Провадження № 2/161/3652/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2014 року
м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської
області в складі:

головуючого судді
Ковтуненка В.В.,

при секретарі
Соколовій К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Луцьк цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 до Другого ВДВС
Луцького МУЮ про звільнення майна з-під
арешту,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулася
до суду з вказаним позовом. В
обґрунтування заявленого позову
посилається на те, що ОСОБА_2 є законним
власником квартири АДРЕСА_1, право
власності на яку перейшло до неї на
підставі договору іпотеки від 13 лютого
2006 року. ОСОБА_2 звернулась з позовом до
суду про визнання права власності на
квартиру АДРЕСА_1.

27 листопада 2009 року Луцький
міськрайонний суд Волинської області
постановив рішення у справі № 2-7039/09,
яким вирішив задовольнити позов.
Зокрема, суд визнав право власності
ОСОБА_2 на предмет іпотеки - квартири
АДРЕСА_1.

Відповідно до витягу про державну
реєстрацію прав № .06.2011 року було
прийнято рішення про державну
реєстрацію права власності (приватної)
ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 на підставі
рішення суду від 27.11.2009 року у справі №
2-7039/09. Таким чином, ОСОБА_2 є законним
власником квартири АДРЕСА_1 та сплачує
усі комунальні платежі. Проте, коли у
неї виникло бажання розпорядитися цією
квартирою вона дізналась про накладені
арешти на це нерухоме майно та
обтяження згідно заборони на нерухоме
майно № 2871308; постанови про арешт майна
боржника та заборони його відчуження
АА675550, 26.03.2007 року, ДВС у м. Луцьку;
постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони його відчуження,
серія та номер: 33338025; постанови, б/н,
12.05.2008 року про арешт нерухомого майна;
постанови про відкриття виконавчого
провадження, 33338344, 11.07.2012 року.

На підтвердження достовірності даних
постанов, до позовної заяви додаються
інформаційні довідки з Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна та копія інформаційної довідки з
державного реєстру речових прав на
нерухоме майно.

Накладені арешти та обтяження на
квартиру АДРЕСА_1 перешкоджають ОСОБА_2
користуватися усіма правомочностями,
які передбачені інститутом власності,
що грубо порушує її законні права та
інтереси. ОСОБА_2 не може вільно
володіти, користуватися і
розпоряджатися цією квартирою, не
зважаючи на те, що вона є єдиним та
законним власником цієї квартири.

Просить звільнити з-під арешту та
обтяжень квартиру АДРЕСА_1 накладених
на підставі заборони на нерухоме майно
№ 2871308; постанови про арешт майна
боржника та заборони його відчуження
АА675550, 26.03.2007 року, ДВС у м. Луцьку;
постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони його відчуження,
серія та номер 33338025; постанови, б/н,
12.05.2008 про арешт нерухомого майна;
постанови про відкриття виконавчого
провадження, 33338344, 11.07.201 у зв'язку з тим,
що дана квартира належить ОСОБА_2.

Позивач та її представник в судове
засідання не з'явилися, про дату, час і
місце судового розгляду справи
повідомлялися належним чином, про
причини своєї неявки не повідомили.
Представник позивача подав до суду
заяву про розгляд справи без його
участі, позов підтримує повністю,
просить його задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про дату, час і
місце судового розгляду справи
повідомлявся належним чином, про
причини своєї неявки до суду не
повідомляв, подав до суду заяву про
розгляд справи без його участі, просить
позов задовольнити. Таким чином,
визнання відповідачем пред'явленого
позову не суперечить закону, не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб.

Дослідивши письмові матеріали справи,
суд приходить до висновку, що заявлений
позов підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Як вбачається із вимог ч. 5 ст. 43 Закону
України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрації обтяжень», що
відомості про припинення обтяження
реєструються держателем або
реєстратором Державного реєстру на
підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про
виконавче провадження» особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права на майно і про
звільнення майна з-під арешту.

Відповідно до ст. 391 ЦК України лише
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Судом, при розгляді справи встановлено,
що рішенням суду від 27 листопада 2009
року було визнано за ОСОБА_2 право
приватної власності на предмет іпотеки
- квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 6-7).

Також встановлено, що 13.02.2006 року о 16:40:47
годині було накладено арешт на
квартиру АДРЕСА_1 на підставі
іпотечного договору № 306 від 13.02.2006 року
(а.с. 17).

Також встановлено, що 03.04.2007 року о 16:44:53
годині було накладено арешт на майно
боржника в тому числі і квартиру
АДРЕСА_1 на підставі постанови
державного виконавця Войдюк Р.В. ДВС у
м. Луцьку про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
(а.с. 17).

Також встановлено, що 20.05.2008 року о 12:33:14
годині було накладено арешт на
квартиру АДРЕСА_1 на підставі постанови
державного виконавця Другого ДВС
Луцького МУЮ № б/н від 12.05.2008 року (а.с.
15).

Також встановлено, що 12.07.2012 року о 09:14:03
годині було накладено арешт на все
нерухоме майно в тому числі і на
квартиру АДРЕСА_1 на підставі постанови
про відкриття виконавчого провадження
головного державного виконавця
Другого ДВС Луцького МУЮ Левчук І.О. від
11.07.2012 року (а.с. 15).

Таким чином боржником у всіх
вищевказаних обтяженнях є ОСОБА_4 Однак
станом з 27 листопада 2009 власником
квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 Відтак
накладеними арештами порушуються
права позивача. А тому за таких
обставин, вимога позивача про
звільнення майна з-під арешту підлягає
до задоволення.

Приймаючи до уваги викладене та
враховуючи, що з 27 листопада 2009
власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_2, а
не ОСОБА_4 Відтак накладеними арештами
порушуються права позивача. А тому за
таких обставин, суд приходить до
висновку про задоволення позову ат
звільнення майна з-під арешту.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.
572 ЦК України, Законом України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень», Постановою
Пленуму Верховного Суду України № 6 від
27.08.1976 року «Про судову практику в
справах про виключення майна з опису»
із змінами, внесеними згідно з
Постановами Пленуму Верховного Суду

України № 5 від 30.06.1978 року, № 3 від 30.03.1984
року, № 13 від 25.12.1992 року, № 15 від 25.05.1998
року, ст. 391 ЦК України, ст. ст. 10, 15, 57, 60,
212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 до Другого ВДВС Луцького МУЮ про
звільнення майна з-під арешту -
задовольнити повністю.

Звільнити з під-арешту квартиру
АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 на праві
приватної власності та на яку
накладено арешт згідно іпотечного
договору № 306 від 13.02.2006 року, постанови
державного виконавця Войдюк Р.В. ДВС у
м. Луцьку про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
АА 675550, 26.03.2007 року, постанови
державного виконавця Другого ДВС
Луцького МУЮ № б/н від 12.05.2008 року,
постанови про відкриття виконавчого
провадження головного державного
виконавця Другого ДВС Луцького МУЮ
Левчук І.О. від 11.07.2012 року.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Волинської області через Луцький
міськрайонний суд Волинської області
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
В.В. Ковтуненко