У х в а л а

іменем україни

21 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Ступак О.В., Дьоміної
О.О., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, виселення, зняття з
реєстраційного обліку, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення
Корольовського районного суду м.
Житомира від 02 липня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Житомирської
області від 27 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2012 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулося до суду з указаним позовом,
у якому просив звернути стягнення на
квартиру загальною площею 34,23 кв. м,
житловою площею 18,3 кв. м, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом
продажу та виселення відповідачів та
інших осіб, які в ній проживають, з
указаної квартири зі зняттям з
реєстраційного обліку. Свої вимоги
обґрунтовував тим, що відповідно до
кредитного договору від 30
січня 2008 року № ZRZ0GA00004226 відповідач
отримав у кредит 35 тис.
доларів США, за умови сплати 12 % річних
на суму залишку заборгованості за
кредитом, з кінцевим терміном
повернення до 29 січня 2023 року. На
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором того ж дня між тими
ж сторонами укладено договір іпотеки,
предметом якого визначено належну
відповідачу на праві власності
вищевказану квартиру; ціна предмета
іпотеки - 252 500 грн. Внаслідок
неналежного виконання відповідачем
взятих за кредитним договором
зобов'язань утворилася заборгованість,
яка станом на 17 липня 2012 року становить
78 370, 66 доларів США, що
еквівалентно 626 181 грн 53 коп.

Заочним рішенням Корольовського
районного суду м. Житомира від 02 липня
2013 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Житомирської
області від 27 січня 2014 року, позов
задоволено частково. У рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором у розмірі 78 370, 66
доларів США, що еквівалентно 626 181 грн 53
коп., звернуто стягнення на квартиру
загальною площею 34,23 кв. м, житловою
площею 18,3 кв. м, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1, шляхом продажу ПАТ КБ
«ПриватБанк» з укладенням від імені
ОСОБА_4 договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особо-покупцем. Виселено відповідача з
указаної квартири. У задоволенні решти
вимог позову відмовлено. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі відповідач просить
скасувати судові рішення першої й
апеляційної інстанцій, справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції, обґрунтовуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Задовольняючи позов ПАТ КБ
«ПриватБанк» у частині позовних вимог
про звернення стягнення на предмет
іпотеки та виселення, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд,
дослідивши докази у справі і надавши їм
належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60,
212 ЦПК України, а також, врахувавши
обставини справи, обґрунтовано виходив
з доведеності указаних вимог позову та
наявності правових підстав для їх
задоволення, при цьому правильно
встановив, що заборгованість за
кредитним договором утворилася у
зв'язку з невиконанням відповідачем
належним чином взятих за кредитним
договором зобов'язань.

Розглядаючи спір, який виник між
сторонами у справі, суд правильно
визначився з характером спірних
правовідносин та нормами
матеріального права, які підлягають
застосуванню, повно та всебічно
дослідив наявні у справі докази і надав
їм належну оцінку, правильно встановив
фактичні обставини справи, в
результаті чого ухвалив законне й
обґрунтоване рішення, яке відповідає
вимогам матеріального та
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують,
зводяться до переоцінки доказів, отже,
рішення ухвалено з додержанням норм
процесуального та матеріального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Заочне рішення Корольовського
районного суду м. Житомира від
02 липня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Житомирської
області від 27 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Ступак

О.О. Дьоміна

С.П. Штелик