печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

25 липня 2014 року Печерський районний суд
м. Києва у складі:

головуючого судді - Литвинової І.
В.,

при секретарі - Горовій Т. Г.,

розглянувши у судовому засіданні заяву
про забезпечення позову у справі за
позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Актив-Банк» про захист прав
споживача, стягнення грошових коштів,
відшкодування матеріальних збитків та
моральної шкоди

В С Т А Н О В И В :

25.07.2014 відкрито провадження по вказаній
цивільній справі.

Разом з позовною заявою до суду
надійшла заява про забезпечення позову
шляхом накладення арешту на
кореспондентський рахунок ПАТ «КБ
«Актив-Банк» та усю решту належних йому
кореспондентських рахунків до
набрання чинності рішення у справі, як
вказує позивач у заяві.

У заяві про забезпечення позову
вказано, що, на думку позивача, невжиття
заходів забезпечення позову може
утруднити та зробити неможливим
виконання рішення суду у цій справі.

Заява обґрунтована тим, що, відповідач
ухиляється від визнання законних вимог
позивача, не виконує свої зобов'язання
по договору, не реагує на вимоги про
виконання своїх зобов'язань, а також не
дає відповідей на звернення, тому у
ОСОБА_1 виникли підстави вважати, що
відповідач готується оголосити про
банкрутство.

Предметом спору є захист прав ОСОБА_1 як
споживача внаслідок укладення
договору № ДФО-11-147390 від 17.07.2013
строкового вкладу «Актив прибутковий»
між ним та ПАТ «КБ «Актив-Банк»,
стягнення грошових коштів,
відшкодування матеріальних збитків та
моральної шкоди, що виникли внаслідок
недобросовісного виконання своїх
обов'язків відповідачем, як вказав
позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України, в
заяві про забезпечення позову повинно
бути зазначено: причини, у зв'язку з
якими потрібно забезпечити позов; вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності; інші відомості, потрібні
для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України,
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Крім того, розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення
позову є охорона матеріально-правових
інтересів позивача, які гарантують за
його позовом присудження реальне
виконання позитивно прийнятого
рішення, у разі прийняття такого.

Забезпечення позову має бути
спрямовано проти несумлінних дій
відповідача, який може сховати майно,
продати, знищити або знецінити його.
Таким чином усуваються утруднення і
неможливості виконання рішення.

Підставою забезпечення позову є
обґрунтоване припущення заявника про
те, що незастосування заходів по
забезпеченню позову, може утруднити
або взагалі унеможливити виконання
рішення суду.

У заяві про забезпечення позову
позивач не навів достатніх підстав
щодо необхідності забезпечення даного
позову та доказів того, що відповідач
буде ухилятися від виконання рішення
суду чи створювати обставини, які б
утрудняли чи унеможливлювали його
виконання, оскільки ґрунтуються на
припущеннях, суб'єктивній оцінці
обставин, що супроводжується
оціночними судженнями.

Суд вважає, що заява щодо забезпечення
позову не обґрунтована та така, що не
підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви про забезпечення
позову у справі за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Актив-Банк» про
захист прав споживача, стягнення
грошових коштів, відшкодування
матеріальних збитків та моральної
шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не перешкоджає
подальшому розгляду справи.

Суддя
І. В.
Литвинова