У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2014 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Кадєтова О.В.,
розглянувши касаційну скаргу
ОСОБА_2 на рішення Центрально-Міського
районного суду м. Горлівки Донецької
області від 28 лютого 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Донецької області
від 08 квітня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного
майна подружжя, за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна
особистою власністю,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулася до
Центрально-Міського районного суду м.
Горлівки Донецької області з позовом
до ОСОБА_2 про поділ спільного майна
подружжя, у якому просила суд поділити
між нею та відповідачем квартиру
АДРЕСА_1 з визначенням ідеальних
часток, визнавши за кожним право
власності на Ѕ частку вказаної
квартири.

В обґрунтування позовних вимог
посилалася на те, що з 15 серпня 1998 року
перебуває з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу 29
грудня 1999 року на підставі договору
купівлі-продажу ними була придбана
однокімнатна квартира АДРЕСА_2, після
чого 08 лютого 2008 року укладений договір
міни вказаної квартири на квартиру
АДРЕСА_1 з ОСОБА_4 З червня 2013 року
шлюбні відносини між нею та
відповідачем фактично припинені, проте
вони не дійшли згоди про поділ
спільного майна.

ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним
позовом, у якому просив суд визнати
квартиру АДРЕСА_1 його особистою
власністю, посилаючись на те, що
вказана квартира набута ним в обмін на
квартиру, розташовану за адресою:
АДРЕСА_2, що була придбана за кошти, які
належали йому особисто.

Рішенням Центрально-Міського
районного суду м. Горлівки Донецької
області від 28 лютого 2014 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Донецької області від 08 квітня 2014 року,
первісний позов ОСОБА_3 задоволено.
Визнано право власності ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 за кожним на Ѕ частину квартири
АДРЕСА_1. Вирішено питання про розподіл
судових витрат. У задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 порушує
питання про скасування вищезазначених
судових рішень з ухваленням нового
рішення, яким задовольнити його позов,
мотивуючи свої вимоги порушенням
судами попередніх інстанцій норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження у
справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановленні в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень не дають
підстав для висновку, що судами
попередніх інстанцій при розгляді
справи допущено неправильне
застосування норм матеріального чи
порушення норм процесуального права,
які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК
України як підстави для скасування
рішень.

На підставі наведеного та керуючись п.
5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ
спільного майна подружжя, за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про визнання майна особистою
власністю.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.В.
Кадєтова