АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/8065/2014
Головуючий в 1-й інстанції - Морозов М.О.
Доповідач-Чобіток А.О.
Рішення

Іменем
України

21 серпня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В.,Ящук Т.І.

при секретарі - Лужецькій І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 27 грудня 2013 року в справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання повнолітньої
дитини,-

в с т а н
о в и л а:

В жовтні 2013 року позивач пред»явив
вказаний позов до відповідача та
зазначав,що відповідач є його
батьком,який з 2007 року проживає окремо
після розірвання шлюбу з матір»ю
ОСОБА_5

Оскільки він проживав з матір»ю і
знаходився на її утриманні за рішенням
Святошинського районного суду м. Києва
з батька на його утримання стягувалися
аліменти у розмірі 500 грн. щомісяця до
його повноліття.

Посилаючись на те,що з 01 вересня 2013 року
він навчається на денному відділенні
Приватного Вищого навчального закладу
«Міжнародний коледж Святого Луки» на
платній основі зі строком закінчення
навчання 30 червня 2014 року і не має
можливості працювати та забезпечувати
себе самостійно,через що потребує
матеріальної допомоги з боку
батька,просив стягнути з останнього на
його користь аліменти у розмірі 1000 грн.
з моменту пред»явлення позову до
закінчення навчання - 30 червня 2014 року.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 27 грудня 2013 року позов
задоволено. Ухвалено стягнути з
відповідача на користь позивача
аліменти на утримання в твердій
грошовій сумі у розмірі 1000 грн.
щомісячно,починаючи з 23 жовтня 2013 року
і до закінчення ним навчання у
Приватному Вищому навчальному закладі
«Міжнародний коледж Святого Луки»
однак не триваліше 4 жовтня 2018 року.

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позову. Зазначає, що розмір
призначених до виплати аліментів не
співмірний з його доходами.

Вислухавши доповідь судді,
пояснення відповідача , обговоривши
доводи апеляційної скарги, обставини
справи , колегія суддів приходить до
наступного.

Встановлено, що ОСОБА_5 і ОСОБА_2
перебували у шлюбі з 25.09.1993 року по
14.09.2007 року , від якого мають сина ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі рішенням Святошинського
районного суду м. Києва від 10 грудня 2007
року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5
стягувались аліменти на утримання сина
ОСОБА_3 у сумі 500 грн. щомісячно до
досягнення останнім повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_3 досяг
повноліття.

Відповідно до довідки Приватного
Вищого навчального закладу
«Міжнародний коледж СвятогоЛуки»,
ОСОБА_3 з 02.09.2013 року по 30.06.2014 року є
студентом вказаного закладу.

Згідно з договором про навчання від
02.09.2013 року , укладеним між ОСОБА_5 про
навчання ОСОБА_3, загальна вартість
освітньої послуги становить 11 000 грн. 00
коп..

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 213 ЦПК
України, законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Стягуючи з відповідача на користь
ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1000 грн.
щомісячно, починаючи з 23 жовтня 2013 року
і до закінчення останнім навчання у
Приватному Вищому навчальному закладі
«Міжнародний коледж Святого Луки»
однак не триваліше 04 жовтня 2018 року, суд
виходив з того, що повнолітній син
ОСОБА_2 проходить навчання на платній
основі, в зв»язку з чим потребує
матеріальної допомоги з боку батька у
визначеному розмірі .

Проте в повному обсязі з таким
висновком суду колегія суддів
погодитись не може, оскільки до нього
суд прийшов з порушенням норм
матеріального права, що регулюють
правовідносини, що виникли між
сторонами.

Відповідно до статті 199 Сімейного
Кодексу України , якщо повнолітні
дочка, син продовжують навчання і у
зв»язку з цим потребують матеріальної
допомоги, батьки зобов»язані
утримувати їх до досягнення двадцяти
трьох років за умови, що вони можуть
надавати матеріальну допомогу. Право
на утримання припиняється у разі
припинення навчання.

Аналіз зазначеної норми закону
свідчить про те, що право на утримання
невід»ємно пов»язане із навчанням.

Як вбачається з позовних вимог
ОСОБА_3, то останній просив суд стягнути
з відповідача на його користь аліменти
у розмірі 1000 грн. з моменту
пред»явлення позову і до закінчення
навчання - 30 червня 2014 року, що
відповідає договору про навчання від
02.09.2013 року та довідці Приватного
Вищого навчального закладу
«Міжнародний коледж Святого Луки».

Однак, стягуючи з відповідача
на користь позивача аліменти у розмірі
1000 грн. щомісячно, починаючи з 23 жовтня
2013 року і до закінчення останнім
навчання у Приватному Вищому
навчальному закладі «Міжнародний
коледж Святого Луки» однак не
триваліше 04 жовтня 2018 року , суд на
вказане уваги не звернув, в зв»язку з
чим в цій частині рішення суду підлягає
зміні.

При цьому, враховуючи ту
обставину, що відповідно до ст. 180 СК
України, обов»язок утримувати дитину є
рівною мірою обов»язком як матері, так
і батька, причому обов»язком особистим,
колегія суддів приходить до висновку
про зміну рішення суду і в частині
розміру аліментів шляхом визначення її
суми у розмірі 500 грн. 00 коп..

Відповідно до статті 182 Сімейного
Кодексу України при визначенні
розміру аліментів суд враховує стан
здоров»я та матеріальне становище
дитини; стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів;
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина; інші
обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, надавши
докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60
ЦПК України.

Зазначаючи про те, що суд першої
інстанції при ухваленні рішення не
врахував його матеріальне становище,
будь-яких доказів неспроможності у
розумінні ст. 182 СК України надавати
сину матеріальну допомогу, ОСОБА_2 не
надав та на наявність таких не вказав.

Таким чином доводи апеляційної скарги
про відсутність підстав щодо стягнення
з нього аліментів на утримання сина, на
увагу не заслуговують.

Керуючись ст.ст. 304,307,309,313,314,316,319
ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і
ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Заочне рішення Святошинського
районного суду м. Києва від 27 грудня 2013
року змінити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1),
уродженця м. Шахтарськ Донецької
області, проживаючого в АДРЕСА_1, на
користь його повнолітнього сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти в розмірі
500 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 23
жовтня 2013 року і до закінчення ОСОБА_3
навчання у Приватному Вищому
навчальному закладі «Міжнародний
коледж Святого Луки» - 30 червня 2014
року.

В решті рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -
Судді -