Справа № 2310/825/2012
Номер провадження 8/699/2/14
УХВАЛА

Іменем України

26.08.2014

м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь - Шевченківський районний суд
Черкаської області в складі:

головуючого - судді Кіхтенко Н.І.,

за участі:

секретарів судових засідань ОСОБА_1,
ОСОБА_2,

представника позивачки, адвоката
ОСОБА_3,

представників відповідача: ОСОБА_4,
ОСОБА_5,

представника органу опіки і піклування
Корсунь-Шевченківської міської ради
ОСОБА_6,

представника служби у справах дітей
Корсунь-Шевченківської РДА ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в режимі
відеоконференції цивільну справу за
заявою ОСОБА_8 про перегляд по
нововиявлених обставинах рішення
Корсунь-Шевченківського районного
суду від 10.04.2012 р.та ухвали апеляційного
суду Черкаської області від 18.07.2012 р., по
цивільній справі за позовом ПАТ КБ
"ПриватБанк" до ОСОБА_8, за участю третіх
осіб на стороні відповідача, які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмета спору: ОСОБА_9, ОСОБА_10, органу
опіки та піклування Корсунь -
Шевченківської міської ради, служби у
справах дітей Корсунь - Шевченківської
РДА, сектору громадянства, іміграції та
реєстрації фізичних осіб Корсунь -
Шевченківського РВ УМВС України в
Черкаської області про звернення
стягнення на предмет іпотеки,-

ВСТАНОВИВ:

14.07.2014 р. до Корсунь – Шевченківського
районного суду Черкаської області
надійшла вказана заява у якій заявник
просить скасувати та переглянути
судове рішення та ухвалу апеляційного
суду Черкаської області по цивільній
справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк»
до ОСОБА_8, за участю третіх осіб на
стороні відповідача, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору:
ОСОБА_9, ОСОБА_10, органу опіки та
піклування Корсунь – Шевченківського
міської ради, служби у справах дітей
Корсунь – Шевченківської РДА, сектору
громадянства, іміграції та реєстрації
фізичних осіб Корсунь –
Шевченківського РВ УМВС України в
Черкаської області,– за
нововиявленими обставинами, ухвалити
нове рішення, яким відмовити у
задоволені позовних ви мог.

ОСОБА_8 04.07.2014 р. направила дану заяву
до апеляційного суду Черкаської
області, але ухвалою судді
апеляційного суду від 08.07.2014 р. вказану
заяву з матеріалами направлено до
Корсунь-Шевченківського районного
суду, яка мотивована тим, що заявник
фактично просить скасувати рішення
Корсунь-Шевченківського районного
суду від 10 квітня 2012 року, а тому така
підлягає розгляду у
Корсунь-Шевченківському районному
суді.

14.07.2014 р. вказана заява з документами
поступила до Корсунь-Шевченківського
районного суду і ухвалою судді від
15.07.2014 р. призначена до судового
розгляду.

Свою заяву заявник мотивує тим, що 07
червня 2014 року вступив в силу Закон
України «Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті» норми якого у ч.1 ст.1
забороняють примусово стягувати
(відчужене без згоди власника)

нерухоме житлове майно, яке вважається
предметом застави згідно зі ст.4 Закону
України « Про заставу» та/або предметом
іпотеки згідно із статтею 5 Закону
України "Про іпотеку", якщо таке майно
виступає як забезпечення зобов'язань
громадянина України (позичальника або
майнового поручителя) за споживчими
кредитами, наданими йому кредитними
установами - резидентами України в
іноземній валюті за умови, що: таке
нерухоме житлове майно
використовуються як місце постійного
проживання позичальника/ майнового
поручителя; що у позичальника у
власності не знаходиться інше
нерухоме житлове майно; що загальна
площа такого нерухомого житлового
майна, якщо це будинок не перевищує 140
кв. метрів.

Дану обставину, відповідно до ст. 58
Конституції України, заявник вважає, як
нововиявлену.

Під час розгляду вказаної заяви
представником ОСОБА_8, адвокатом
ОСОБА_3, подано додаткове обґрунтування
щодо скасування вказаного рішення за
другою нововиявленою обставиною, якою
є порушення інтересів неповнолітнього
сина ОСОБА_8, який є ІНФОРМАЦІЯ_1, на час
передачі будинку в іпотеку без згоди
органу опіки і піклування, а тому
вказаний правочин, вчинений без
дозволу органу опіки та піклування є
нікчемним, відповідно приписів ч.2 ст.
12 Закону України «Про основи
соціального захисту бездомних
громадян і безпритульних дітей", який
забороняє зменшення або обмеження
прав і охоронюваних законом інтересів
дітей при вчиненні будь-яких
правочинів стосовно жилих приміщень,
де обов»язково потрібна попередня
згода органу опіки та піклування.

В судовому засіданні представник
заявника, адвокат ОСОБА_3, підтримав
обидві вимоги та дав пояснення,
аналогічні викладеним у заявах.

Представники банку: спочатку ОСОБА_4, а
потім ОСОБА_5 вважають, що вказаний
Закон про мораторій не є нововиявленою
обставиною, як того вимагає п.1 ч.2 ст. 361
ЦПК України, а тому не є підставою для
задоволення заяви, а щодо другої
обставини - порушення прав
неповнолітнього сина заявниці при
передачі будинку в іпотеку, то при
укладенні вказаних договорів дитина не
була прописана у вказаному будинку, а
тому і не бралася згода органу опіки і
піклування.

Представник органу опіки і
піклування Корсунь-Шевченківської
міської ради ОСОБА_6 суду пояснила, що є
всі законні підстави для скасування
вказаного рішення, оскільки при
передачі вказаного будинку в іпотеку
обов»язково повинна була бути взята
письмова згода органу опіку
піклування, а відсутність такої була
порушенням прав неповнолітнього сина
заявниці.

Представник служби у справах дітей
Корсунь-Шевченківської РДА ОСОБА_7
такої ж думки.

Представник сектору громадянства,
іміграції та реєстрації фізичних осіб
Корсунь -Шевченківського РВ УМВС
України в Черкаській області у судове
засідання не з»явився, за підписом
керівника вказаної служби до суду
направлено заяву з проханням слухати
заяву у відсутність представника.

3-і особи: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 направили
до суду заяви з проханням слухати
заяву ОСОБА_8 у їх відсутність та
просять таку задовольнити.

Суд, вислухавши учасників процесу,
вивчивши надані документи, вважає, що
заява підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 362 ЦПК України
заява про перегляд у зв'язку з
нововиявленими обставинами може бути
подана сторонами та іншими особами, які
беруть участь у справі протягом одного
місяця з дня встановлення обставин, що
є підставою для перегляду. Заявник є
такою особою і заяву подано нею у
вказаний строк.

Встановлений абзацом 2 частини першої
статті 362 ЦПК України трирічний строк
для подання заяви про перегляд
судового рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами з підстави,
передбаченої пунктом 1 частини другої
статті 361 цього Кодексу, є присічним і
поновленню не підлягає. Заявник також
витримала даний строк.

Відповідно до частини першої статті
361 ЦПК України у зв'язку з
нововиявленими обставинами можуть
бути переглянуті рішення або ухвала
суду, якими закінчено розгляд справи,
що набрали законної сили. Крім того,
вказане рішення суду не виконане.

Тобто, ОСОБА_8 є особою, яка вправі
звернутися до суду з вказаною заявою і
з такою звернулася до суду з однією, а
потім з другою вимогою, в межах
встановлених процесуальних строків
для звернення до суду.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 361 ЦПК України
підставами для перегляду рішення суду
у зв»язку з

нововиявленими обставинами є істотні
для справи обставини, що не могли були і
не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи.

Суд вважає, що саме такі істотні для
справи обставини, які не були і не могли
бути відомі заявнику на час розгляду
справи і є у даній ситуації.

Так у судовому засіданні встановлено,
що рішенням Корсунь-Шевченківського
районного суду від 10 квітня 2012 року
було задоволено позов ПАТ КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_11 та в рахунок
стягнення заборгованості по договору
іпотечного кредиту № СБК0СК00000146 від
15.01.2007 року на загальну суму боргу у
сумі 54 128,72 доларів США (еквівалент 432
472,23 грн. станом на 02.02.2012 року) звернуто
стягнення на передане іпотекодавцем
ОСОБА_11 в іпотеку нерухоме майно
(предмет іпотеки): житловий будинок
загальною площею 75,6 кв.м., житловою
площею 43,3 кв.м, який розташований за
адресою: Черкаська область, м. Корсунь -
Шевченківський, вул.1 Травня, 144, шляхом
продажу предмету іпотеки ПАТ
«ПриватБанк» з укладанням від імені
ОСОБА_11 договору купівлі - продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, з отриманням витягу з
Державного реєстру прав власності, з
отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах, організаціях з
можливістю здійснення всіх
передбачених нормативно-правовими
актами дій, необхідних для продажу
предмету іпотеки.

ОСОБА_11 з вказаного будинку з моменту
укладення договору купівлі продажу
будинку підлягала зняттю з
реєстраційного обліку сектором
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб Корсунь-Шевченківського
РВ УМВС України в Черкаській області.

Банку надано право провести
реалізацію вказаного будинку з
початковою ціною для реалізації у сумі
141 400 грн., шляхом продажу на прилюдних
торгах у межах процедури виконавчого
провадження, передбаченої Законом
України «Про виконавче провадження» з
дотриманням вимог Закону України «Про
іпотеку» та стягнуто з ОСОБА_11 судові
витрати в сумі 3326,30 грн.

Рішенням апеляційного суду Черкаської
області від 18 липня 2012 року вказане
рішення змінено та виключено з
резолютивної частини вказівку суду про
зазначення способу проведення
реалізації вказаного будинку: з
вказівкою реалізації такого шляхом
продажу на прилюдних торгах у межах
процедури виконавчого провадження,
передбаченої Законом України «Про
виконавче провадження» з дотриманням
вимог Закону України «Про іпотеку», а
також виключено вказівку суду щодо
виселення ОСОБА_8 з будинку з моменту
укладення договору купівлі - продажу
будинку. В іншій частині рішення
залишено без змін.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_8 28.12.2006
р. купила будинок №144 по вул.1 Травня, що
у м. Корсуні-Шевченківському під
скасувальною умовою, за 28 тисяч доларів
США, які надав «ПриваБанк» .

15.01.2007 р. ОСОБА_8 отримала кредит у
розмірі 33 600 доларів США, зі сплатою 12%
відсотків за користування кредитом на
рік, на суму залишку заборгованості за
кредитом та з кінцевим терміном
повернення до 15.01.2027 р. , на оплату
вартості придбаного будинку.

В забезпечення вказаних кредитних
зобов»язань 15.01.2007 р. було укладено
договір іпотеки і в іпотеку було
передано вказаний будинок з надвірними
спорудами, який розташований на
земельній ділянці, на яку також
поширюється іпотека, та такий є
єдиним житлом сім»ї ОСОБА_8

Крім того, ОСОБА_8 надано суду рішення
Корсунь-Шевченківського районного
суду по справі № 2-1092/10, яким було
стягнуто з ОСОБА_8 в користь
«Приватбанку» в рахунок погашення
боргу по вказаному вище кредитному
договору 296 320 грн. 86 коп. і, як пояснив
представник ОСОБА_8, майже половина цих
коштів виплачена ОСОБА_8, але не
повністю, оскільки різко змінився
курс долара.

Відповідно до приписів ст. 8,ч.3 ст.17, ч.2
ст.18 Закону України «Про охорону
дитинства» кожна дитина має право на
достатній життєвий рівень і батьки або
особи, які їх замінюють, не мають права
без дозволу органів опіки і піклування
укладати договори, які підлягають
нотаріальному посвідченню або
спеціальній реєстрації, відмовлятися
від належних дитині майнових прав,
здійснювати розподіл, обмін,
відчуження житла, зобов'язуватися від
імені дитини порукою, видавати
письмові зобов'язання, діти - члени
сім'ї наймача або власника жилого
приміщення мають право користуватися
займаним приміщенням нарівні з
власником або наймачем.

Ст.12 Закону України «Про основи
соціального захисту бездомних
громадян і безпритульних дітей»
передбачає, що держава охороняє і
захищає права та інтереси дітей при
вчиненні правочинів щодо нерухомого
майна. Неприпустимо зменшення або
обмеження прав і охоронюваних законом
інтересів дітей при вчиненні будь-яких
правочинів стосовно жилих приміщень.
Органи опіки та піклування здійснюють
контроль за дотриманням батьками та
особами, які їх замінюють, житлових
прав і охоронюваних законом інтересів
дітей. Для здійснення будь-яких
правочинів стосовно нерухомого майна,
право власності, на яке, або право
користування яким мають діти, потрібна
попередня згода органів опіки та
піклування.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 177
Сімейного Кодексу України в редакції
закону від 02.06.2005 р., чинної на момент
укладення договору іпотеки , батьки
малолітньої дитини не мають права без
дозволу органу опіки та піклування
вчиняти такі правочини щодо її
майнових прав: укладати договори, які
підлягають нотаріальному посвідченню
та або державній реєстрації, в тому
числі договори щодо поділу або обміну
житлового будинку, квартири; видавати
письмові зобов’язання від імені
дитини; відмовлятися від майнових прав
дитини.

Відповідно до роз»яснень, даних у
постанові Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України від
30.03.2012 № 4 «Про застосування
цивільного процесуального
законодавства при перегляді судових
рішень у зв'язку з нововиявленими
обставинами» нововиявлені обставини -
це юридичні факти, які мають істотне
значення для розгляду справи та
існували на час розгляду справи, але не
були і не могли бути відомі заявнику, а
також обставини, які виникли після
набрання судовим рішенням законної
сили та віднесені законом до
нововиявлених обставин (частина друга
статті 361 ЦПК).

У вказаній постанові вказано, що
необхідними умовами нововиявлених
обставин, визначених пунктами 1, 2
частини другої статті 361 ЦПК, є те, що
вони існували на час розгляду справи,
що ці обставини не могли бути відомі
заявникові на час розгляду справи, що
вони входять до предмета доказування у
справі та можуть вплинути на висновки
суду про права та обов'язки осіб, які
беруть участь у справі.

Питання про те, які обставини можна
вважати істотними, є оціночним, і
вирішується судом у кожному
конкретному випадку з урахуванням
того, чи ці обставини могли спростувати
факти, покладені в основу судового
рішення, та вплинути на висновки суду
під час його ухвалення таким чином, що
якби вказана обставина була відома
особам, які беруть участь у справі, то
зміст судового рішення був би іншим.

Таким чином, суд вважає, що вказана у
заяві обставина щодо передачі будинку
в іпотеку без згоди органу опіки і
піклування існувала на час укладення
даної угоди і могла вплинути на
юридичну оцінку обставин та на
висновки суду під час ухвалення
рішення.

Що стосується другої підстави
перегляду рішення за нововиявленими
обставинами, на яку посилається
заявник з посиланням на дію з 07.06.2014
року Закону України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті», норми якого
забороняють примусово стягувати
(відчужене без згоди власника) нерухоме
житлове майно, яке вважається
предметом застави згідно зі ст.4 Закону
України «Про заставу» та/або предметом
іпотеки згідно із статтею 5 Закону
України "Про іпотеку", якщо таке майно
виступає як забезпечення зобов'язань
громадянина України (позичальника або
майнового поручителя) за споживчими
кредитами, наданими йому кредитними
установами - резидентами України в
іноземній валюті за умови, що: таке
нерухоме житлове майно
використовуються як місце постійного
проживання позичальника/ майнового
поручителя; що у позичальника у
власності не знаходиться інше
нерухоме житлове майно; що загальна
площа такого нерухомого житлового
майна, якщо це будинок не перевищує 140
кв. метрів, та що ОСОБА_8 не відноситься
до переліку осіб, які є суб»єктами
Закону України « Про засади
запобігання і протидії корупції» ,та на
яких не розповсюджується дія
вказаного закону, то така підстава як
нововиявлена обставина не передбачена
ст.361 ЦПК України, перелік яких є
вичерпним.

Разом з тим, у вказаному Законі, у ст. 2,
зобов»язано Кабінет Міністрів України
за погодженням з національним банком
України, протягом двох тижнів з дня
набрання чинності цим Законом, подати
на розгляд Верховної Ради України
проект закону, який врегулює питання
погашення кредитів у валюті.

Протягом дії цього Закону інші закони
України з питань майнового
забезпечення кредитів діють з
урахуванням його норм ( ст.4 Закону).

Згідно Рішення Конституційного Суду
України у справі №1-7 /99 від 09.02.1999 року
за конституційним зверненням
Національного банку України щодо
офіційного тлумачення положення
частини першої статті 58 Конституції
України (справа про зворотну дію в
часі законів та інших
нормативно-правових актів) за
загальновизнаним принципом права
закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі. Цей
принцип закріплений у частині першій
статті 58 Конституції України, за якою
дію нормативно-правового акта в часі
треба розуміти так, що вона
починається з моменту набрання цим
актом чинності і припиняється з
втратою ним чинності, тобто до події,
факту застосовується той закон або
інший нормативно-правовий акт, під
час дії якого вони настали або мали
місце. Конституція України,
закріпивши частиною першою статті
58 положення неприпустимості
зворотної дії в часі законів та
інших нормативно-правових актів,
водночас передбачає їх зворотну дію в
часі у випадках, коли вони пом'якшують
або скасовують юридичну
відповідальність особи, що є
загальновизнаним принципом права, що
стосується фізичних осіб.

Відповідно до Закону України від
23.02.2006 р. «Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини», із змінами,
відносини, що виникають у зв'язку з
обов'язком держави виконати рішення
Європейського суду з прав людини у
справах проти України та з
необхідністю усунення причин
порушення Україною Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод такі є обов'язковими для
виконання Україною відповідно до
статті 46 Конвенції з прав людини та є
необхідністю приведення судової
практики у відповідність з вимогами
Конвенції. Про це вказано у Рішеннях
Європейського Суду від 2 грудня 2010
року у справі “Кривіцька та Кривіцький
проти України”; від 18 грудня 2008 р. у
справі «Савіни проти України і ін.

У Рішенні у справі «Озтюрк проти
Туреччини» Європейський Суд вказав, що
функція роз'яснення та тлумачення
положень національного закону
належить насамперед національним
судам.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції
України та ст. 5 ЦК України акти
цивільного законодавства регулюють
відносини, які виникли з дня набрання
ним чинності, і не мають зворотної дії в
часі, крім випадків, коли вони
пом’якшують або скасовують цивільну
відповідальність особи.

Стаття 360-7 ЦПК України встановлює
обов»язковість судових рішень
Верховного Суду України.

У своїй постанові по справі №6-20цс11
Верховний Суд України вказав, що
законодавчі обмеження
матеріально-правових способів захисту
цивільного права чи інтересу
підлягають застосуванню з дотриманням
положень ст.ст.55,124 Конституції України
та ст.13 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод,
відповідно до яких кожна особа має
право на ефективний засіб правового
захисту, не заборонений законом.

Тобто, суд вважає, що у даній ситуації
ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст.13
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод дають підстави
вважати і першу обставину
нововиявленою.

Таким чином, з урахуванням
викладеного, суд вважає, що ОСОБА_8 та її
представником надано достатньо даних
про те що обидві обставини є істотними,
що не були і не могли бути відомі особі,
яка звертається із заявою, на час
розгляду справи, але такі могли
вплинути на юридичну оцінку доказів
та на висновки суду під час ухвалення
рішення, а тому суд вважає, що такі є
нововиявленими і вважає необхідним
задовольнити заяву та скасувати
вказане рішення
Корсунь-Шевченківського райсуду від
10.04.2012 р. та ухвалу апеляційного суду
Черкаської області від 18.07.2012 р. по
справі № 2310/825/2012, з урахуванням
встановлених обставин та доказів, що
маються, доводів сторін, вважає
необхідним призначити таку до
судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 361-365, ч.3 ст. 209, ч.1 ст.218,
158 ЦПК України; ст.5 Закону України
«Про іпотеку»; ст.4 Закону України « Про
заставу»; ст. 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні»; ст.12
Закону України «Про основи соціального
захисту бездомних громадян і
безпритульних дітей»; ст. 177 Сімейного
Кодексу України ; Законом України
«Про охорону дитинства»; Законом
України « Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті » ,

суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву ОСОБА_8 про
перегляд по нововиявлених обставинах
рішення Корсунь-Шевченківського
районного суду Черкаської області від
10.04.2012 р. та ухвалу апеляційного суду
Черкаської області від 18.07.2012 р. по
цивільній справі за позовом ПАТ КБ
"ПриватБанк" до ОСОБА_8, за участю третіх
осіб на стороні відповідача, які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмета спору: ОСОБА_9, ОСОБА_10, органу
опіки та піклування Корсунь
-Шевченківської міської ради, служби у
справах дітей Корсунь - Шевченківської
РДА, сектору громадянства, іміграції та
реєстрації фізичних осіб Корсунь -
Шевченківського РВ УМВС України в
Черкаської області про звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Скасувати рішення
Корсунь-Шевченківського районного
суду від 10.04.2012 р. та ухвалу
апеляційного суду Черкаської області
від 18.07.2012 р. по цивільній справі за
позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_8,
за участю третіх осіб на стороні
відповідача, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору:
ОСОБА_9, ОСОБА_10, органу опіки та
піклування Корсунь - Шевченківської
міської ради, служби у справах дітей
Корсунь - Шевченківської РДА, сектору
громадянства, іміграції та реєстрації
фізичних осіб Корсунь -
Шевченківського РВ УМВС України в
Черкаської області про звернення
стягнення на предмет іпотеки та
призначити справу до загального
судового розгляду на 09 вересня 2014
року на 10 годину за участю всіх
учасників процесу.

Повний текст ухвали виготовлено на 29
серпня 2014 р.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Кіхтенко Н. І.