазначила, що
змінила прізвище та на теперішній час
має прізвище Огієнко (а.с. 36), надала
суду заяву про розгляд справи за її
відсутності, та зазначила, що проти
позову не заперечує (а.с. 43).

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_4 надали суду
заяви про розгляд справи за їх
відсутності, та зазначили, що проти
позову не заперечують (а.с. 42, 55).

Представник Харківської міської ради
надали суду письмові пояснення,
просили розглядати справу без участі
представника Харківської міської ради
та прийняти законне, обґрунтоване
рішення на підставі наявних у справі
матеріалів (а.с. 45-47).

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов
висновку про те, що позовна заява
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Судом встановлені такі факти та
відповідні ним правовідносини.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме
провадження - це вид непозовного
цивільного судочинства, в порядку
якого розглядаються цивільні справи
про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
значення для охорони прав та інтересів
особи або створення умов здійснення
нею особистих немайнових чи майнових
прав або підтвердження наявності чи
відсутності неоспорюваних прав.

В окремому провадженні суд, зокрема,
розглядає справи про встановлення
фактів, що мають юридичне значення (ч. 2
ст. 234 ЦПК України).

Відповідно до ст. 256 ЦПК України, у
судовому порядку можуть бути визнані
факти, що призводять до виникнення,
зміни чи припинення особистих чи
майнових прав фізичних осіб.

ОСОБА_5 належить на праві власності
323/1200 часток та 505/4800 часток, що дорівнює
1797/4800 часток житлового будинку з
надвірними будівлями по АДРЕСА_1 на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 04.12.1995 року ,
та на підставі рішення Московського
районного суду від 02.07.1997 р. документи
зареєстровано в р.кн під р.№ 3348 , про що
КП «ХГБТІ» складено реєстраційне
посвідчення від 14.01.1998 року (а.с. 6-11).

Рішенням Московського районного суду
від 26.07.1998 року між співвласниками
будинку було перераховано ідеальні
частки, виділені фактично приміщення,
які відповідають часткам у праві
власності. Після перерахунку часток за
ОСОБА_5 було визнано право власності на
41/100 частку замість 1797/4800 часток (а.с. 15).

Згідно довідки КП «Харківське міське
бюро технічної інвентаризації» право
власності на житловий будинок з
надвірними будівлями АДРЕСА_1
зареєстровано наступним чином: 9100
частин зареєстровано на ім'я ОСОБА_2 на
підставі договору дарування від 09.07.1998
р. р.№ 1-4241 посвідченого п/н ХМНО ОСОБА_6,
9100 частин зареєстровано на ім'я ОСОБА_3
на підставі договору дарування від
09.07.1998 р. р. № 1-4241 посвідченого пн ХМНО
ОСОБА_6, 41/100 частин зареєстрована на
ім'я ОСОБА_4 на підставі договору
дарування від 29.12. 1998 р.р. № 1-4750,
посвідченого 3-ю ХДНК, 41100 частина не
зареєстрована за ОСОБА_5 (а.с. 6).

Таким чином, факт набуття права
власності ОСОБА_5 на 41/100 часток будинку
з надвірним будівлями по АДРЕСА_1
знайшло свого підтвердження.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер (а.с. 16).

Після його смерті відкрилась спадщина,
до складу якої входить частина
житлового будинку з надвірними
будівлями та грошові заощадження.

Позивач є спадкоємиця першої черги,
спадок прийняла, своєчасно звернулась
з заявою до нотаріальної контори де
відкрито спадкову справу за № 3202012 та
отримала свідоцтво про право на
спадщину за законом на грошові вклади з
відсотками (а.с. 48).

Постановою про відмову у вчиненні
нотаріальних дій від 05.11.2013 року
Третьою Харківською державною
нотаріальною конторою було відмовлено
ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом на 41/100 частину
житлового будинку з відповідною
частиною надвірних будівель до майна
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5, у зв'язку
з тим що відсутня реєстрація права
власності на частку у будинку на ім'я
ОСОБА_5 на 41100 (а.с. 5)

Дані правовідносини у системному
зв'язку регулюються:

- ч.1 ст.1 Протоколу 1 Конвенції про
захист прав і основоположних свобод,
яка передбачає право на ефективне
мирне володіння майном.;

- ч.1 ст.328 ЦК України, за змістом якої
фізична особа або юридична особа може
набути право власності на підставах, що
не заборонені законом;

- наказом Міністерства юстиції України
№ 7/5 від 07.02.2002 року п.10 Додатку 1
Тимчасового положення про порядок
реєстрації прав власності на об'єкти
нерухомого майна, який передбачає, що
рішення суду про встановлення факту
набуття права власності на об'єкт
нерухомого майна є правовстановлюючим
документом, на підставі якого
проводиться реєстрація прав власності
на об'єкти нерухомого майна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

За змістом ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно з положеннями ст. 1218 ЦК України,
до складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1261 ЦК
України у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України
передбачено, що спадкоємець, який
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину.

Факт реєстрації та проживання
відповідача разом з спадкодавцем в
спірному будинку сторонами по справі
під сумнів не ставився.

Зібрані по справі докази вказують, що
померлому належала 41/100 частини
житлового будинку з надвірними
будівлями, спадщина не перейшла до
держави, не визнана відумерлою,
позивачка вступила в управління та
володіння спадковим майном і є
спадкоємцем за законом, право
власності спадкодавця не припинено
відповідно до ст. 346 ЦК України, а
відповідно до ст. 1296 ЦК України
відсутність свідоцтва на право на
спадщину не позбавляє спадкоємця права
на спадщину, а згідно із ст. 16 ЦК
України способом захисту свого права є
визнання права.

Після смерті ОСОБА_5 спадщину фактично
прийняла його донька - ОСОБА_1, оскiльки
проживала разом зi спадкодавцем на
момент вiдкриття спадщини i не заявила
про вiдмовлення вiд неї протягом
терміну, встановленого ст. 1270 ЦК
України.

За таких обставин, суд приймає визнання
позову, оскільки судом встановлені всі
обставини, які дають позивачці право на
визнання її права власності на
спадкове майно в порядку спадкування
за законом, викладені в позовній заяві
факти знайшли своє підтвердження,
позов є обґрунтованим та таким, що
підлягає задоволенню.

Судові витрати суд розподіляє на
підставі ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218, 224, 234, 256 ЦПК
України, ст. ст. 16, 328, 346, 1216, 1218, 1261, 1268, 1270
ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт набуття права
власності ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 на 41/100 частин житлового
будинку з надвірними будівлями за
адресою АДРЕСА_1.

Визнати право власності за ОСОБА_1 на
41/100 часток будинку з надвірними
будівлями по АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом 10 днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Т.В. Поліщук