Справа № 367|376|14-w Головуючий у І
інстанції Оладько С.І.Провадження №
22-ц/780/3200/14 Доповідач у 2
інстанції АнтоненкоКатегорія 26
УХВАЛА

Іменем України

20 травня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді - Антоненко В.І.,

суддів: Касьяненко Л.І., Гуля В.В.,

за участю секретаря - Ромашини І.В.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» на рішення
Ірпінського міського суду Київської
області від 17 березня 2014 року у справі
за позовом публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення
боргу за кредитним договором.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення осіб, які
беруть участь у справі, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів,-

в с т а н о в и л а :

У січні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1
про стягнення боргу за кредитним
договором, посилаючись на те, що 09
березня 2008 року ОСОБА_1 відповідно до
укладеного договору отримав кредит в
розмірі 1000 грн. кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36,00%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом. Свої умови договору банк
виконав належним чином, а відповідач
свої зобов'язання за договором не
виконує. Станом на 30 листопада 2013 року
ОСОБА_1 має заборгованість перед банком
у розмірі 22 024 грн. 69 коп. У зв'язку з
викладеним позивач просив стягнути з
відповідача на його користь 22 024 грн. 69
коп. заборгованості за кредитним
договором та вирішити питання щодо
розподілу судових витрат по справі.

Рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 17 березня 2014 року
у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
та процесуального права та
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що 09 червня 2008
року ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 1000
грн. кредитного ліміту на платіжну
картку зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 36,00% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом строком на 1 рік (а. с. 8).

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позову, суд обґрунтовано
виходив з положень ст. ст. 257, 267, 509, 526, 1050,
1054 ЦК України та прийшов до правильного
висновку про відсутність правових
підстав для задоволення позову,
оскільки позивачем пропущено строк
позовної давності.

Відповідно до положень ст. 257 ЦПК
України загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з роз»ясненнями п. 31 постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 березня 2012
року «Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
суди мають виходити з того, що у спорах
щодо споживчого кредитування
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув. У зв'язку з цим
позовна давність за позовом про
повернення споживчого кредиту
застосовується незалежно від
наявності заяви сторони у спорі.

Як вбачається із матеріалів справи
кредитний договір між сторонами
укладено у червні 2008 року, строк
повернення кредиту сплив 10 червня 2009
року, а з позовом до суду банк
завернувся у січні 2014 року, чим
пропустив строк загальної позовної
давності.

При цьому суд обґрунтовано виходив з
того, що по справі не надано жодного
доказу на підтвердження доводів
позивача про те, що договір згідно з
його умовами був пролонгований після
закінчення його дії та відповідачу у
передбаченому законом порядку була
видана кредитна картка після
закінчення її дії.

Висновки суду відповідають вимогам
закону та обставинам справи.

Рішення суду ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, підстав до його скасування при
апеляційному розгляді справи не
встановлено.

Докази та обставини, на які посилається
апелянт у апеляційній скарзі, були
предметом дослідження судом першої
інстанції та додаткового правового
аналізу не потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановленні судом були
дотримані норми матеріального та
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду, викладених у мотивувальній
частині оскаржуваного рішенні, не
спростовують.

Керуючись ст. ст. 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити, а рішення
Ірпінського міського суду Київської
області від 17 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий
Судді: