Справа № 346/4235/14-ц
Коломийський міськрайонний суд
Івано-Франківської області
у складі: головуючого-судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право на
користування житлом, -
31 липня 2014 року позивачка звернулася з
даним позовом до суду, підтримуючи який
в судовому засіданні пояснила, що вона
є власником домоволодіння АДРЕСА_2.
Право власності на зазначений будинок
зареєстровано за нею 19 травня 2014 року
на підставі рішення Коломийського
міськрайонного суду від 03 грудня 2013
Весною 2009 р., вона із
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, перестарілою,
одинокою жителькою АДРЕСА_2, домовилися
про те, що вона буде доглядати за
ОСОБА_3. Догляд за нею був необхідний,
так як вона часто хворіла і була не в
силі проживати самостійно. До жовтня
вказаного року вона доглядала за нею та
надавала її всю життєво-необхідну
допомогу без оформлення будь-яких
документів. Так як у ОСОБА_3 з кожним
днем погіршувався стан здоров'я, то 13
жовтня 2009 р. вона оформила заповіт та
призначила її своїм спадкоємцем.
Усвідомлюючи свій обов'язок по
утриманню та догляду ОСОБА_3, вона
виконувала всі роботи по утриманню в
належному чині будинку та
господарства, обробляла земельну
У вересні 2011 р. ОСОБА_3 важко захворіла і
злягла, не могла самостійно
підніматись та рухатись, перебувала в
лежачому положенні, але вона
продовжувала доглядати за нею до її
Одного дня вона прийшла надавати
ОСОБА_3 допомогу та побачила, що в
будинку знаходилась гр. ОСОБА_2 із
своїми дітьми, жителька с. Скопівка, яка
являється дружиною племінника ОСОБА_3
Вона на той час знайшла ключ і
самовільно зайшла в будинок. На її
вимогу покинути приміщення вона не
реагувала, а виражалась в її сторону
нецензурною лайкою та погрожувала
фізичною розправою, мотивуючи тим, що
вона родичка і вона має доглядати за
одинокою, хоча остання була проти.
ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 померла. Після її
смерті відкрилася спадщина на
будинковолодіння АДРЕСА_2.
Право власності на спадкове
будинковолодіння вона зареєструвала
19.05.2014 року на підставі рішення
Коломийського міськрайонного суду від
03 грудня 2013 року.
По факту неправомірних дій
відповідачки вона зверталася із заявою
до Коломийського МВ УМВС, однак
отримала висновок про те, що між ними
існують цивільно-правові відносини і
їй було рекомендовано звернутися із
відповідним позовом до суду.
Вона неодноразово пропонувала
відповідачці добровільно залишити
належний їй будинок, але вона
відмовляється, а тому просить суд
визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право
користування жилим приміщенням, а саме:
будинковолодінням АДРЕСА_2,
Івано-Франківської області,
зобов'язати відділ Коломийського ДВС
Коломийського міськрайонного
управління юстиції усунути перешкоди в
користуванні їй будинковолодінням
АДРЕСА_2, Івано-Франківської області,
шляхом примусового виселення ОСОБА_2
без надання іншого житла, стягнути з
відповідачка на її користь судові
Відповідачка в судове засідання не
з'явилася, про час і місце судового
розгляду повідомлена належним чином, в
тому числі і через засоби масової
інформації, і від неї не надійшло
повідомлення про причини неявки, тому
суд розглядає справу у заочному
порядку на підставі наявних у ній
З'ясувавши обставини, на які позивачка
посилається, як на підставу своїх
вимог, підтверджених тими доказами, які
були досліджені в судовому засіданні,
суд вважає, що позов слід задовольнити
Встановлено, що з весни 2009 року ОСОБА_1
доглядала за перестарілою ОСОБА_3,
оскільки вона хворіла та потребувала
сторонньої допомоги. Позивачка
виконувала всі роботи по утриманню в
належному стані будинку та
господарства, обробляла земельну
13 жовтня 2009 року ОСОБА_3 склала заповіт,
яким все своє майно та належні їй права
У вересні 2011 р. ОСОБА_3 важко захворіла і
злягла, не могла самостійно
підніматись та рухатись, перебувала в
лежачому положенні, але позивачка
продовжувала доглядати за нею до її
Прийшовши надавати ОСОБА_3 допомогу,
позивачка побачила, що в будинку
знаходилась ОСОБА_2 із своїми дітьми,
яка знайшла ключ і самовільно зайшла в
будинок. На її вимогу покинути
приміщення відповідачка не реагувала,
виражалась в її сторону нецензурною
лайкою та погрожувала фізичною
розправою, мотивуючи тим, що вона
родичка і вона має доглядати за
одинокою, хоча ОСОБА_3 була проти.
Самовільне вселення підтверджується
довідкою за № 683 від 17.07.2014 року
Ліснохлібичинської сільської ради
Коломийського району.
ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 померла. Після її
смерті відкрилася спадщина на
будинковолодіння АДРЕСА_2.
Право власності на спадкове
будинковолодіння ОСОБА_1 зареєструвала
19.05.2014 року на підставі рішення
Коломийського міськрайонного суду від
03 грудня 2013 року.
По факту неправомірних дій
відповідачки ОСОБА_1 зверталася із
заявою до Коломийського МВ УМВС, однак
їй було роз'яснено, що між ними існують
цивільно-правові відносини і
рекомендовано звернутися із
відповідним позовом до суду.
В судовому засіданні свідки ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили, що ОСОБА_1
здійснювала догляд за перестарілою
ОСОБА_3 до її смерті, доглядала за
будинковолодінням, обробляла земельну
ділянку, а відповідачка самовільно
вселилася в будинок та перешкоджає
позивачці користуватися та
розпоряджатися своїм майном.
Згідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном. Право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні (ст. 321 ЦК України).
Стаття 47 Конституції України гласить,
що ніхто не може бути примусово
позбавлений житла інакше як в судовому
порядку і на підставі закону. Тому
виселення із займаного житлового
приміщення проходить тільки в судовому
порядку. Згідно ч. 3 ст. 98 ЖК України
передбачено, що тимчасові жильці на
вимогу наймача або членів сім'ї, які
проживають разом з ним, зобов'язані
негайно звільнити приміщення, а в разі
відмовлення - підлягають виселенню в
судовому порядку без надання іншого
Відповідачка має постійне місце
проживання і зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою
Ліснохлібичинської сільської ради
Коломийського р-ну за № 709 від 22.07.2014
Позивачка неодноразово пропонувала
відповідачці добровільно залишити
належний їй будинок, але вона
відмовляється, чим порушує право
власності позивачки, а тому суд
приходить до висновку, що необхідно
визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право
користування жилим приміщенням, а саме:
будинковолодінням АДРЕСА_2,
Івано-Франківської області,
зобов'язати відділ Коломийського ДВС
Коломийського міськрайонного
управління юстиції усунути перешкоди в
користуванні ОСОБА_1 будинковолодінням
АДРЕСА_2, Івано-Франківської області,
шляхом примусового виселення ОСОБА_2
без надання іншого житла, стягнути з
відповідачка на користь позивачки
судові витрати.
Наведене стверджується: копією витягу
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності /а.с.6/, довідками
Ліснохлібичинської сільської ради № 683
від 17.07.2014р. та № 709 від 22.07.2014р. /а.с.7-8/,
копією рішення Коломийського
міськрайонного суду від 03.12.2013р. /а.с.9-10/,
копією висновку Коломийського МВ УМВС
/а.с.11/, копіями повідомлень
Лісохлібичинської сільської ради
/а.с.12-15/, копіями заяв /а.с.16-17/.
На підставі ст., ст. 316, 317, 321 ЦК України,
ст.,ст. 98, 168 ЖК України та керуючись
ст.,ст. 88, 218, 224-229, 294 ЦПК України,-
позов задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням, а саме: будинковолодінням
АДРЕСА_2, Івано-Франківської області.
Зобов'язати відділ Коломийського ДВС
Коломийського міськрайонного
управління юстиції усунути перешкоди в
користуванні ОСОБА_1 будинковолодінням
АДРЕСА_2, Івано-Франківської області,
шляхом примусового виселення ОСОБА_2
без надання іншого житла.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний код НОМЕР_1,
зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5,
ідентифікаційний код НОМЕР_2, жительки
АДРЕСА_3, 243 грн. 60 коп. судового збору та
120 грн. витрат, пов'язаних з публікацією
у газеті "Галичина" оголошення про
виклик відповідачки.
Заочне рішення може бути переглянуте
Коломийським міськрайонним судом за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення може бути
подана до апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Коломийський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня отримання
Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Оригінал рішення зберігається в
матеріалах справи № 346/4235/14-ц.

Суддя:
Хільчук І. І.