Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/3623/14
Головуючий у 1 інстанції: Ширіна С.А.
Суддя-доповідач: Маловічко
Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі
Головуючого: Кочеткової І.В.,
суддів Маловічко С.В., Панкеєва О.В.
при секретарі: Книш С.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на рішення Хортицького районного суду
м. Запоріжжя від 15 липня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення неустойки (пені) за
прострочення сплати аліментів та за
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
третя особа відділ державної
виконавчої служби Вільнянського
районного управління юстиції
Запорізької області про звільнення від
сплати заборгованості по аліментам, -
У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
неустойки (пені) за прострочення сплати
аліментів, в якому зазначала, що з
відповідачем перебувала у
зареєстрованому шлюбі, під час якого
народилася їх дочка ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Хортицького
районного суду м. Запоріжжя від 29
квітня 2013 року стягнуто з ОСОБА_3 на її
користь аліменти на утримання дитини у
розмірі 13 частини від усіх видів
заробітку щомісячно до досягнення
дитиною повноліття. На підставі
зазначеного рішення було видано
2013 року, який звернуто до виконання.
ОСОБА_3 аліменти сплачував нерегулярно,
внаслідок чого за ним утворилася
заборгованість зі сплати аліментів.
Згідно розрахунку від 12 березня 2014р.,
здійсненого державним виконавцем ВДВС
Вільнянського РУЮ, загальна сума
заборгованості відповідача по
аліментам станом па 01 березня 2014 року
становить 4 138, 33 грн.
За самостійно проведеними
розрахунками за періоди, у які виникала
заборгованість із сплати аліментів,
позивач вирахувала суму неустойки
(пені) у розмірі 9 479.76 грн. Посилаючись
на вказані обставини та вимоги ст. 196 СК
України, позивач просила суд стягнути з
відповідача на її користь пеню за
прострочення сплати аліментів на
утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
Не погоджуючись із зазначеним позовом,
в травні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2,
третя особа ВДВС Вільнянського РУЮ про
звільнення від сплати заборгованості
по аліментам, в якому зазначав, що
стягнення неустойки можливе лише у
разі виникнення заборгованості з вини
платника аліментів. Якщо
заборгованість утворилася з вини інших
осіб, стягнення неустойки не
допускається. Вважає,
що заборгованість у нього утворилась з
вини державного виконавця, який
місячний розмір аліментів у сумі 403,33
грн., та цю суму він регулярно сплачував
до березня 2014р. Про нарахування йому
щомісячних аліментів у розмірі від 651, 50
грн. до 740, 06 грн. на місяць державним
виконавцем ВДВС Вільнянського РУЮ
Мазенко Т.Л. він дізнався після
звернення ОСОБА_2 до суду з позовом до
нього про стягнення неустойки. Тому
просив суд звільнити його від сплати
заборгованості по аліментам згідно з
наданим розрахунком державного
виконавця або іншої посадової особи
ВДВС Вільнянського РУЮ Запорізької
області, як від такої, що утворилась з
незалежних від нього причин, а також
відмовити в позові ОСОБА_2 про
Ухвалою судді Хортицького районного
суду м. Запоріжжя від 13 травня 2014 року
об'єднано позовну заяву ОСОБА_2 та
зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 в одне
Рішенням Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 15 липня 2014 року позовну
заяву ОСОБА_2 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 за
прострочення сплати аліментів на
утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
пеню у сумі 483, 98 грн. Стягнуто з ОСОБА_3
на користь держави судові витрати у
вигляді судового збору у сумі 243, 60 грн.
В решті позовних вимог відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: ВДВС
Вільнянського РУЮ Запорізької області
про звільнення від сплати
заборгованості по аліментам
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу,
в якій, посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить змінити
рішення суду в частині розміру
стягнутої з відповідача пені та
стягнути розраховану нею суму в
розмірі 9 479,76 грн., а в іншій частині
рішення залишити без змін.

ОСОБА_3 в апеляційній скарзі,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення по суті позовних вимог,
яким відмовити у задоволенні позову
ОСОБА_2, а його позов задовольнити в
повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційних скарг і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу ОСОБА_3 слід відхилити, а
апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Судом встановлено, що сторони
перебували в зареєстрованому шлюбі,
від якого в них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась
дочка ОСОБА_4.

Рішенням Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 29 квітня 2013р. присуджено
стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 в
розмірі 1/3 частини від усіх видів
заробітку щомісячно з 01.04.2013р. і до
досягнення дитиною повноліття.

На підставі вказаного рішення був
виданий виконавчий лист від 30.04.2013р.,
який 12.06.2013р. був звернутий до виконання
за місцем мешкання відповідача у ВДВС
Вільнянського РУЮ.

На час відкриття виконавчого
провадження боржник ОСОБА_3 згідно з
трудовою книжкою офіційно не був
працевлаштований, тому нарахування
йому щомісячного розміру аліментів
здійснювалось у відповідності до вимог
ст. 195 СК України із середньої
заробітної плати працівника для даної
місцевості.

З матеріалів виконавчого провадження
та пояснень державного виконавця
Манзенко Т.Л. судом встановлено, що при
явці ОСОБА_3 до державного виконавця в
липні 2013р. йому було визначено
щомісячний розмір аліментів у сумі 403,33
грн.

З долучених до матеріалів справи
квитанцій вбачається, що саме такий
розмір алімен-

тів боржник сплачував, хоча і не
регулярно, з липня 2013р. по березень 2014р.

30 серпня 2013р. державним
виконавцем складено розрахунок
заборгованості ОСОБА_3 по аліментам за
письмовою заявою боржника, яка станом
на цей день складала 396,65 грн.

За поясненнями державного
виконавця, які він дав в ході розгляду
справи судом першої інстанції, більше
жодного розрахунку боржнику не
надсилалось.

25.02.2014р. від Головного Управління
статистки у Запорізькій області до
ВДВС Вільнянського РУЮ надійшла
довідка про середньомісячний
заробіток працівника по Вільнянському
району за 2013р., розмір якого був вищим,
ніж взятий державним виконавцем як
базовий для розрахунку щомісячного
розміру аліментів ОСОБА_3

У зв»язку з цим 12.03.2014р.
начальником ВДВС Вільнянського РУЮ
було винесено постанову про скасування
розрахунку заборгованості по
аліментам від 30.08.2013р., та державним
виконавцем був здійснений новий
розрахунок щомісячного розміру
аліментів: у сумі 651,50 грн. - з 01.04.2013р. по
01.07.2014р., у сумі 740,06 грн. - з 01.07.2013р. по
01.10.2013р., у сумі 657,73 - з 01.10.2013р. по 01.03.2014р.,
тобто який охоплював весь період з дня
відкриття виконавчого провадження. На
цій підставі був здійснений
перерахунок за весь період з дня
відкриття виконавчого провадження та
нарахована заборгованість по
аліментам станом на 01.03.2014р. у сумі 4 138,33
грн.

В подальшому 25.06.2014р.
заборгованість по аліментам знову
перераховувалась та за період з 01.04.2013р.
по 24.06.2014р. склала 5 073,26 грн.

Таке коригування аліментів та
перерахунки щомісячного розміру і
загальної заборгованості стались
через те, що отримання основних
показників у районному розрізі
здійснюється тільки на квартальній
основі, а інформація може бути надана
органами статистки тільки на 42-50 день
звітного періоду, про що було сповіщено
ВДВС Державною службою статистики ( а.с.
72-73).

ОСОБА_2 звернулась до суду з
позовом про стягненні пені з боржника
ОСОБА_3 07.04.2014р., тому як базовий для
нарахування пені взяла розрахунок
державного виконавця від 12.03.2014р. та не
уточнювала у відповідності до нового
розрахунку від 25.06.2014р., тому суд
розглянув її позов в межах заявлених
вимог.

Заперечуючи проти цього позову,
ОСОБА_3 вказував, що не мається його
вини у виникненні такого розміру
заборгованості, оскільки він сплачував
аліменти саме у визначеному державним
виконавцем розмірі 403,33 грн., і про інший
збільшений розмір аліментів йому не
було відомо. Тому просив відмовити в
позові стягувачу, а також просив у
зустрічній позовній заяві - звільнити
його від виниклої не з його вини
заборгованості.

Відмовляючи в задоволенні
позову ОСОБА_3 про звільнення від
заборгованості по аліментам, суд
першої інстанції виходив із того, що
обставини, які, на думку боржника, є
підставою для звільнення його від
сплати аліментів, такими не являються,
а відсутність вини платника аліментів
у виникненні заборгованості
враховується при нарахуванні пені, але
не звільняє його від сплати самої
заборгованості.

З такими висновками суду
погоджується колегія, оскільки вони
відповідають матеріалам справи та
вимогам норм сімейного кодексу.

Так за змістом ч. 2 ст. 197 СК
України, суд наділений правом
звільнити боржника від сплати
заборгованості по аліментам у зв»язку
з його тяжкою хворобою або за іншою
обставиною, що має істотне значення.

Єдиною підставою для звільнення
від сплати заборгованості ОСОБА_3
вказує відсутність його вини в її
виникненні. Але вказана обставина не є
підставою для звільнення, оскільки
дитина та стягувач, на утриманні якого
знаходиться дитина, не можуть бути
позбавлені встановленого судом
розміру аліментів внаслідок помилки
державного виконавця в розрахунку
щомісячного розміру аліментів, а також
через затримку органів статистики у
наданні до виконавчої служби довідок
про середньомісячний заробіток по
місцевості. Тому суд обґрунтовано
відмовив відповідачу у задоволенні
зустрічного позову.

Натомість, колегія погоджується з
судом першої інстанції в частині його
висновків, що при розрахунку пені слід
взяти до уваги, що не мається вини
боржника у несплаті аліментів у
розмірі 651,50 грн. з 01.04.2013р. по 01.07.2014р., у
сумі 740,06 грн. з 01.07.2013р. по 01.10.2013р., у сумі
657,73 з 01.10.2013р. по 01.03.2014р., оскільки йому
державним виконавцем було визначено
403,33 грн., та про інший розмір аліментів
не доведено. Це підтверджується,
зокрема, тим, що сам державний
виконавець визначив такі розміри
аліментів тільки 12.03.2014р.

Тому є ґрунтовними посилання суду на
те, що пеню слід розраховувати тільки
за затримку у сплаті відомої боржнику
суми 403,33 грн., а не із новорозрахованого
розміру аліментів, що відповідає
вимогам ст. 196 СК України, а також
принципам розумності і справедливості.

Проте, дійшовши таких правильних
висновків, суд першої інстанції
одночасно припустився порушення норм
матеріального права - ч. 1 ст. 196 СК
України, а саме, при здійсненні
розрахунку не врахував положень цієї
норми щодо нарахування пені за кожен
день прострочення, обмежившись
місячним строком в нарахуванні пені по
кожній сплаченій із затримкою сумі, а
не взявши весь період затримки. Крім
того, безпідставно не нарахував пеню з
01.04.2013р. по 12.06.13р., посилаючись на
непред»явлення виконавчого листа в цей
період без поважних причин. Але,
по-перше, рішення суду було
постановлено 29.04.2013р., а аліменти
стягнуті з 01.04.2013р., і, по-друге,
затримка у пред»явленні виконавчого
листа до виконання на місяць не є
суттєвою з урахуванням того, що
стягувач є інвалідом 3 групи із
незадовільним станом здоров»я, що
вбачається за матеріалами справи.

Колегія вважає, що пеню за затримку у
сплаті аліментів у сумі 403,33 грн. слід
розраховувати за період з 01.04.2013р.по
01.03.2014р. (дата, до якої просила позивач).
Наводиться розрахунок:

1) За квітень 2013р. нараховано 403,33 грн.,
але не сплачено в цьому місяці.
Погашення цієї суми здійснювалось
шляхом зарахування зайво сплачених сум
у інших місяцях: - борг 403,33 грн. існував
до 26.07.2013р., тобто 87 днів, пеня: 403,33 грн. :
100 х 87 = 350,90 грн.;

- 26.07.2013р. сплачено 1,67 грн., залишок 401,66
грн. був погашений 27.08.2013р., тобто
існував 32 дні, пеня: 401,66 грн. : 100 х 32 = 128,53
грн.;

За затримку сплати аліментів за
квітень 2013р. пеня дорівнює: 350,90 грн. +
128,53 грн. = 479,43 грн.

2) За травень 2013р. нараховано 403,33 грн.,
але не сплачено в цьому місяці.
Погашення цієї суми в цілому відбулось
за рахунок зайвого платежу 27.08.2013р.,
тобто борг існував з 01.06.2013р. по 27.08.2013р. -
88 днів. Пеня складає: 403,33 грн. : 100 х 88 =
354,93 грн. За затримку сплати аліментів
за травень 2013р. пеня дорівнює 354,93 грн.

3) За червень 2013р. нараховано 403,33 грн.,
але не сплачено в цьому місяці.
Погашення цієї суми здійснювалось
шляхом зарахування зайво сплачених сум
протягом періоду липня-грудня 2013р.

- борг 403,33 грн. існував з 01.07.2013р. по
27.08.2013р., тобто 58 днів, пеня складає: 403,33 :
100 х 58 = 233,93 грн.;

- 27.08.2013р. погашено 6,68 грн., залишок 396,65
грн. існував з 27.08.2013р. по 11.10.2013р., тобто
45 днів, пеня складає: 396,65 грн. : 100 х 45 =
178,49 грн.;

- 11.10.2013р. погашено 76,67 грн., залишок 319,98
грн. існував з 11.10.2013р. по 13.12.2013р. (
погашено в цю дату), тобто 63 день, пеня
складає: 319,98 грн. : 100 х 63 = 201,59 грн.

За затримку сплати аліментів за
червень 2012р. пеня дорівнює: 233,93 грн. +
178,49 грн. + 201,59 грн. = 614,01 грн.

4) В липні 2013р. нараховано 403,33 грн. -
повністю сплачено 26.07.2013р.

5) В серпні 2013р. нараховано 403,33 грн. -
повністю сплачено 01.08.2013р.

6) За вересень 2013р. нараховано 403,33 грн.,
але не сплачено в цьому місяці.
Погашення цієї суми здійснювалось
протягом періоду з 01.10.2013р. по 01.03.2014р.
декількома зайвими платежами у інших
місяцях.

- борг 403,33 грн. існував з 01.10.2013р. по
11.12.2013р., тобто 72 дні, пеня складає: 403,33 :
100 х 72 = 290,39 грн.;

- 11.12.2013р. погашено 96,67 грн., залишок 306,66
грн. існував з 11.12.2013р. по 15.01.2014р., тобто
35 днів, пеня складає: 306,66 грн. : 100 х 35 =
107,33 грн.;

- 15.01.2014р. погашено 1,67 грн., залишок 304,99
існував з 15.01.2014р. по 15.02.2014р. - 31 день,
пеня складає: 304,99 грн. : 100 х 31 = 94,54 грн.;

- 15.02.2014р. погашено 1,67 грн., залишок 303,32
грн. існував з 15.02.2014р. по 01.03.2014р. (був
погашений в цей день), тобто 13 днів, пеня
складає: 303,32 грн. : 100 х 13 = 39,42 грн.

За затримку сплати аліментів за
вересень 2013р. пеня дорівнює: 290,32 грн. +
107,33 грн. + 94,54 грн. + 39,42 грн. = 531,61 грн.

7) За листопад 2013р. нараховано 403,33 грн.,
але не сплачено в цьому місяці.

Ця сума погашена в цілому за рахунок
зайво сплаченої суми у березні 2014р.
Затримка складає 90 днів, пеня складає:
403,33 : 100 х 90 = 362,99 грн.

За затримку сплати аліментів за
листопад 2013р. пеня дорівнює 362,99 грн.

8) За грудень 2013р., січень 2014р. та лютий
2014р. аліменти нараховувались в сумі 403,33
грн. та сплачувались в цьому ж місяці.

Таким чином загальна сума пені за
період з 01.04.2013р. по 01.03.2014р. дорівнює:
479,43 грн. + 354,93 грн. + 614,01 грн. + 531,61 грн. +
362,99 грн. = 2 342,97 грн., яку слід стягнути з
боржника ОСОБА_3 на користь стягувача
ОСОБА_2, про що колегія у відповідності
до вимог п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України
ухвалює рішення про зміну розміру
стягнутої пені.

Решта вимог ОСОБА_2 та вимоги ОСОБА_3 є
необґрунтованими, тому рішення суду
про відмову в їх задоволенні підлягає
залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 2214, 316 ЦПК
України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 15 липня 2014 року у цій
справі змінити в частині розміру
стягнутої пені, збільшивши суму пені до
2 342,97 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте може
бути оскаржено протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Кочеткова І.В.

Судді:
Маловічко С.В.

Панкеєв О.В.