Справа № 163/2012/14-ц
Провадження № 2/163/279/14
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Любомль
21 серпня 2014 року

Любомльський районний суд Волинської
області в складі:

головуючого - судді Мосієвича І.В.,

при секретарі Костюк Р.М.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні в м.Любомль цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та
Головненської селищної ради про
визнання права власності на нерухоме
майно в порядку спадкування за
заповітом.

встановив:

У суд з позовною заявою
звернулася ОСОБА_1 в якій просить
ухвалити рішення, яким визнати за нею
право власності за заповітом на
спадкове нерухоме майно: зокрема
житловий будинок А-1, що у відповідності
до технічного паспорта на об'єкт
нерухомого майна, котре знаходяться в
АДРЕСА_1.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що після
смерті її батька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1,
залишилось спадкове нерухоме майно,
спадкоємцем якого згідно заповіту є
позивачка. На час відкриття спадщини
вона проживала разом із спадкодавцем
та прийняла спадщину в порядку ст. 1268
ЦКУ. Спадкоємець, яка має право на
обов'язкову частку - дружина померлого
ОСОБА_2, відмовилась від спадщини на
нерухоме майно. В порядку
передбаченому ст.1297 ЦК Україні
позивачка звернулась до нотаріуса за
видачею свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно. Однак, їй
було відмовлено в оформлення права
власності на спадкове домоволодіння,
через відсутність державної
реєстрації спадкового нерухомого
майна.

В судове засідання сторони не
з'явилися, проте від останніх надійшли
відповідно заяви про розгляд справи у
їх відсутності, в тому числі від в тому
числі від відповідачів: представника
Головненської селищної ради та ОСОБА_2
проте, що позов ОСОБА_1 визнають
повністю. Таким чином, судом прийнято
рішення про розгляд справи у
відсутності сторін на підставі наявних
доказів у справі, без фіксування
процесу технічними засобами, що не
суперечить та відповідає вимогам ч.2
ст.197 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, суд
вважає, що рішення у справі можливо
постановити при проведені
попереднього судового засідання.

Відповідно до вимог ч.4 ст.130 ЦПК України
при визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку ст.174 цього ж Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Матеріалами справи встановлено, згідно
довідки виданої виконавчим комітетом
Головненської селищної ради № 800 від
22.05.2014 року, вбачається, що після смерті
ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, яке
складається з будинку, що знаходиться в
АДРЕСА_1, ОСОБА_1 на день смерті
проживала за вищевказаною адресою.
Заповіт посвідчувався Головненською
селищною радою 07.08.2009 року і
зареєстрований в реєстрі за №42.

Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від
23.06.2011 року, стверджено факт смерті
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт.Головне
Любомльського району Волинської
області.

Відповідно до заповіту від 07
серпня 2009 року, зареєстрованого в
реєстрі за № 42 посвідченого секретарем
Головненсьою селищної ради
Любомльського району Боярчук В.М.,
спадкодавець ОСОБА_3 заповів все своє
майно дочці ОСОБА_5.

З свідоцтва про народження серії
НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_5
народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Головне
Любомльського району Волинської
області.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3
від 14.02.2013 року вбачається, що позивачка
змінила своє дошлюбне прізвище ОСОБА_1
на прізвище чоловіка ОСОБА_1.

Відповідно заяви від 08.11.2011 року № 389
поданої до Любомльської державної
нотаріальної контори Волинської
області ОСОБА_2 відмовляється від
отримання обов'язкової частки в
спадщині після смерті її чоловіка
ОСОБА_3 та на ? частку в спільному
сумісному майні подружжя не претендує.

З постанови про відмову у
вчиненні нотаріальної дії від 28.05.2014
року № 367/02-31, вбачається, що ОСОБА_1
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом на
житловий будинок з надвірними
будівлями і спорудами, який
знаходиться за адресою АДРЕСА_1, після
смерті ОСОБА_3.

Комплексним висновком
відповідності державним будівельним,
санітарним, протипожежним нормам,
містобудівній документації, правилам
забудови, земельному та
природоохоронному законодавству
стверджено факт відповідності
нерухомого майна котре знаходиться в
АДРЕСА_1 вищевказаному чинному
законодавству і рішенням комісії
рекомендовано ОСОБА_1 узаконити
вказане спадкове нерухоме майно.

Згідно з п.11 ч.1 ст. 346 ЦК України право
власності припиняється у разі
припинення юридичної особи чи смерті
власника.

У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1297 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Таким чином, визнання відповідачем
пред'явленого позову не суперечить
закону, не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб, а тому позов
підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 130, 174 ЦПК України, на
підставі ст. ст. 16, 328, 346, 392, 1220, 1223, 1241, 1268,
1269, 1297 ЦК України, суд, -

вирішив :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, право власності в
порядку успадкування за заповітом на
нерухоме майно: зокрема будинок А-1, що у
відповідності до технічного паспорта
на об'єкт нерухомого майна, котрі
знаходяться АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Волинської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
протягом десяти днів з дня його
проголошення апеляційної скарги, а
уразі якщо рішення було постановлено
без

участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Головуючий: суддя
І.В. Мосієвич