Справа № 658/5437/13-ц
(провадження № 2/658/122/2014)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 року
м.Каховка

Каховський міськрайонний суд
Херсонської області

у складі: судді
Терещенко О.Є.

при секретарі
Півкач Д.М.

за участю
позивачки ОСОБА_1

представника
позивачки ОСОБА_2

представника
відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Каховці Херсонської
області, цивільну спра-ву за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ спільного
майна подружжя та зустрічний позов
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання майна
особистою власністю,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом, посилаючись на те, що з 12.02.2005
року вона перебувала у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_4. Під час перебування в
шлюбі ними було придбано нерухоме та
рухоме майно, яке відповідач після
припинення шлюбних відносин
добровільно поділити відмовився.
Позивачка просила поділити спільно
нажите з відповідачем нерухоме та
рухоме майно, визнавши за нею право
власності на ? частину спільного майна
подружжя.

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом,
посилаючись на те, що з 12.02.2005 року він
пе-ребував з ОСОБА_1 у зареєстрованому
шлюбі, який розірвано рішенням
Каховського міськ-районного суду
Херсонської області від 31.01.2014 року.
ОСОБА_4 зазначив, що фактично шлюб ні
відносини з ОСОБА_1 були припинені в
березні 2013 року, а в квітні 2013 року ним
було прид-бано земельну ділянку, площею
0,0918 га, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, та розпочато будівництво
житлового будин-ку, який введено в
експлуатацію та на який оформлено
право власності в серпні 2013 року.
Позивач ОСОБА_4 просив визнати земельну
ділянку та житловий будинок,
розташовані по АДРЕСА_1, його особистою
власністю, оскільки вказане майно було
набуто ним після припинення шлюбних
відносин з ОСОБА_1.

Ухвалою Каховського міськрайонного
суду від 06 травня 2014 року позови ОСОБА_1
та ОСОБА_4 об'єднані в одне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свій позов
підтримала та пояснила, що вона
перебувала в зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_4 з 12.02.2005 року, але сімейне життя
не склалося і 31.01. 2014 року шлюб було
розірвано рішенням суду. В період
перебування в шлюбі подружжям за
спільні кошти було придбано нерухоме
та рухоме майно:

-земельну ділянку, площею 443 кв.м. та
житловий будинок, загальною площею 52,7
кв.м., роз-ташовані за адресою: АДРЕСА_2;

-земельну ділянку, площею 0,0918 га та
житловий будинок, загальною площею 293,2
кв.м., які розташовані за адресою:
АДРЕСА_1;

-земельну ділянку, площею 0,1200 га,
розташовану за адресою: смт Любимівка
Каховського району, вул. Будівельників
129;

-причіп ПГМФ8904, державний номерний знак
НОМЕР_1, 2011 року випуску.

Оскільки відповідач відмовився
поділити в добровільному порядку,
ОСОБА_1 просила визнати за нею право
власності на ? частину всього
вищевказаного майна подружжя та
стягнути з від-повідача ОСОБА_4 судові
витрати.

ОСОБА_1 зустрічний позов ОСОБА_4 не
визнала, та пояснила, що придбання
земельної ділянки і будівництво
будинку по АДРЕСА_1, відбувалося в
період шлюбу і за спільні кошти
подружжя. Про-сила відмовити в
задоволенні позову ОСОБА_4.

Представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2,
яка діє на підставі довіренності, в
судовому засіданні позовні вимоги
ОСОБА_1 підтримала і наполягала на їх
повному задоволенні. Зустрічний позов
ОСОБА_4 не визнала і просила залишити
його без задоволення.

Представник ОСОБА_4 - ОСОБА_3, яка діє на
підставі довіренності, позовні вимоги
ОСОБА_1 визнала частково. Не
заперечувала проти визнання за
відповідачкою права власності на ?
частину спільного майна подружжя, і
просила відмовити в частині визнання
права власності на земельну ділянку та
житловий будинок, розташовані по
АДРЕСА_1, оскільки зазначені об'єкти є
особистою власністю ОСОБА_4. Зустрічний
позов ОСОБА_4 його представник ОСОБА_3
підтримала і просила задовольнити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її
представника ОСОБА_2, представника
ОСОБА_6 - ОСОБА_3, судового експерта
ОСОБА_7 та свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, дослідивши письмові матеріали
справи, суд дійшов до висновку, що
первісний позов ОСОБА_1 підлягає
частковому задоволенню, а зустрічний
позов ОСОБА_4 слід залишити без
задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено:

З 12.02.2005 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4
перебували у зареєстрованому шлюбі,
який розірвано рішенням Каховського
міскрайсуду від 31.01.2014 року (а.с.72-73).

Відповідно договору купівлі-продажу
від 15.06.2007 року ОСОБА_4 було придбано
житловий будинок АДРЕСА_2 , ра-зом з
господарськими спорудами (а.с.10), який
реконструйовано в 2007 році (а.с.18-19).

Згідно рішенню Каховської міської Ради
44 сесії V скликання від 28.01.2009 року №700/44
ОСОБА_4 було передано у приватну
власність земельну ділянку загальною
площею 443 кв.м., розташовану по АДРЕСА_2
(а.с.17).

У відповідності державному акту на
право власності на земельну ділянку,
виданого 06.11. 2009 року, ОСОБА_1 є
власником земельної ділянки площею 0,1200
га, розташованої по АДРЕСА_3 (а.с.20).

З повідомлення начальника ВДАІ
Каховського РВ УМВС України в
Херсонській області №5549 від 11.12.2013 року
вбачається, що ОСОБА_4, згідно свідоцтву
про реєстрацію НОМЕР_2 від 30.06.2011 року на
праві власності належить причіп
ПКМФ8904, держномер НОМЕР_1, 2011 року
випуску (а.с.46).

Відповідно договору купівлі-продажу
від 15.04.2013 року ОСОБА_4 придбано
зе-мельну ділянку, площею 0,0918 га,
розташовану за адресою : АДРЕСА_1
(а.с.178-179).

Згідно свідоцтву про право власності
від 06.08.2013 року ОСОБА_4 є власником
житлового будинку АДРЕСА_1, загальною
площею 293,2 кв.м. та житловою площею 64,6
кв.м. (а.с. а.с.180-181).

У відповідності до висновку судової
будівельно-технічної експертизи №4 від
28.02.2014 року, вартість закінченого
будівництва житлового будинку та
господарських споруд, розташованих по
АДРЕСА_1 складає 1 213 327 грн (а.с.а.с.76-83).

Статтею 60 СК України встановлено, що
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) са-мостійного
заробітку (доходу). Вважається, що кожна
річ, набута за час шлюбу, крім речей
індиві-дуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Статтею 63 СК України
встановлено, що дружина та чоловік
мають рівні права на володіння,
користування і розпоряджання майном,
що належить їм на праві спільної
сумісної власності, якщо ін-ше не
встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст.69 СК України
встановлено, що дружина і чоловік мають
право на поділ майна, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
незалежно від розірвання шлюбу.

Суб'єктивне право на поділ
майна, що перебуває на праві спільної
сумісної власності по-дружжя, належить
кожному з них незалежно від того, в який
момент здійснюється поділ: під час
шлю-бу або після його розірвання. Поділ
може бути здійснений як за
домовленістю подружжя, так і за
судо-вим рішенням. В основу поділу
покладається презумпція рівності
часток подружжя, яка може бути
спростована домовленістю подружжя або
судовим рішенням.

Частинами 1,2 ст.70 СК
України встановлено, що у разі поділу
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не ви-значено домовленістю
між ними або шлюбним договором.

Статтею 71 СК України
встановлено, що майно, що є об'єктом
права спільної сумісної влас-ності
подружжя, ділиться між ними в натурі.
Якщо дружина та чоловік не домовилися
про порядок поділу майна, спір може
бути вирішений судом. При цьому суд
бере до уваги інтереси дружини,
чоло-віка, дітей та інші обставини, що
мають істотне значення. Неподільні
речі присуджуються одному з подружжя,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними. Речі для професійних занять
присуджу-ються тому з подружжя, хто
використовував їх у своїй професійній
діяльності. Вартість цих речей
вра-ховується при присудженні іншого
майна другому з подружжя. Присудження
одному з подружжя гро-шової
компенсації замість його частки у
праві спільної сумісної власності на
майно, зокрема на житло-вий будинок,
квартиру, земельну ділянку,
допускається лише за його згодою, крім
випадків, передба-чених Цивільним
кодексом України. Присудження одному з
подружжя грошової компенсації можливе
за умови попереднього внесення другим
із подружжя відповідної грошової суми
на депозитний раху-нок суду.

Відповідно до ч.3 ст.372 ЦК
України, у разі поділу майна між
співвласниками право спільної
сумісної власності на нього
припиняється.

Суд, з урахуванням позиції
представника відповідача ОСОБА_3, яка
не заперечувала проти задоволення
вимог ОСОБА_1 щодо визнання права
власності на ? частину спільного майна,
вва-жає обгрунтованими вимоги
первісного позивача ОСОБА_1, щодо
визнання за нею права власно-сті на ?
частину майна подружжя, а саме на: ?
частину житлового будинку з
господарськими спору-дами,
розташованими по АДРЕСА_2; ? частину
земельної ділянки, розташованої по
АДРЕСА_2; ? частину житлового будинку
АДРЕСА_1; ? земельної ділянки,
розташованої по АДРЕСА_1; ? частину
причіпу ПКМФ8904, держномер НОМЕР_1, 2011
року ви-пуску, оскільки вказане майно
було придбане подружжям в період шлюбу
і є об'єктом спільної суміс-ної
власності (ст.61 СК України). Що
стосується вимог позивачки ОСОБА_1 щодо
визнання за нею права власності на
частину земельної ділянки,
розташованої в АДРЕСА_3, то суд вважає
ці вимоги безпідставними, оскільки
вказана ділянка в ці-лому належить
самій ОСОБА_1, і її право власності
ніким не оспорюється.

Зустрічний позов ОСОБА_4 суд вважає
необгрунтованим, оскільки, в порушення
ви-мог ст.60 ЦПК України, згідно якій
кожна сторона по справі повиннна
довести відповідними доказами ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог та заперечень,
ОСОБА_4, поси-лаючись на придбання
житлового будинку з господарськими
спорудами та земельної ділянки,
розта-шованих по АДРЕСА_1, після
припинення фак-тичних сімейних
відносин з ОСОБА_1 і за окремі власні
кошти, жодним чином не довів
відповід-ними доказами, що придбання
ним вищезазначених спірних земельної
ділянки та житлового будинку з
господарськими спорудами відбулося за
час його окремого проживання після
фактичного припинен-ням шлюбних
відносин з ОСОБА_1 і тільки за його
особисті кошти.

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 надали
пояснення, що їм відомо про проблеми в
житті подружжя ОСОБА_1, і про те, що
ОСОБА_4 став мешкати ок-ремо від ОСОБА_1,
при цьому, жоден з вказаних свідків не
навів суду про факт окремого прид-бання
ОСОБА_4 спірної земельної ділянки та
житлового будинку по АДРЕСА_1. Не
підтвердили свідки, взагалі, і факт
припинення шлюбних відносин подружжям
ОСОБА_4.

Не може суд залишити поза увагою і те,
що вартість земельної ділянки по
АДРЕСА_1, придбаної ОСОБА_4 становить за
дого-вором купівлі-продажу 14 504 грн 40
коп і вартість житлового будинку
АДРЕСА_1 за висновками судової
будівельно-технічної експертизи, на
момент її проведення і з урахуванням
фактично виконаних робіт, становить 938
760 грн, і позивач за зустрічним позовом
ОСОБА_4, посилаючись на припинення
шлюбних відносин з березня 2013 року,
жодним чином не довів, що ви-щенаведені
грошові кошти були його окремим
самостійним накопиченням за цей
короткий термін, і були отримані ним
після припинення шлюбних відносин, що
свідчило про те, що вказані кошти не є
спільними коштами подружжя.

Таким чином, суд вважає позицію ОСОБА_4
надуманою, а його позов
необгрунтованим і таким, що слід
залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої постановлено рішення,
суд присуд-жує з другої сторони всі
судові витрати.

Оскільки при подачі позову до суду
позивачкою ОСОБА_1 було сплачено
судовий збір в загальній сумі 345 грн (230 +
115), згідно квитанціям від 28.11.2013 року
№18/31 та №19/33, рішення прийнято на
користь позивачки ОСОБА_1, тому дані
судові витрати слід стягнути з
відповідача ОСОБА_4 на користь
позивачки та стягнути з останнього
частину судового збору на користь
держави в сумі 3 096 грн (3 441 - 345). Сплачені
позивачкою ОСОБА_1 витрати на
проведення судової
будівельно-технічної експертизи в сумі
5 000 грн (квитанція №4- від 04.02.2014 року)
під-лягають стягненню на її користь з
відповідача ОСОБА_4.

Керуючись ст.ст. ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212,
214-215, 218 ЦПК України, суд -

у х
в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ
спільного майна подружжя -
задовольнити частково.

Визнати об'єктами спільного майна
подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_1 :

-земельну ділянку, площею 443 кв.м.,
розташовану по АДРЕСА_2;

-житловий будинок АДРЕСА_2, до складу
якого входить: житловий будинок літ
«А», загальною площею 72,2 кв.м., житловою
площею 42,7 кв.м., господарча прибудова
(2007), розміром 3,78 х 9,96 м, навіс (2007р),
розміром 2,10 х 1,74 м, гараж (2007), розміром
3,98 х 6,03м, альтанка (2007р), розмі-ром 3,80 х
3,10м, вбиральня-душ (2007), розміром 2,56 х
1,55м, навіс (2007р) розміром 1,95 х 9,86м;

-земельну ділянку, площею 0,0918 га,
розташовану по АДРЕСА_1.

-житловий будинок АДРЕСА_1, до складу
якого входить: житловий будинок «А»,
загальною площею 293,2 кв.м., житловою
площею 64,6 кв.м., при ньому підвал «під
А», ганок «а», вхід в підвал «а1».

-причіп ПГМФ8904, державний номерний знак
НОМЕР_1, 2011 року випуску, поділивши
вказане майно між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в
рів-них частках - по 1/2 частці.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на:

-1/2 частину земельної ділянки, площею 443
кв.м. розташованої по АДРЕСА_2.

-1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_2,
до складу якого входить: житловий
будинок літ «А», загальною площею 72,2
кв.м., житловою площею 42,7 кв.м.,
господарча прибудова (2007), розміром
3,78х9,96 м, навіс (2007р), розміром 2,10х1,74 м,
гараж (2007), розміром 3,98х6,03м, альтанка
(2007р), розміром 3,80х3,10м, вбиральня-душ
(2007), розміром 2,56х1,55м, навіс (2007р)
розміром 1,95х9,86м.

-1/2 частину земельної ділянки, площею
0,0918 га, розташованої по АДРЕСА_1.

-1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1,
до складу якого входить: житловий
будинок «А», загальною площею 293,2 кв.м.,
житловою площею 64,6 кв.м., при ньому
підвал «під А», ганок «а», вхід в підвал
«а1».

-1/2 частину причіпу ПГМФ8904, державний
номерний знак НОМЕР_1, 2011 року випуску.

Припинити право спільної сумісної
власності ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на :

-земельну ділянку, площею 443 кв.м.,
розташовану по АДРЕСА_2;

-житловий будинок АДРЕСА_2, до складу
якого входить: житловий будинок літ
«А», загальною площею 72,2 кв.м., житловою
площею 42,7 кв.м., господарча прибудова
(2007), розміром 3,78х9,96 м, навіс (2007р),
розміром 2,10х1,74 м, гараж (2007), розміром
3,98х6,03м, альтанка (2007р), розміром 3,80х3,10м,
вбиральня-душ (2007), розміром 2,56х1,55м,
навіс (2007р) розміром 1,95х9,86м;

-земельну ділянку, площею 0,0918 га,
розташовану по АДРЕСА_1; житловий
будинок АДРЕСА_1, до складу якого
входить: житловий бу-динок «А»,
загальною площею 293,2 кв.м., житловою
площею 64,6 кв.м., при ньому підвал «під
А», га-нок «а», вхід в підвал «а1».

-причіп ПГМФ8904, державний номерний знак
НОМЕР_1, 2011 року випуску.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1
судові витрати: сплачений судовий збір
в сумі 345 грн, витрати на проведення
судової будівельно-технічної
експертизи в сумі 5 000 грн, а всього: 5 345
грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави
судовий збір в сумі 3 096 грн.

В решті інших позовних вимог ОСОБА_1 -
відмовити.

У задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_4 до ОСОБА_11 про визнання
майна особистою власністю - відмовити.

Апеляційна скарга на
рішення суду може бути подана протягом
десяти днів з дня його про-голошення
через Каховський міськрайонний суд
Херсонської області. Особи, які брали
участь у спра-ві, але не були присутніми
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
пода-ти апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасова-но, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
О. Є. Терещенко