Справа
№125/1883/14-ц
Провадження №2-о/125/78/14
РІШЕННЯ

Іменем України

30 липня 2014 року м.Бар

Барський районний суд Вінницької
області в складі:

головуючої судді Єрмічової В.В.,

з участю народних засідателів:
Бурятинської Н.І., Матковської Н.Ю.,

з участю секретаря Гутаревич Ж.І.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні цивільну справу за заявою
лікаря-психіатра Комунальної установи
«Барська центральна районна лікарня»
ОСОБА_1 про продовження ОСОБА_2
амбулаторної психіатричної допомоги у
примусовому порядку

встановив:

Заявник - лікар-психіатр Комунальної
установи «Барська центральна районна
лікарня» ОСОБА_1 звернувся до суду з
заявою про продовження ОСОБА_2
амбулаторної психіатричної допомоги у
примусовому порядку обгрунтовуючи тим,
що останній хворіє психічним
захворюванням з поставленим діагнозом:
психічний (шизофреноподібний) розлад,
обумовлений вживанням коноплі,
перебуває під диспансерним наглядом.
На підставі рішень суду на даний час
ОСОБА_2 надається амбулаторна
психіатрична допомога в примусовому
порядку. У разі припинення
психіатричної допомоги наступить
погіршення його психічного стану.
Оскільки ОСОБА_2 має нестійкий настрій,
неадекватну поведінку, яка
супроводжується негативним та
небезпечним відношенням до його матері
та оточуючих, підтримуюче лікування
самостійно не приймає, тому 24.05.2014 року
лікар-психіатр запропонував ОСОБА_2
дати згоду на нагляд та амбулаторне
лікування, однак хворий відмовився
надати на це згоду. 24.05.2014 року останній
був оглянутий комісією лікарів
психіатрів КУ «Барська ЦРЛ», яка
підтвердила доцільність подальшого
диспансерного нагляду та
амбулаторного лікування в примусовому
порядку. Тому лікар-психіатр КУ
«Барська центральна районна лікарня»
ОСОБА_1 просить продовжити ОСОБА_2
амбулаторне лікування в примусовому
порядку.

Заявник - лікар-психіатр КУ «Барська
ЦРЛ» ОСОБА_1 в судовому засіданні
заявлену вимогу підтримав та наполягав
на її задоволенні.

Прокурор Леонов А.С. вважає, що є усі
підстави для задоволення заяви про
продовження ОСОБА_2 амбулаторної
психіатричної допомоги у примусовому
порядку.

ОСОБА_2 в судовому засіданні не
заперечував проти задоволення заяви
про продовження амбулаторної
психіатричної допомоги щодо нього у
примусовому порядку.

Заслухавши пояснення заявника, думку
прокурора, ОСОБА_2, дослідивши письмові
докази, які містяться в матеріалах
справи, суд приходить до висновку, що
заявлену вимогу необхідно
задовольнити з наступних підстав.

Згідно ухвали Вінницького міського
суду Вінницької області від 25.03.2013 року
ОСОБА_2 продовжено амбулаторне
примусове лікування як захід медичного
характеру (а.с.2).

Вищевказаним рішення суду встановлено,
що згідно постанови Барського
районного суду Вінницької області від
06.04.2012 року до ОСОБА_2 застосовано
примусові заходи медичного характеру у
виді госпіталізації до психіатричного
заходу з загальним режимом нагляду.

21.06.2012 року ОСОБА_2 був представлений на
ЛКК, згідно висновку якого було
рекомендовано продовжити примусове
лікування як захід медичного
характеру.

06.09.2012 року ОСОБА_2 був представлений на
ЛКК, згідно висновку якого
рекомендовано за станом здоров'я
змінити примусове лікування на
амбулаторне примусове лікування як
захід медичного характеру.

26.09.2012 року Ленінським районним судом
м.Вінниці за заявою ВОПНЛ ім.акад.
О.І.Ющенка замінено примусове
стаціонарне лікування зі звичайним
режимом нагляду на амбулаторне
примусове лікування як захід медичного
характеру.

28.09.2012 року у супроводі матері ОСОБА_2
був виписаний з відділення на
примусове амбулаторне лікування за
місцем проживання. Вдома підтримуюче
лікування останній не приймав. Стан
його здоров`я погіршився. Останній
відмовлявся від їжі, їв зубну пасту,
стружку заліза, не спав, був злісний,
конфліктний, відмовлявся відвідувати
дільничного психіатра.

Згідно рішення Вінницького міського
суду від 01.03.2013 року ОСОБА_2 був
госпіталізований до ВОПНЛ
ім.ак.О.І.Ющенка в примусовому порядку.

Згідно рішення Барського районного
суду Вінницької області від 23.12.2013 року
ОСОБА_2 продовжено амбулаторне
примусове лікування як захід медичного
характеру (а.с.3).

Вказаним рішенням суду встановлено, що
ОСОБА_2 перебуває під диспансерним
наглядом лікаря-психіатра Комунальної
установи «Барська центральна районна
лікарня» з 10.10.2012 року. Неодноразово
перебував на стаціонарному лікуванні в
сьомому відділенні ВОПНЛ ім.Ющенка,
психіатричному відділенні КУ «Барська
ЦРЛ». Остання госпіталізація у сьомому
відділенні ВОПНЛ ім.Ющенка проводилась
з 25.12.2013 року по 25.03.2014 року, де ОСОБА_2
перебував на примусовому лікуванні.

24.05.2014 року лікарем-психіатром
Комунальної установи «Барська
центральна районна лікарня» ОСОБА_1
було запропоновано ОСОБА_2 дати згоду
на нагляд та амбулаторне лікування,
однак останній згоди на це не надав.

Згідно висновку акта комісії
лікарів-психіатрів на особу, яка
перебуває на примусових заходах
медичного характеру №5 від 24.05.2014 року
ОСОБА_2 за станом здоров`я потребує
продовження амбулаторної примусової
психіатричної допомоги як заходу
медичного характеру (а.с.4-9).

Встановлено, що захворювання ОСОБА_2
носить хронічний характер з частими
загостреннями та періодичними
психотичними станами і потребує
постійного амбулаторного лікування,
останній підтримуючого лікування
самостійно не приймає та у разі
припинення надання психіатричної
допомоги може наступити погіршення
його психічного стану. Останній
проінформований про свій стан та
необхідність продовження курсу
лікування. ОСОБА_2 потребує продовження
амбулаторної психіатричної допомоги у
примусовому порядку без його
усвідомленої згоди, оскільки він має
тяжкий розлад у формі зазначеного
діагнозу, в силу якого змінюється його
поведінка та він може заподіяти значну
шкоду своєму здоров'ю, у зв'язку з
погіршенням психічного стану у разі
ненадання йому психіатричної допомоги.

Відповідно до ч.1 ст.279 ЦПК України за
умов, визначених Законом України «Про
психіатричну допомогу», заява
лікаря-психіатра про надання особі
амбулаторної психіатричної допомоги
та її продовження в примусовому
порядку подається до суду за місцем
проживання особи.

Згідно ч.2 ст.12 Закону України «Про
психіатричну допомогу» амбулаторна
психіатрична допомога може надаватись
без усвідомленої згоди особи або без
згоди її законного представника у разі
встановлення у неї тяжкого психічного
розладу. Внаслідок чого вона завдасть
значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку
з погіршенням психічного стану у разі
ненадання їй психіатричної допомоги.
Амбулаторна психіатрична допомога без
її усвідомленої згоди або без згоди її
законного представника надається
лікарем-психіатром в примусовому
порядку за рішенням суду.

Згідно ч.4 ст.12 Закону України «Про
психіатричну допомогу» особа, якій
надається амбулаторна психіатрична
допомога в примусовому порядку,
повинна оглядатись лікарем-психіатром
не рідше одного разу на місяць, а
комісією лікарів-психіатрів не рідше
одного разу на шість місяців для
вирішення питання про продовження чи
припинення надання їй такої допомоги.

У разі необхідності продовження
надання особі амбулаторної
психіатричної допомоги в примусовому
порядку понад шість місяців
лікар-психіатр повинен надіслати до
суду за місцем проживання особи заяву
про продовження надання особі
амбулаторної психіатричної допомоги.

Керуючись ст.ст.5,10,60,212,213,279,281-286 ЦПК
України, ч.ч.2,4 ст.12 Закону України «Про
психіатричну допомогу населенню» із
змінами та доповненням від 22.02.2000 року
№1489-III, суд

вирішив:

Заяву лікаря-психіатра Комунальної
установи «Барська центральна районна
лікарня» ОСОБА_1 про продовження
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителю АДРЕСА_1,
амбулаторної психіатричної допомоги у
примусовому порядку, задовольнити.

Продовжити ОСОБА_2 амбулаторну
психіатричну допомогу в примусовому
порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя:

Народні засідателі: Бурятинська Н.І.

Матковська Н.Ю.