Справа № 2/325/180/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2014 року
смт. Приазовське

Приазовський районний суд Запорізької
області у складі головуючої судді
Пантилус О.П., при секретарі
Орманджи Д.К., розглянувши в приміщенні
суду у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи:
Реєстраційна служба Приазовського
районного управління юстиції
Запорізької області, КП
«Нерухомість-П» Приазовської районної
ради Запорізької області, Приазовська
селищна рада, Приазовська районна
державна нотаріальна контора, про
визнання права власності на житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами в порядку спадкування за
заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із
вказаним позовом, в якому просила
визнати за нею право власності в
порядку спадкування за заповітом на
житловий будинок (літ. А-1) загальною
площею 42,2 кв.м., з господарськими
будівлями і спорудами: літня кухня (літ.
Б-1), гараж (літ. В-1), сарай (літ. Г-1), сарай
(літ. Д-1), вбиральня № 1, водогін № 2,
огорожа №3, № 4 бетонування двору,
розташовані за адресою: АДРЕСА_2.

Позов обґрунтований тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4, який був
батьком позивача. На час його смерті
спадкоємцями також були відповідачі -
ОСОБА_3 (дочка) та ОСОБА_2 (дружина). У
зв'язку зі смертю спадкодавця
відкрилась спадщина на житловий
будинок АДРЕСА_2 та на квартиру АДРЕСА_1.
На випадок смерті спадкодавець залишив
заповіт, у якому заповів квартиру на
користь відповідача ОСОБА_3, і вона
оформила на неї свої спадкові права, а
все інше майно заповів позивачу ОСОБА_1
Відповідач ОСОБА_2 відмовилась від
спадщини, про що написала заяву до
нотаріальної контори. Після смерті
ОСОБА_4 позивач фактично вступила в
управління і володіння спадковим
майном, так як постійно проживала разом
зі спадкодавцем без реєстрації в
буд.АДРЕСА_2, вела разом зі спадкодавцем
спільне господарство, виконувала
ремонтні роботи в будинку. 18 березня 2014
року позивач звернулася до
нотаріальної контори із заявою про
оформлення спадщини на житловий
будинок АДРЕСА_2. Але постановою
нотаріуса їй було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину у
зв'язку з тим, що вона не надала
оригіналу правовстановлюючого
документа на будинок, а саме договору
про надання у безстрокове користування
земельної ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку.
Оригінал правовстановлюючого
документа позивачка надати не може,
оскільки він не зберігся, про що
свідчить надане оголошення у пресі. У
зв'язку з цим, позивач просила позов
задовольнити.

Позивач в судове засідання не
з'явилася, але надала суду заяву з
проханням розглядати справу без її
участі, на позовних вимогах наполягає в
повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явились, але надали суду
заяви, в яких просили розглядати справу
без їх присутності, позов визнають і не
заперечують проти визнання за
позивачкою права власності на будинок.

Третя особа - Реєстраційна служба
Приазовського районного управління
юстиції Запорізької області в судове
засідання не з'явилась, але надіслала
суду заяву про розгляд справи без її
участі, позовні вимоги просить
розглянути у відповідності до діючого
законодавства.

Третя особа - Приазовська районна
державна нотаріальна контора в судове
засідання не з'явилась, надіслала суду
заяву про розгляд справи без її участі,
проти задоволення позову не заперечує.

Треті особи - Приазовська селищна рада
та КП «Нерухомість-П», належним чином
повідомлені про дату, час і місце
розгляду справи в судове засідання не
з'явились, про причини неявки суду не
повідомили.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при
визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому ч. 4 ст.
174 ЦПК України, згідно якої у разі
визнання відповідачем позову, суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Дослідивши зібрані у справі докази у їх
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню
виходячи з наступного.

Під час розгляду справи встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Приазовське
Запорізької області помер ОСОБА_4,
згідно свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_2 виданого 15.04.2002 року Відділом
реєстрації актів громадянського стану
Приазовського районного управління
юстиції Запорізької області.

Позивач ОСОБА_1 є дочкою померлого, що
підтверджено свідоцтвом про її
народження серії НОМЕР_3 від 23.02.1971 року,
свідоцтвом про укладення шлюбу серії
НОМЕР_4 від 25.01.1992 року, у якому прізвище
позивача «ОСОБА_1» змінено на «ОСОБА_1»,
та свідоцтвом про одруження серії
НОМЕР_5 від 07.03.2003 року, у якому прізвище
позивача «ОСОБА_1» змінено на «ОСОБА_1».

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась
спадщина на квартиру АДРЕСА_1 та
житловий будинок АДРЕСА_2.

На випадок смерті ОСОБА_4 залишив
заповіт, посвідчений приватним
нотаріусом ОСОБА_6 20.01.2002 року, у якому
заповів своїй дочці ОСОБА_3 квартиру
АДРЕСА_2, а своїй дочці ОСОБА_1 - все інше
майно, яке буде належати йому на день
смерті, з чого б воно не складалось і де
б воно не знаходилось.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 за
заповітом на підставі ст. 534 ЦК УРСР 1963
року, чинного на час відкриття
спадщини, є позивач (дочка) ОСОБА_1,
відповідач (дочка) ОСОБА_3 і відповідач
(дружина) ОСОБА_2, яка мала право на
обов'язкову частку у спадщині згідно
ст. 535 ЦК УРСР. Вказані обставини
підтверджені довідкою Приазовської
селищної ради від 24.12.2013 року № 1681 та
матеріалами спадкової справи, наданої
Приазовською районною державною
нотаріальною конторою.

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за заповітом виданого 19.06.2003 року,
ОСОБА_3 оформила свої спадкові права на
квартиру АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_2 відмовилась від
спадщини, відповідно до складеної нею
заяви до нотаріальної контори від
19.06.2003 року.

Позивач ОСОБА_1 за оформленням
спадкових прав на будинок АДРЕСА_2
звернулась до нотаріальної контори
тільки 18 березня 2014 року.

Постановою державного нотаріуса від
18.03.2014 року їй було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину на
будинок АДРЕСА_2 у зв'язку з тим, що вона
не надала оригіналу
правовстановлюючого документа на
будинок, а саме договору про надання у
безстрокове користування земельної
ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку.

Згідно довідки Приазовської селищної
ради від 18.03.2014 року позивач
ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину
після померлого ОСОБА_4 спільним
проживанням зі спадкодавцем, веденням
спільного господарства, здійснювала
ремонті роботи житлового будинку.
Вказані обставини також не оспорюються
відповідачами.

За таких умов, суд вважає підтвердженим
факт прийняття позивачем спадщини
після смерті її батька ОСОБА_4, на
підставі ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, шляхом
фактичного вступу у володіння і
розпорядження спадковим майном.

Згідно довідки комунального
підприємства «Нерухомість-П»
Приазовської районної ради від 26.03.2014
року № 62, за померлим ОСОБА_4
зареєстровано право власності на
житловий будинок АДРЕСА_2 на підставі
договору про надання в безстрокове
користування земельної ділянки для
будівництва індивідуального житлового
будинку за реєстровим номером 4473 від
20.06.1961 року. Будинок складається з:
житловий будинок (літ. А-1), літня кухня
(літ. Б-1), гараж (літ. В-1), сарай (літ. Г-1),
сарай (літ. Д-1), вбиральня № 1, водогін №
2, огорожа № 3, № 4 бетонування двору.
Самочинне будівництво відсутнє.

Про втрату оригіналу
правовстановлюючого документа на
будинок позивачем надавалось
оголошення в місцеву газету 22.03.2014 року.

Згідно ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство
здійснюється за законом і за заповітом.
Спадкоємство за законом має місце, коли
і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 534 ЦК УРСР, кожний
громадянин може залишити за заповітом
усе своє майно або частину його (не
виключаючи предметів звичайної
домашньої обстановки і вжитку) одній
або кільком особам як тим, що входять,
так і тим, що не входять до кола
спадкоємців за законом, а також державі
або окремим державним, кооперативним
та іншим громадським організаціям.

В розумінні статті 392 ЦК України, право
власності спадкоємця на спадкове майно
підлягає захисту в судовому порядку
шляхом його визнання у разі, якщо таке
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Таким чином, житловий будинок АДРЕСА_2
був належним чином зареєстрований і
належав спадкодавцю на праві
власності, а отже відноситься до
спадкового майна, право на спадкування
якого відповідно до заповіту належить
позивачу.

Виходячи з того, що позивачем доведено
її право на спадкування і наявність
спадкового майна, та беручи до уваги
втрату позивачем правовстановлюючого
документа на будинок, що є перешкодою
для оформлення нею спадщини в
позасудовому порядку, та визнання
відповідачами позовних вимог не
суперечить закону і не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню,

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 57-60, ч.4 ст.130, ч.4 ст.174, ст.ст.212-215 ЦПК
України, ст.ст. 524-527, 534, 548, 549 ЦК УРСР 1963
року, ст. 392 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті
особи: Реєстраційна служба
Приазовського районного управління
юстиції Запорізької області,
комунальне підприємство
«Нерухомість-П» Приазовської районної
ради Запорізької області, Приазовська
селищна рада, Приазовська районна
державна нотаріальна контора, про
визнання права власності на житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами в порядку спадкування за
заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженкою смт. Приазовське
Приазовського району Запорізької
області (реєстраційний номер облікової
картки платника податків НОМЕР_1), право
власності в порядку спадкування за
заповітом на житловий будинок (літ. А-1)
загальною площею 44,2 кв.м., житловою
площею - 44,2 кв.м. з господарськими
будівлями і спорудами: літня кухня (літ.
Б-1), гараж (літ. В-1), сарай (літ. Г-1), сарай
(літ. Д-1), вбиральня № 1, водогін № 2,
огорожа № 3, бетонування двору № 4,
розташовані за адресою: АДРЕСА_2, після
смерті ОСОБА_4.

Рішення суду може бути оскаржено
до Апеляційного суду Запорізької
області шляхом подання апеляційної
скарги через Приазовський районний суд
Запорізької області протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Особи, які брали учать у справі,
але не були присутні в судовому
засіданні під час оголошення судового
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя
О.П. Пантилус