Ухвала

іменем україни

02 вересня 2014 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Кузнєцов В.О.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 11 березня 2014 року та ухвалу
колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду м.
Києва від 04 червня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: Головне
управління юстиції у м. Києві, про
визнання права на спадкування за
законом у четверту чергу, зміну
черговості одержання права на
спадкування разом із спадкоємцями
першої черги,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася в суд із зазначеним
вище позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, обґрунтовуючи свої позовні
вимоги тим, що на момент смерті ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, вона проживала з ним
однією сім'єю понад п'яти років з
березня 2003 року по день смерті, що є
підставою для визнання за нею права на
спадкування за законом у четверту
чергу. Через тяжку хворобу та похилий
вік ОСОБА_7 перебував у безпорадному
стані і виключно вона одноособово
тривалий час опікувалася ним, надавала
матеріальну та іншу необхідну
допомогу. У зав'язку із зазначеним
просила позов задовольнити.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 11 березня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду м. Києва від
04 червня 2014 року, у задоволені позову
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
ухвалені у справі судові рішення
скасувати та ухвалити нове, яким позов
задовольнити, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про перевагу одних
доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної
інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК
України, повно, всебічно досліджено і
оцінено обставини у справі, надані
сторонами докази, правильно визначено
юридичну природу спірних
правовідносин та закон, який їх
регулює.

Суд першої інстанції, з висновками
якого погодився й апеляційний суд,
дійшов обґрунтованого висновку про
відмову у задоволені позову ОСОБА_2,
оскільки станом на 23 липня 2004 року
покійний ОСОБА_7 перебував у шлюбі з
іншою жінкою, ОСОБА_2 із ОСОБА_7
перебували у зареєстрованому шлюбі з 20
квітня 2005 року по 29 листопада 2007 року.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів, на правильність
висновків судів вони не впливають та їх
не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: Головне
управління юстиції у м. Києві, про
визнання права на спадкування за
законом у четверту чергу, зміну
черговості одержання права на
спадкування разом із спадкоємцями
першої черги.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних
В.О. Кузнєцов

і кримінальних справ