АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 548/2217/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/2529/14
Головуючий у 1-й інстанції Личковаха О.
Доповідач Хіль Л. М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області у складі:

головуючого судді: Хіль Л.М.

суддів: Кузнєцової О.Ю., Чічіля В.А.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
Публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк "ПриватБанк" Шуліки
Аліни Володимирівни

на рішення Хорольського районного сулу
Полтавської області від 18 червня 2014
року

по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за договором
споживчого кредиту, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулось до із вказаним позовом та
просило суд стягнути з ОСОБА_3
заборгованість у розмірі 20043,67 грн. за
кредитним договором № б/н від 29.10.2008
року та судовий збір у розмірі 229,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог
вказувало на те, що відповідно до
укладеного договору № б/н від 29.10.2008
року відповідач ОСОБА_3, 29.10.2008 року
отримав кредит у розмірі 3386,78 грн. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом з Умовами
надання кредиту фізичним особам
«Розстрочка» складає між ним і банком
договір, про що свідчить підпис
відповідача у заяві. Відповідно до умов
договору погашення заборгованості
здійснюється в наступному порядку:
щомісяця в період сплати, позичальник
повинен надавати банку грошові кошти
(щомісячний платіж) для погашення
заборгованості за кредитом, яка
складається із заборгованості за
кредитом, за відсотками, комісією, а
також інші витрати згідно умов.

У порушення зазначених норм закону та
умов договору відповідач зобов'язання
за вказаним договором належним чином
не виконав.

У зв'язку з зазначеними порушеннями
зобов'язань за кредитним договором
відповідач станом на 29.10.2013 року має
заборгованість - 20043,67 грн.

Рішенням Хорольського районного сулу
Полтавської області від 18 червня 2014
року у задоволенні позовних вимог ПАТ
КБ «ПриватБанк» відмовлено у зв'язку з
пропуском строку позовної давності.

Дане рішення місцевого суду в
апеляційному порядку оскаржив
представник ПАТ КБ «ПриватБанк» Шуліка
А.В. та прохала скасувати його та
ухвалити нове, яким задовольнити
позовні вимоги позивача у повному
обсязі.

Посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
а саме безпідставне неврахування судом
положення кредитного договору щодо
збільшення строку позовної давності.

Заслухавши доповідь судді доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга представника ПАТ КБ
«ПриватБанк» Шуліки А.В. підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні

Судове рішення ухвалене у справі не
відповідає вказаним вимогам.

Суд першої інстанції вірно встановив,
що 29.10.2008 року між відповідачем ОСОБА_3 і
ПАТ КБ "Приватбанк" було укладено
договір № б/н, у відповідності до якого
позивач надав відповідачу кредит у
розмірі 3386,78 грн. зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 0,12 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом.

З заяви позичальника вбачається, що
кредит у сумі 3386,78 грн. наданий ОСОБА_3
строком з 29.10.2008 року по 29.08.2009 року.

Із розрахунку, наданого позивачем,
вбачається що відповідач останній раз
вніс платіж, спрямований на погашення
кредиту 13.04.2009 року в розмірі 50 грн.

Оскільки ОСОБА_3 належним чином умови
договору не виконує, банк звернувся до
суду з позовом про стягнення з
відповідача заборгованості за
кредитом, яка станом на 29.10.2013 року
склала 20043,67 грн., і включає в себе: 2228,78 -
заборгованість за кредитом; 1,00 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 16383,24 грн. -
заборгованість з пені; штрафи
відповідно до п.5.3 Умов та правил
надання банківських послуг: 500.00 грн. -
штраф (фіксована частина), 930,65 грн. -
штраф (процентна складова).

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог ПАТ КБ
«ПриватБанк», суд першої інстанції
виходив з того, що договір про
збільшення строків позовної давності
було укладено не належним чином, а отже
має застосовуватись позовна давність,
визначена ст.ст. 257, 258 ЦК України.

Колегія суддів не може погодитись з
таким висновком місцевого суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України
позовна давність, встановлена законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін. Договір про збільшення
позовної давності укладається у
письмовій формі.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах, у листах, телеграмах, якими
обмінялися сторони.

ОСОБА_3 засвідчив своїм підписом на
заяві позичальника, що заява разом з
Умовами надання споживчого кредиту
фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт) складає між ним і банком
Договір. Пунктом 5.5 цих Умов позовну
давність за вимогами про стягнення
заборгованості за кредитом, процентів
за користування ним, пені, штрафу
сторонам встановлено тривалістю п'ять
років, що відповідає ч. 1 ст. 259 ЦК
України.

Ураховуючи те, що позичальник,
укладаючи кредитний договір, погодився
із Умовами надання споживчого кредиту,
які є його частиною, та в яких строк
позовної давності збільшено до п'яти
років, місцевий суд дійшов помилкового
висновку про те, що до спірних
правовідносин необхідно застосовувати
загальний строк позовної давності
тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 261 ЦК України початок
перебігу позовної давності співпадає з
моментом виникнення у зацікавленої
сторони права на позов.

Як вбачається із заяви, підписаної
відповідачем, погашення
заборгованості здійснюється в
наступному порядку: починаючи з 20.11.2008
року (дата сплати першого щомісячного
платежу) щомісячно з 20-го по 25-е число
кожного місяця Позичальник повинен
надавати Банку грошові кошти у сумі 338,87
грн., для погашення заборгованості за
Кредитом.

Таким чином, 21.11.2008 року ПАТ КБ
«ПриватБанк» дізнався про порушення
свого права, а отже позовна давність за
основною вимогою почала обчислюватись
саме з 21.11.2008 року, а сплила 21.11.2013 року.
Отже позивачем було пред'явлено позов у
межах строку позовної давності, а саме
06.11.2013 року.

Виходячи з викладеного, стягненню з
боржника підлягає 2228,78 грн. -
заборгованість за кредитом, 1 грн. -
заборгованість, 500 грн. штра (фіксована
частина), 930,65 грн. (процентна складова).

Згідно ч. 2 ст. 258 ЦК України
встановлена спеціальна позовна
давність в один рік до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

За правилами ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасного
виконання грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня - це санкція, яка
нараховується з першого дня
прострочення й до тих пір поки
зобов'язання не буде виконано. Її
розмір збільшується залежно від
продовження правопорушення.

Правова природа пені така, що позовна
давність до вимог про її стягнення
обчислюється по кожному дню (місяцю), за
яким нараховується пеня, окремо. Право
на позов про стягнення пені за кожен
день (місяць) виникає щодня (щомісяця)
на відповідну суму, а позовна давність
обчислюється з того дня (місяця), коли
кредитор дізнався або повинен був
дізнатися про порушення права.

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо).

Стягнення неустойки (пені, штрафу)
обмежується останніми 12 місяцями перед
зверненням кредитора до суду, а
починається з дня (місяця), з якого вона
нараховується, у межах строку позовної
давності за основною вимогою.

Таким чином, згідно із розрахунку
заборгованості за договором №б/н від
29.10.2008 року, наданого Банком, стягненню
з відповідача підлягає заборгованість
з пені на суму 16960,81 грн. - 15923,81 грн. = 1037
грн.

Отже, стягненню з боржника підлягаж
заборгованість за кредитом усього на
суму 2228,78 грн. + 1 грн. + 500 грн. + 930,65 грн. +
1037 грн. = 4697,43 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Таким чином, на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» підлягає стягненню
судові витрати на суму 229,40 * 23,43% = 53,74
грн.

Виходячи з викладеного, в наслідок
неправильного застосування норм
матеріального та процесуального права,
судом першої інстанції було ухвалено
помилкове рішення про відмову у
задоволенні позову у зв'язку із
закінченням строків позовної давності,
яке у відповідності до вимог ч.1 ст. 309
ЦПК України підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.1,4, 314
ч.2, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника
Публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк "ПриватБанк" Шуліки
Аліни Володимирівни - задовольнити
частково.

Рішення Хорольського районного сулу
Полтавської області від 18 червня 2014
року - скасувати та ухвалити нове
рішення.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 на
користь Публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
"ПриватБанк" заборгованість за
кредитним договором №б/н від 29 жовтня
2008 року у розмірі 4697,43 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 на
користь Публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
"ПриватБанк" судові витрати у розмірі
53,74 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:
Л.М. Хіль

Судді
О.Ю. Кузнєцова

В.А. Чічіль

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:
Л.М. Хіль