Справа № 591/4436/14-ц
Провадження № 2-з/591/61/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2014 року Зарічний районний суд
м. Суми у складі: головуючого - судді
Сибільова О.В., за участю секретаря –
Кірілової Ю.В., розглянувши в
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Суми цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,

про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2, про стягнення коштів, мотивуючи
це тим, що ним було надано відповідачу
майно на загальну суму 23470 гривень за
умови подальшого повернення майна або
його компенсації в грошовому
еквіваленті, що підтверджується
розпискою. Оскільки майно в обумовлені
терміни позивачу повернуто не було,
тому просив стягнути з відповідача
кошти в сумі 23470 гривень (вартість
майна) та три проценти річних в сумі
1562,52 гривень.

Позивач, будучи сповіщеним про час та
місце розгляду справи, в судове
засідання 28 серпня 2014 року не з’явився,
про причини неявки суд не повідомив, з
заявою про розгляд справи без його
участі чи про відкладення судового
розгляду не звертався.

Відповідач в судове засідання не
з’явився.

Суд, дослідивши надані позивачем
матеріали, вважає, що провадження у
справі підлягає закриттю, з наступних
підстав.

Як вбачається з наданих суду позивачем
матеріалів, між ФОП ОСОБА_1 та ФОП
ОСОБА_2 24 лютого 2011 року було укладено
дистриб’юторський договір № 05/02, який
згідно пояснень позивача є чинним.

Саме на виконання цього договору,
згідно специфікації № 1 та накладної №
4/2 від 24 лютого 2011 року було отримано
відповідачем товар на суму 23470 гривень,
і саме на підставі наведеного договору
між двома господарюючими суб’єктами
відповідачем було надано позивачу
розписку на суму 23470 гривень, якою
ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги до
відповідача, а отже дії сторін по
отриманню цього майна та подальші
правовідносини, що виникли між
сторонами в зв’язку з цим спором, були
проведені ними не як фізичними особами,
а фактично як фізичними
особами-підприємцями.

Згідно довідки ДПІ відповідач ОСОБА_2
перебуває на обліку як зареєстрований
суб’єкт підприємницької діяльності,
як і сам позивач (чого він не заперечив
в судовому засіданні).

Отже, спір про стягнення коштів є
спором між двома господарюючими
суб’єктами, який не може розглядатись
в порядку цивільного судочинства, а
тому провадження у справі підлягає
закриттю.

За приписами ч. 6 ст. 154 ЦПК України
застосовані заходи забезпечення
позову підлягають скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ч. 6
ст. 154, п. 1 ст. 205, ст.ст. 209 – 210, 293 ЦПК
України, суд

У Х В А Л И В :

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, про стягнення коштів,
закрити.

Скасувати заходи забезпечення позову у
вигляді накладеного арешту на грошові
кошти ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в межах суми
боргу в 25032,52 гривень, та заборони
відчуження майна на суму 25032,52 гривень,
належного ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
застосовані згідно ухвали Зарічного
районного суду м. Суми від 04 липня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, про стягнення коштів.

Роз’яснити позивачу, що розгляд таких
справ віднесений до юрисдикції
господарських судів.

Роз’яснити сторонам, що повторне
звернення до суду з приводу спору між
тими сторонами, про той самий предмет і
з тих самих підстав не допускається.

Ухвала суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Сумської області через Зарічний
районний суд м. Суми шляхом подачі в
п’ятиденний строк з дня проголошення
ухвали апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні  у судовому  засіданні  під
час проголошення  ухвали, можуть
подати апеляційну скаргу протягом  5
днів з дня  отримання її копії.

Суддя О.В.
Сибільов