Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.08.2014 Справа №607/7266/14-ц Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області в складі:

головуючої
Герчаківської О.Я.,

з участю
секретаря Рихліцької О.А.,

представника
позивача ОСОБА_1,

відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя
особа, що не заявляє самостійних вимог -
ОСОБА_6, про звернення стягнення на
предмет іпотеки, -

в с т а н о в и в :

ПАТ «Дельта Банк» звернулося в суд з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, третя особа, що не заявляє
самостійних вимог - ОСОБА_6, про
звернення стягнення на предмет
іпотеки. В обґрунтування позовних
вимог позивач зазначив, що 15 липня 2008
року між ТзОВ «Український промисловий
банк» та ОСОБА_6 був укладений
кредитний договір №263-009/ФКВ-08, згідно з
умовами якого банк надав позичальнику
кредитні кошти в розмірі 60 000,00 дол. США
з розрахунку 12,30% річних на строк з 15
липня 2008 року по 12 липня 2023 року. 30
червня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк»,
АТ «Дельта Банк» та Національним
банком України було укладено Договір
про передачу активів та кредитних
зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на
користь АТ «Дельта Банку», згідно якого
Укрпромбанк передає (відступає) Дельта
банку право вимоги за кредитними та
забезпечувальними договорами, що
забезпечують виконання кредитним
зобов'язань перед Національним банком,
внаслідок чого Дельта Банк замінює
Укрпромбанк як кредитора (стає новим
кредитором) у зазначених зобов'язаннях,
а згідно з п.4.2 внаслідок передачі
Укрпромбанком Дельта банку прав вимоги
до боржників, Дельта Банку переходить
(відступається) право вимагати (замість
Укпромбанку) від боржників повного,
належного та реального виконання
обов'язків за кредитними та
забезпечувальними договорами. Таким
чином, ПАТ «Дельта Банк» набуло право
вимоги за кредитним договором
№263-009/ФКВ-08 від 15 липня 2008 року.
Виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором забезпечується
іпотекою відповідно до укладеного між
ТОВ «Укпромбанк» та ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 іпотечного договору
№б/н від 16 липня 2008 року, згідно з яким
предметом іпотеки є: квартира АДРЕСА_1.
Зазначена квартира складається із
трьох жилих кімнат, житлова площа 40,7
кв.м., загальна площа 63,3 кв.м.
Позичальник умови кредиту належним
чином не виконує, про що неодноразово
повідомлялася, в тому числі шляхом
відправлення письмової вимоги про
виконання зобов'язань згідно умов
кредитного договору, однак
зобов'язання не виконуються, у зв'язку з
чим, станом на 23 квітня 2014 року за
відповідачем наявна заборгованість у
сумі: 842 844,41 грн., з яких: тіло кредиту - 633
242,18 грн.; відсотки - 193 411,88 грн.; комісія
за ведення кредиту - 16 190,36 грн. За
вказаних обставин, позивач просить суд
в рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором, що складає 842 844,41
грн., звернути стягнення на предмет
іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1
(зазначена квартира складається із
трьох жилих кімнат, житлова площа 40,7
кв.м., загальна площа 63,3 кв.м.), та
стягнути з відповідачів в користь
позивача витрати по сплаті судового
збору у розмірі 3654,00 грн.

Представник позивача ПАТ «Дельта Банк»
в судовому засіданні позовні вимоги, з
урахуванням поданих уточнень,
підтримала, просила суд в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором, що складає 842 844, 41 грн.,
звернути стягнення на предмет іпотеки,
а саме: квартиру АДРЕСА_1, шляхом
продажу предмета іпотеки на публічних
торгах у межах процедури виконавчого
провадження. Додатково пояснила, що дія
Закону України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті» не поширюється на
стадію винесення судового рішення, а
може бути застосована після винесення
судом рішення в процесі його
примусового виконання.

Відповідач ОСОБА_2 заперечив щодо
задоволення заявлених позовних вимог.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
третя особа ОСОБА_6 в судове засідання
не з'явилися з невідомої на те суду
причини, хоча про день та час судового
розгляду повідомлялися належним чином.
Будь-які відомості про неможливість
останніх прибути в судове засідання в
матеріалах справи відсутні, а тому суд
вважає, що їх неявка у судове засідання
без поважних причин не перешкоджає
розгляду справи.

Заслухавши пояснення учасників
судового процесу, дослідивши та
оцінивши докази по справі, суд
приходить встановив наступне.

15 липня 2008 року між ТзОВ «Український
промисловий банк» (Банк) та ОСОБА_6
(Позичальник) був укладений кредитний
договір №263-009/ФКВ-08, згідно з умовами
якого Банк надав Позичальнику кредитні
кошти на споживчі цілі в розмірі 60 000,00
дол. США з розрахунку 12,30% річних на
строк з 15 липня 2008 року по 12 липня 2023
року.

Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа зобов'язується надати грошові
кошти позичальнику у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити відсотки, розмір та
порядок отримання яких встановлюється
договором або законодавством. Якщо в
зобов'язанні встановлений строк його
виконання, то воно підлягає виконанню в
цей строк. У разі порушення
зобов'язання, настають правові
наслідки, зокрема, сплата неустойки
(пені) (ст. 530 ЦК України). В силу ст.536 ЦК
України за користування чужими
грошовими коштами боржник зобов'язаний
сплачувати проценти, розмір яких
встановлюється договором, законом або
іншими актами цивільного судочинства.
Відповідно до ст.610 ЦК України,
порушення зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно довідки б/н від 23 квітня 2014 року,
виданої начальником Управління
супроводження операцій фізичних осіб
АТ «Дельта Банк», заборгованість по
кредитному договору №263-009/ФКВ-08 станом
на 23 квітня 2014 року складає 73497 дол. США,
що згідно курсу НБУ в еквіваленті
складає 826654,05 грн., в тому числі: тіло
кредиту - 56300,94 дол. США, що еквівалентно
633242,18; відсотки - 17196,06 дол. США, що
еквівалентно 193411,88 грн.; комісія за
ведення кредитку 16190,36 грн.

Таким чином, Позичальник належним
чином не виконує своїх зобов'язань за
кредитним договором щодо повернення
отриманих в кредит грошових коштів та
відсотків за їх користування.

Виконання ОСОБА_6 зобов'язань за
вищевказаним кредитним договором
забезпечено іпотекою.

Відповідно до укладеного між ТОВ
«Український промисловий банк» та
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
іпотечного договору від 16 липня 2008
року, посвідченого приватним
нотаріусом Тернопільського міського
нотаріального округу ОСОБА_10,
предметом іпотеки є: квартира АДРЕСА_1.
Зазначена квартира складається із
трьох жилих кімнат, житлова площа 40,7
кв.м., загальна площа 63,3 кв.м.

30 червня 2010 року між ПАТ «Дельта Банк»
ТОВ «Український промисловий банк», та
Національним банком України було
укладено Договір про передачу Активів
та Кредитних зобов'язань Укрпромбанку
на користь Дельта Банку, згідно якого
Укрпромбанк передає (відступає) Дельта
банку права вимоги за кредитними та
забезпечувальними договорами, що
забезпечують виконання кредитним
зобов'язань перед Національним банком,
внаслідок чого Дельта Банк замінює
Укрпромбанк як кредитора (стає новим
кредитором) у зазначених зобов'язаннях,
а згідно з п.4.2 внаслідок передачу
Укрпромбанком Дельта банку прав вимоги
до боржників, дельта Банку переходить
(відступається) право вимагати (замість
Укпромбанку) від боржників повного,
належного та реального виконання
обов'язків за кредитними та
забезпечувальними договорами. Таким
чином, ПАТ «Дельта Банк» набуло право
вимоги за кредитним договором
№263-009/ФКВ-08 від 15 липня 2008 року.

23 квітня 2014 року ПАТ «Дельта Банк»
звертався до відповідачів ОСОБА_2,
ОСОБА_3,. ОСОБА_4, ОСОБА_5 із досудовими
вимогами про сплату заборгованості по
кредитному договору №263-009/ФКВ-08 від 15
липня 2008 року, однак на час розгляду
справи судом, зобов'язання за даним
договором по сплаті виниклої
заборгованості не виконані.

Згідно із ст.33 Закону України «Про
іпотеку» у разі невиконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки в рішенні суду зазначається і
спосіб реалізації предмета іпотеки
щляхом проведення публічних торгів або
із застосуванням процедури продажу.

За змістом ч.1, 2 ст.24 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» звернення
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження
здійснюється на підставі рішення суду
в порядку, встановленому законом, або в
позасудовому порядку згідно із цим
Законом. Згідно зі ст.25 Закону у разі
задоволення судом позову про звернення
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження в рішенні
суду зазначаються спосіб реалізації
предмета забезпечувального обтяження
шляхом проведення публічних торгів або
із застосуванням однієї з процедур,
передбачених статтею 26 цього Закону, за
якою одним із способів звернення
стягнення є продаж обтяжувачем
предмета забезпечувального обтяження
шляхом укладення договору
купівлі-продажу з іншою
особою-покупцем.

Відповідно до п.1 Закону України «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті» протягом
дії цього Закону не може бути примусово
стягнуте (відчужене без згоди власника)
нерухоме житлове майно, яке вважається
предметом застави згідно із статтею 4
Закону України «Про заставу» та/або
предметом іпотеки згідно із статтею 5
Закону України «Про іпотеку», якщо таке
майно виступає як забезпечення
зобов'язань громадянина України
(позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що: таке нерухоме
житлове майно використовується як
місце постійного проживання
позичальника/майнового поручителя або
є об'єктом незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна, яке
перебуває в іпотеці, за умови, що у
позичальника або майнового поручителя
у власності не знаходиться інше
нерухоме житлове майно; загальна площа
такого нерухомого житлового майна
(об'єкта незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна) не
перевищує 140 кв. метрів для квартири та
250 кв. метрів для житлового будинку.

Судом встановлено, що квартира по
АДРЕСА_1, загальною площею 63,3 кв.м., була
передана у іпотеку ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 на забезпечення
споживчого кредиту в іноземній валюті,
згідно кредитного договору №263-009/ФКВ-08
від 15 липня 2008 року, є місцем постійного
проживання майнових поручителів, що
вбачається із довідки №1625 від 15 серпня
2014 року, виданої ПП
«ТЕРНОПІЛЬКОМСЕРВІС». Загальна площа
вказаного житла не перевищує 140 кв.м.,
докази наявності у іпотекодавців
іншого житлового майна відсутні та в
судовому засіданні їх не здобуто. Із
врахуванням наведеного, суд приходить
до висновку, що оскільки Законом
України «Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті» введено тимчасову заборону на
примусове звернення стягнення на
нерухоме житлове майно, яке є предметом
іпотеки, а закон, який врегульовуватиме
питання особливостей погашення
основної суми заборгованості,
вираженої в іноземній валюті, порядок
погашення (урахування) курсової
різниці, що виникає у бухгалтерському
та/або податковому обліку кредиторів
та позичальників, а також порядок
списання пені та штрафів, які
нараховуються (були нараховані) на таку
основну суму заборгованості, не
прийнятий, що унеможливлює визначення
суми, на яку слід звернути стягнення,
підстав для задоволення заявлених
позовних вимог немає.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що вимоги ПАТ «Дельта Банк»
про звернення стягнення на предмет
іпотеки, загальна площа якого
(квартира) не перевищує 140 кв. м., яка є
власністю відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, за умови відсутності в
них іншого житлового нерухомого майна,
є безпідставними та задоволенню не
підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
Законом України «Про іпотеку», Законом
України «Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті», постановою Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
ст.ст.530, 536, 610, 1054 ЦК України, ст.ст.88, 209,
213-215, 217, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя
особа, що не заявляє самостійних вимог -
ОСОБА_6, про звернення стягнення на
предмет іпотеки - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуюча
О.Герчаківська