АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/2866/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/2553/14
Головуючий у 1-й інстанції Васильєва Л.
Доповідач Триголов В. М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

головуючого - судді: Триголова В.М.,

суддів: Буленка О.О., Омельченко Л.М.,

при секретарі: Коваль А.А.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Полтава цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Київського районного суду
м.Полтави від 03 липня 2014 року

по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И
Л А :

У травні 2014 року позивач ПАТ КБ
«ПриватБанк» звернувся до Київського
районного суду м.Полтави з позовом
про стягнення з відповідача
заборгованості по кредитному договору
№ 120442 від 26 січня 2005 року.
Посилався на те, що 26 січня 2005 року по
вказаному кредитному договору
відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у
розмірі 2000 грн. 00 коп. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36,00%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом. Відповідач своєчасно не
виконує умови договору, має
заборгованість за кредитом у сумі 10496
грн. 43 коп., яка складається із
заборгованості за кредитом - 1997 грн. 78
коп., заборгованості по процентам за
користування кредитом - 8498 грн. 65 коп.
Банк просив стягнути з відповідача на
його користь заборгованість по
кредитному договору та судові
витрати по справі.

Рішенням Київського районного суду
м.Полтави від 03 липня 2014 року позовні
вимоги задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк "ПриватБанк"
заборгованість за кредитним договором
№ 120442 від 26 січня 2005 року у
розмірі 10496 грн. 43 коп., 243 грн. 60 коп.
судових витрат, а всього 10 740 грн. 03
коп.

Не погодившись з вказаним рішенням
районного суду, ОСОБА_1 подав
апеляційну скаргу, в якій просить його
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити у задоволенні вимог
банку. В обгрунтування апеляційної
скарги відповідач посилався на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної
скарги, приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

У відповідності з п.2 ч.1 ст. 307 ЦПК
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має
право скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

У відповідності до п.п.1, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК
України, підставою для скасування
рішення в апеляційному порядку і
ухвалення нового або зміни рішення є
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення
або неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

Згідно ст. 536 ЦК України за користування
чужими грошовими коштами боржник
зобов'язаний сплачувати проценти, якщо
інше не встановлено договором.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що між банком та
відповідачем 26 січня 2005 року укладено
кредитний договір № 120442.
Відповідно до умов кредитного
договору відповідач ОСОБА_1
отримав кредит у розмірі 2000 грн. 00 коп. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36,00% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом, з терміном
дії, що відповідає строку дії картки.
Строк дії карти встановлено 2 роки.

У зв'язку з порушенням відповідачем
зобов'язань за кредитним договором на
31.03.2014 року утворилась заборгованість в
сумі 10 496, 43 грн., яка складається з
наступного: 1997, 78 грн. - заборгованості
за кредитом; 8498, 65 грн.- заборгованість
по процентах за користування кредитом.

На підставі викладеного, суд першої
інтсанції прийшов до вірного висновку
про наявність вказаної заборгованості
ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «ПриватБанк» і про
її розмір, підтверджений доданим до
матеріалів справи розрахунком
заборгованості за договором.

Разом з тим, відповідно до ст. 257 ЦК
України загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до статті 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу

Згідно ч.4 ст. 267 цього Кодексу сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

У правовій позиції Верховного Суду
України, викладеній в постанові від 6
листопада 2013 року в справі № 6-116цс13,
зазначено, що відповідно до ст. 261 ЦК
України початок перебігу позовної
давності співпадає з моментом
виникнення у зацікавленої сторони
права на позов. Перебіг позовної
давності за вимогами кредитора, які
випливають з порушення боржником умов
договору (графіка погашення кредиту)
про погашення боргу частинами
(щомісячними платежами) починається
стосовно кожної окремої частини від
дня, коли відбулося це порушення. У разі
порушення боржником строків сплати
чергових платежів, передбачених
договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК
України кредитор протягом усього часу -
до встановленого договором строку
закінчення виконання останнього
зобов'язання вправі заявити в суді
вимоги про дострокове повернення тієї
частини позики (разом з нарахованими
процентами - ст. 1048 ЦК України ), що
підлягає сплаті.

Також, згідно з правовими позиціями
Верховного Суду України, викладеними в
постанові від 19 березня 2014 року (справа
№ 6-14 цс 14), відповідно до правил
користування платіжною карткою, які є
складовою кредитного договору, картка
діє в межах визначеного нею строку. За
таким договором, що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погашення кредиту
перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК
України) щодо місячних платежів
починається після несплати чергового
платежу, а щодо повернення кредиту в
повному обсязі зі спливом останнього
дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України),
а не закінченням строку дії договору.

Як було вірно встановлено судом, 26
січня 2005 року між ЗАТ «ПриватБанк» та
ОСОБА_1 укладено кредитний договір, за
яким банк надав останньому кредит у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом з
кінцевим терміном дії, що відповідає
строку дії картки. Строк дії карти
встановлено 2 роки. проведення платежів
відповідач припинив з 29.06.2007 року.

Отже, право на позов у банку виникло з
часу закінчення строку дії картки,
тобто 26.01.2007 року. Проте, оскільки
ОСОБА_1 припинено проведення платежів
по картці пізніше - 29.06.2007 року, то саме з
цього часу у позивача виникло право на
позов. Однак до суду з даними вимогами
ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся лише в
травні 2014 року, тобто поза межами
передбаченого законом строку позовної
давності.

03.07.2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд з
заявою про застосування строку
позовної давності.

З цих підстав суд безпідставно не
звернув уваги на вказані обставини та
не застосував наслідки сплину строку
позовної давності, передбачені ч.4 ст. 267
ЦК України.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову в
задоволенні позову ПАТ КБ
«ПриватБанк» про стягнення
заборгованості, у зв'язку з пропуском
строку позовної давності.

Керуючись ст. 303; п.п. 3,4 ч.1 ст. 309, 316 ЦПК
України,

В И Р І Ш И Л
А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити

Рішення Київського районного
суду м.Полтави від 03 липня 2014 року -
скасувати.

В задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості -
відмовити.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржено
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий: (підпис)
В.М. Триголов

Судді: (підписи)
Л.М. Омельченко

О.О. Буленко

ВІРНО: