АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 22-6343
Головуючий у1-й інстанції -
Доповідач - Пікуль А.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2014 року. Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого
Пікуль А.А.

суддів
Невідомої Т.О.

СаліховаВ.В.

при секретарі
Троц В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 26 березня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_4 до Державної служби
інтелектуальної власності України,
Акціонерної компанії "Ашет Філіпаччі
прессе" про дострокове повністю
припинення свідоцтва та дострокове
часткове припинення дії міжнародної
реєстрації, зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 26 березня 2014 року за
недоведеністю відмовлено у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до
Державної служби інтелектуальної
власності України, Акціонерної
компанії "Ашет Філіпаччі прессе" про
дострокове повністю припинення
свідоцтва та дострокове часткове
припинення дії міжнародної реєстрації,
зобов'язання вчинити дії.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_4
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин, які мають значення для
правильного вирішення справи,
неправильне застосування норм
процесуального права, що призвело до
постановлення незаконного та
необґрунтованого рішення, просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким позовні вимоги задовольнити
повністю (т.5, а.с.2).

В суд апеляційної інстанції позивач не
з'явився чотири рази, про місце та час
апеляційного розгляду повідомлений
належним чином, про що свідчать
завірені штемпелем поштового
відділення та підписом начальника
відділення зв'язку зворотні
повідомлення про вручення судових
повісток: ОСОБА_4 - 22 квітня 2014 року,
представнику ОСОБА_4 - ОСОБА_6 - 23 липня
2014 року (т.5, а.с.15, 66). Суд ухвалив
розглядати справу у їх відсутність,
оскільки відповідно до положень ч.2 ст.
305 ЦПК неявка сторони, належним чином
повідомленої про час і місце розгляду
справи, не перешкоджає апеляційному
розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А.,
пояснення учасників судового розгляду:
представника Державної служби
інтелектуальної власності України -
Потоцького М.Ю., та представника АК "
Ашет Філіпаччі прессе" - Нікулеско Д.С.,
які заперечували проти задоволення
апеляційної скарги, з'ясувавши
обставини справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія приходить
до висновку про те, що апеляційну
скаргу слід відхилити з таких підстав.

При ухваленні рішення суд першої
інстанції вважав встановленими
наступні обставини.

15 березня 2002 року Державний
департамент інтелектуальної власності
МОН України (права та обов'язки якого
перейшли до Державної служби
інтелектуальної власності України)
зареєстрував знак для товарів і послуг
"ELLE" для товарів 25 класу МКТП і видав на
ім'я Хашетт Філіпаччі Прессе свідоцтво
України №23574. Вказаний знак
зареєстровано на підставі заявки
№98104178 від 27 жовтня 1998 року. Зазначена
торгівельна марка зареєстрована для
товарів 25 класу МКТП, а саме: одяг,
взуття, наголовні убори; усі товари, що
включені до 25 класу, що підтверджується
випискою з Державного реєстру свідоцтв
України на знаки для товарів і послуг
відносно свідоцтва №23574.

10 липня 1989 року Міжнародним бюро
Всесвітньої організації
інтелектуальної власності було
здійснено реєстрацію знаку для товарів
і послуг "ELLE" за міжнародною
реєстрацією №546813 щодо товарів і послуг
02, 03, 06, 08, 11, 12, 18, 20, 21, 22, 23, 25, 26, 27, 28, 31, 34, 35,
37, 38, 39, 40, 41, 42 класі МКТП. Власником
міжнародної реєстрації №546813 є
Акціонерна компанія "Ашетт Філіпаччі
прессе"

Імпорт товарів під торговельною маркою
"ELLE" на територію України а також
наданням послуг під указаною
торговельною маркою свідчить про
використання знака відповідачем - АК
"Ашетт Філіпаччі прессе", у
відповідності до вимог ст. 16 Закону
України "Про охорону прав на знаки для
товарів і послуг".

Сторона позивача не надала суду
будь-яких належних доказів на
підтвердження порушення, оспорювання
чи невизнання відповідачами прав,
свобод чи інтересів позивача.

За встановлених обставин районний суд
прийшов до висновку про відсутність
правових підстав для задоволення
заявленого позову.

Виходячи з наявних у матеріалах справи
та досліджених судом першої інстанції
письмових доказів суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що обставини, що мають значення для
справи, які суд вважав встановленими
при вирішенні справи доведені.

Висновки суду щодо підстав для відмови
у задоволенні позовних вимог
відповідають обставинам справи та
положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно
до спірних правовідносин застосовані
правильно.

Доводи апеляційної скарги про те, що
судом допущена неповнота, проведена
неправильна оцінка доказів та
безпідставно, з порушенням
процесуальних норм, надана перевага
одним доказам над іншими, що призвело
до неправильного вирішення справи, не
можуть бути прийняті судом апеляційної
інстанції в якості підстав для
скасування оскаржуваного рішення
враховуючи наступне.

Всі висновки суду першої інстанції
щодо відсутності правових підстав для
задоволення заявленого позову повно та
послідовно викладені у мотивувальній
частині оскаржуваного рішення (т.4,
а.с.238-241).

Обставин, які б дали суду апеляційної
інстанції підстави для спростування
указаних висновків суду, апеляційна
скарга представника позивача не
містить.

За правилом п.4 ст. 18 Закону України «Про
охорону прав на знаки для товарів і
послуг», якщо знак не використовується
в Україні повністю або щодо частини
зазначених у свідоцтві товарів і
послуг протягом трьох років від дати
публікації відомостей про видачу
свідоцтва або від іншої дати після цієї
публікації, будь-яка особа має право
звернутися до суду із заявою про
дострокове припинення дії свідоцтва
повністю або частково.

У цьому разі дія свідоцтва може бути
припинена повністю або частково за
умови, що власник свідоцтва не
зазначить поважні причини такого
невикористання.

За змістом наведеного припису ст. 18
Закону України «Про охорону прав на
знаки для товарів і послуг», докази, які
можуть підтвердити використання знаку
для товарів і послуг, повинні бути
обмежені трирічним строком до дати
звернення позивача до суду. Крім того,
п.4 указаної статті не містить
вичерпного переліку причин
невикористання знака, які можуть бути
визнані судом поважними, а лише
наводить дві причини, які повинні бути
визнані поважними.

Предметом позову є
матеріально-правова вимога позивача до
відповідача, а підставою - посилання на
належне йому право, юридичні факти, що
призвели до порушення його права, та
правове обґрунтування необхідності
його захисту. Відповідно до статті 3 ЦПК
України та статті 15 ЦК України у
порядку цивільного судочинства
підлягає захисту саме порушене право.

В даному конкретному випадку
позивачем не було надано жодного
доказу, який би вказував у чому саме
полягає його зацікавленість у
достроковому припиненні торговельних
марок для кожного з товарів.

Інших доводів щодо неправильності
оскаржуваного рішення апеляційна
скарга відповідача не містить.

Враховуючи викладене, апеляційний суд
приходить до висновку про те, що судом
першої інстанції дана належна оцінка
доводам сторін у сукупності з наданими
сторонами доказами, висновки суду
відповідають обставинам справи,
доводи, викладені у апеляційній скарзі,
не спростовують їх, тому підставдля
скасування оскаржуваного рішення
немає.

Керуючись ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 26 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Т.О.
Невідома

В.В.Саліхов