Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2014 року Соснівський
районний суд м. Черкаси в кладі:

головуючого судді -
Кузьменка В.А.

при секретарі -
Коваль М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Черкаси
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа орган опіки та
піклування м.Черкаси про дозвіл на
виїзд малолітньої дитини за кордон без
згоди батька дитини.

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
вищезазначеним позовом, посилаючись на
те, що сторони перебували у шлюбі,
розірваному в 2013 році, від шлюбу мають
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розірвання
шлюбу проживає з матір'ю. На даний час
позивачка має можливість влаштувати
дитині поїздку на літній відпочинок за
межі України, з метою оздоровлення сина
та його культурного розвитку, однак
відповідач не дає згоди на
виготовлення проїзних документів та на
виїзд сина, не мотивуючи причини
відмови. Відсутність згоди батька
дитини на виїзд сина за кордон порушує
права дитини на відпочинок та право
вільно залишати територію України. В
зв'язку з цим змушена звернутися до
суду з позовом в якому просить суд
надати їй дозвіл на виготовлення
проїзного документа неповнолітньому
сину без згоди батька та надати
неповнолітньому сину дозвіл на виїзд
за межі України без дозволу та
супроводу батька у супроводі матері.

В судовому засіданні позивачка
позовні вимоги підтримала повністю та
просила суд позов задовольнити.
Вказувала, що перебуваючи у
туристичній поїздці до Єгипту її
неповнолітній син отримав би
можливість зміцнити здоров'я. Однак
відповідач, який тривалий час не
цікавиться дитиною, не бере участі у
вихованні та утриманні сина, не
спілкується з ним, не мотивовано
відмовляє у згоді на виїзд сина за
кордон, діючи в такий спосіб в супереч
інтересам дитини та з порушенням прав
неповнолітнього на відпочинок та
культурний розвиток.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про причину не явки суду не
повідомив, був належним чином
повідомлений про день та час розгляду
справи.

Представник органу опіки і піклування
Загребельна Н.І. в судовому засіданні
позов підтримала.

Заслухавши позивачку, представника
органу опіки і піклування, дослідивши
матеріали справи судом встановлені
наступні факти та відповідні їм
правовідносини, що регулюються нормами
сімейного законодавства.

Встановлено, що сторони перебували в
зареєстрованому шлюбі, який розірваний
в 2013 році, від шлюбу мають
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розірвання
шлюбу проживає з матір'ю. Позивачка
проживає та працює в Україні, має
бажання влаштувати туристичну поїздку
сина на оздоровлення за межі України за
власні кошти, однак батько дитини не
надає згоди на виготовлення проїзного
документа дитини та виїзд
неповнолітнього за кордон.

Згідно з висновком органу опіки і
піклування від 15.08.2014р. № 351/30-03-03,
захищаючи право дитини на відпочинок, з
метою культурного розвитку, орган
опіки і піклування вважає доцільним
надання дозволу на виїзд дитини за
кордон без згоди батька у супроводі
матері.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України
батьки зобов'язані піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
із моральний розвиток.

Відповідно до ч.І, 2 ст. 155 СК України
здійснення батьками своїх прав та
виконання обов'язків мають
грунтуватися на повазі до прав дитини
та її людської гідності. Батьківські
права не можуть здійснюватися всупереч
інтересам дитини.

Відповідно до п.2 ч.З ст. 313 ЦК
України фізична особа, яка не досягла
шістнадцяти років має право на виїзд за
межі України лише за згодою батьків
(усиновлювачів), піклувальників та в
їхньому супроводі або в супроводі осіб,
які уповноважені ними.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України "оформлення
проїзного документа дитини
проводиться на підставі нотаріально
засвідченого клопотання батьків або
законних представників батьків чи
дітей у разі потреби самостійного
виїзду неповнолітнього за кордон. За
відсутності згоди одного із батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду.

Згідно з п.4 Правил перетинання
державного кордону громадянами
України виїзд за межі України громадян,
які не досягли 16-річного віку, у
супроводі одного з батьків або у
супроводі осіб, які уповноважені одним
з батьків за нотаріально посвідченою
згодою, здійснюється без нотаріально
посвідченої згоди другого з батьків, у
разі пред'явлення оригіналів
документів або їх нотаріально
посвідчених копій - рішення суду про
надання дозволу на виїзд за межі
України громадянина, який не досяг
16-річного віку, без згоди та супроводу
другого з батьків.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України
регулювання сімейних відносин має
здійснюватися з максимально можливим
урахуванням інтересів дитини.

Суд вважає, що вимога позивачки про
надання дозволу на тимчасовий виїзд
неповнолітнього сина за межі України з
туристичною метою грунтується на
законі, відповідає інтересам дитини,
направлена на виконання батьківського
обов"язку щодо виховання дитини,
забезпечення піклування про її
здоров"я, фізичний, духовний та
матеріальний розвиток. Відповідач,
який не мотивовано відмовляє у згоді
на виїзд сина за кордон діє в такий
спосіб в супереч інтересам дитини та з
порушенням прав неповнолітнього,
фактично обмежує встановлене законом
право на вільне пересування та вільний
вибір місця проживання, хоча
відповідно до ст. 33 Конституції
України, держава гарантує кожному, хто
на законних підставах перебуває на
території України, свободу
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України. До того ж
конституційні права і свободи людини і
громадянина не можуть бути обмежені.
Право на свободу пересування, в тому
числі і неповнолітніх, передбачено ст.
313 ЦК України.

За таких обставин суд вважає, що
позов підлягає до задоволення.

Задовольняючи позов, суд спрямовує
своє рішення на захист інтересів
дитини, враховує, що зміст інтересу
дитини змінюється з її віком, значною
мірою визначається її особистими
потребами розвитку. Нехтування ними,
здійснення права без урахування таких
інтересів може тягнути за собою
психологічне травмування дитини.

За згодою позивача ухвалюється
рішення при заочному розгляді
відповідно до вимог ст 224 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 11, 57,60, 212-215, 225-226 ЦПК
України, ч. 8 ст. 7 , ч. 2 ст. 150 ,ч.1,2 ст. 155 СК
України, ч. 2 ст. 4 Закону України "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України", п.4 Правил
перетинання державного кордону
громадянами України; Правилами
повітряних перевезень пасажирів і
багажу, затвердженими наказом
Міністерства інфраструктури України
від 30.11.2012 року № 735, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Надати ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення
проїзного документа неповнолітньому
сину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди
батька ОСОБА_2.

Надати громадянину України, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю м.Черкаси,
дозвіл на виїзд за межі України на
відпочинок та оздоровлення без дозволу
та супроводу батька ОСОБА_2 у супроводі
матері ОСОБА_1.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його постановив,
за заявою відповідача поданою протягом
10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Черкаського
апеляційного суду через суд першої
інстанції відповідачем у випадку
залишення заяви про перегляд заочного
рішення без задоволення.

Головуючий :