Справа № 189/1073/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.08.2014 року Покровський районний суд
Дніпропетровської області

в складі головуючого судді
Лукінової К.С.

при секретарі
Копиці С.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Покровське цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
зміну розміру аліментів та стягнення
аліментів на неповнолітню дитину у
частці від заробітку (доходу) батька, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 р. позивач звернулась до суду
з позовом про зміну розміру аліментів
та стягнення аліментів на неповнолітню
дитину у частці від заробітку (доходу)
батька. У позовній заяві посилається на
те, що рішенням Юр'ївського районного
суду Дніпропетровської області від
31.07.2008 року з відповідача ОСОБА_2
стягнуто на її користь на утримання
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в
сумі 250 (двісті п'ятдесят) гривень 00
копійок, починаючи з 07.07.2008 року і до
досягнення дитиною повноліття. Позивач
просить змінити розмір аліментів та
стягнути з ОСОБА_2 щомісячно, на користь
ОСОБА_1 аліменти на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? частки
заробітку (доходу) ОСОБА_2, але не менше
ніж 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з
дати подачі заяви до суду і до
досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивач та
представник позивача позовні вимоги
підтримали та просили суд їх
задовольнити, вказавши, що є всі
правові підстави для зміни розміру
аліментів у сторону збільшення.

Відповідач та представник відповідача
проти задоволення позовних вимог
заперечували, просили суд відмовити в
задоволенні позову, пославшись на
недоведеність позивачем необхідності
зміни розміру аліментів. Крім того,
зазначили, що у відповідача перебуває
на утриманні літній батько - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, який є інвалідом 1 групи та
потребую постійного стороннього
догляду та малолітня дитина - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_4.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши їх у сукупності, повно та
всебічно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає за
можливе задовольнити позовні вимоги з
огляду на наступні обставини.

Судом встановлено, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі з 06
квітня 2001 року. Від даного шлюбу мають
сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, що
підтверджується свідоцтвом про його
народження серії НОМЕР_1 від 06.04.2001 року
/а.с. 3/.

На підставі рішення Юр'ївського
районного суду Дніпропетровської
області від 31.07.2008 року видано
виконавчий лист про стягнення з
відповідача ОСОБА_2 аліментів на
користь позивача ОСОБА_1 на утримання
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 в сумі 250 грн.
щомісячно, починаючи з 07.07.2008 року і до
досягнення дитиною повноліття. /а.с. 4-5/.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Цивільного
процесуального кодексу України (далі
по тексту - ЦПК України) судові рішення,
що набрали законної сили обов'язкові
для всіх органів державної влади і
органів місцевого самоврядування,
підприємств, установ, організацій,
посадових і службових осіб та громадян
і підлягають виконанню на всій
території України.

За змістом чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про
права дитини від 20 листопада 1989 року,
яка ратифікована Постановою Верховної
Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII
та набула чинності для України 27
вересня 1991 року, держава визнає право
кожної дитини на рівень життя,
необхідний для фізичного, розумового,
духовного, морального і соціального
розвитку дитини. Батьки або інші особи,
які виховують дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Частиною 1 статті 192 СК України
встановлено, що розмір аліментів,
визначений за рішенням суду або
домовленістю між батьками, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року №3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справи щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
розмір аліментів, визначений судовим
рішенням або за домовленістю між
батьками, суд може змінити за позовом
платника або одержувача аліментів у
зв'язку зі зміною матеріального чи
сімейного стану, погіршення чи
поліпшення здоров'я когось із них.

Виходячи зі змісту вказаних положень
Закону умовою зменшення або збільшення
розміру аліментів є зміна обставин, які
враховувалися судом при визначенні
розміру аліментів.

Ухвалюючи рішення від 31.07.2008 року про
стягнення з позивача аліментів в
розмірі 250 грн. 00 коп., суд виходив з
положень ст.ст. 182, 183 СК України.

Так, відповідно до ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення. Мінімальний розмір аліментів
на одну дитину не може бути меншим, ніж
30% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи,
після ухвалення Юр'ївським районним
судом Дніпропетровської області
рішення про стягнення з ОСОБА_2
аліментів на утримання сина ОСОБА_3, у
відповідача сталися істотні зміни у
його сімейному стані, у зв'язку з чим
він має змогу надавати матеріальну
допомогу сину ОСОБА_3 в іншому розмірі.
Зокрема, відповідач являється офіційно
працевлаштованою особою зі стабільним
щомісячним заробітком, який перевищує
3000 грн. щомісячно.

Суд бере також до уваги і ту обставину,
що вартість життя на момент розгляду
справи у порівнянні з липнем 2008 роком
значно збільшилася, про що свідчить
факт збільшення розміру мінімальної
заробітної плати з 525 грн. (станом на
липень 2008 року) до 1218 грн. (станом на
липень 2014 року).

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України
передбачено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі. Згідно з ч.ч. 2, 3
ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи,
які беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог чи заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Зокрема, матеріали справи не містять
доказів на підтвердження доводів
відповідача про те, що у нього на
утриманні перебуває батько - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_3, який є інвалідом 1 групи та
потребує постійного стороннього
догляду та малолітня дитина - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_4. Так відповідно до копії
паспорта ОСОБА_6 має ще одного сина
ОСОБА_7. До того ж відповідачем не
додано доказів того, що з ним дійсно
проживає та перебуває на утриманні
ОСОБА_6 Окрім цього відповідач не надав
доказів понесення матеріальних витрат
на утримання батька. Слід зазначити, що
ОСОБА_6 отримує пенсію, а тому
самостійно несе матеріальні витрати на
своє утримання. Відповідно до
свідоцтва про народження серії НОМЕР_2
від 12.09.2008 року батьком ОСОБА_5
являється ОСОБА_8, а не ОСОБА_2. Його
доводи про те, що ОСОБА_5 являється його
сином - не підтверджені належними та
допустимими доказами.

З огляду на викладене, оцінюючи
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд приходить
до висновку про те, відповідачем не
доведено суду належними та допустимими
доказами факту утримання відповідачем
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_4.

Враховуючи вищенаведене суд дійшов
висновку, що в судовому засіданні
встановлені передбачені ст. 192 СК
України підстави для зміни розміру
аліментів. Суд вважає за можливе
змінити розмір аліментів, які
стягуються з позивача на утримання
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 250 грн. 00 коп.
до 1/4 частини заробітку (доходу), але не
менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з
дати подачі позовної заяви до суду і до
досягнення дитиною повноліття.

Керуючись ст.ст. 7, 180, 182-184 192 Сімейного
кодексу України, ст.ст. 14, 57, 60, 88, 212-215
Цивільного процесуального кодексу
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну
розміру аліментів та стягнення
аліментів на неповнолітню дитину у
частці від заробітку (доходу) батька -
задовольнити.

Змінити розмір аліментів, що
стягуються за рішенням Юр'ївського
районного суду Дніпропетровської
області від 31 липня 2008 року з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_7 на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_8 на утримання сина - ОСОБА_3,
з 250 (двохста п'ятдесяти) грн. 00 коп.
щомісячно на 1/4 частини всіх видів
заробітку (доходів), але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно,
починаючи 01 липня 2014 року та до
повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на
користь держави у розмірі 243,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана апеляційному суду
Дніпропетровської області через
Покровський районний суд
Дніпропетровської області протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя:
К.С. Лукінова