АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-8096
Головуючий у1-й інстанції - Колдіна О.О.
Доповідач - Пікуль А.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2014 року. Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого
Пікуль А.А.

суддів
Невідомої Т.О.

СаліховаВ.В.

при секретарі
Троц В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах
ОСОБА_4 на рішення Голосіївського
районного суду м. Києва від 24 квітня 2014
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства
КомерційнийБанк "Даніель" до ОСОБА_4,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 24 квітня 2014 року
задоволено позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк "Даніель" (далі: ПАТ КБ "Даніель") до
ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Суд стягнув з відповідачів солідарно
на користь ПАТ КБ "Даніель"
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 2 369 514 грн. 60 коп. та 3 555 грн. 70
коп. на відшкодування судових витрат по
сплаті судового збору.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_4
через свого представника - ОСОБА_3,
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин, які мають значення для
правильного вирішення справи,
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи,
неправильне застосування норм
матеріального та порушення норм
процесуального права, що призвело до
постановлення незаконного та
необґрунтованого рішення, просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову у задоволенні
позову (а.с.156-158).

Поручителями ОСОБА_4 - ОСОБА_8, ОСОБА_7 та
ОСОБА_6, рішення суду не оскаржується.

В суд апеляційної інстанції ОСОБА_4 та
його представник, ОСОБА_3, інші
відповідачі не з'явились, про місце та
час апеляційного розгляду повідомлені
належним чином, про що свідчать
завірені штемпелем поштового
відділення та підписом начальника
відділення зв'язку зворотні
повідомлення про вручення судових
повісток, зокрема, ОСОБА_3 та ОСОБА_8 - 18
липня 2014 року (а.с.176-177). Суд ухвалив
розглядати справу у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А.,
пояснення представника ПАТ КБ "Даніель"
- ОСОБА_9, який заперечував проти
задоволення апеляційної скарги,
з'ясувавши обставини справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія приходить до висновку про те,
що апеляційну скаргу слід відхилити з
таких підстав.

При ухваленні рішення про задоволення
позовних вимог суд першої інстанції
вважав встановленими наступні
обставини.

19 травня 2011 року між ПАТ КБ "Даніель" та
ОСОБА_4 було укладено кредитний договір
№1552-04-КЗЖ-Т, відповідно до якого банк
надав ОСОБА_4 кредит у розмірі 680 000 грн.
зі сплатою 22,5% річних, одноразовою
сплатою комісії у розмірі 2,99% та
строком користування до 18 травня 2018
року.

Позивач виконав свої зобов'язання,
надавши відповідачу вищенаведені
кошти (виписка з особового рахунку).

З метою забезпечення виконання ОСОБА_4
зобов'язань за кредитним договором 19
травня 2011 року між ПАТ КБ "Даніель" та
ОСОБА_8 було укладено договір поруки №
1345-04; між ПАТ КБ "Даніель" та ОСОБА_7 було
укладено договір поруки № 1346-04; між ПАТ
КБ "Даніель" та ОСОБА_6 було укладено
договір поруки № 1347-04, відповідно до
яких поручителі зобов'язалися
відповідати за виконання ОСОБА_4 усіх
його зобов'язань перед кредитором, що
виникли з кредитного договору
№1552-04-КЗЖ-Т від 19 травня 2011 року, в
повному обсязі як існуючих на час
укладення, так і тих, що можуть
виникнути у майбутньому.

Позичальник не виконав у повному
обсязі своїх зобов'язань за кредитним
договором, що призвело до виникнення
заборгованості, яка станом на 24 лютого
2014 року складає 2 369 514 грн. 60 коп., з яких:
655 712 грн. - сума заборгованості за
кредитом; 368 984 грн. 10 коп.
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 344 818 грн. 50 коп. -
неустойка.

17 січня 2012 року банком на адресу
відповідачів були направлені вимоги
щодо виконання зобов'язань за
кредитним договором, які згідно з
письмовими повідомленнями про
вручення рекомендованої
кореспонденції були вручені боржникам.

На час розгляду справи заборгованість
у добровільному порядку не погашена.

За встановлених обставин суд прийшов
до висновку про наявність правових
підстав для задоволення позовних
вимог, пред'явлених до ОСОБА_4 та його
поручителів.

Виходячи з наявних у матеріалах справи
та досліджених судом першої інстанції
письмових доказів суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що обставини, що мають значення для
справи, які суд вважав встановленими
при вирішенні справи доведені.

Висновки суду щодо підстав для
задоволення позовних вимог
відповідають обставинам справи та
положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно
до спірних правовідносин застосовані
правильно.

Доводи апеляційної скарги про те, що
банк не має права вимагати
дострокового погашення кредиту,
оскільки ним не була дотримана
передбачена договором процедура
повідомлення позичальника про таке
дострокове стягнення, не можуть бути
прийняті судом апеляційної інстанції в
якості підстав для скасування
оскаржуваного рішення враховуючи
наступне.

За правилом ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Звернення до суду з вимогою про
дострокове повернення всіх сум за
кредитним договором у зв'язку з
порушенням умов договору згідно з ч. 2
ст. 1050 ЦК України не означає
односторонньої відмови від договору, а
є наслідком невиконання чи неналежного
виконання боржником своїх договірних
зобов'язань. Це спосіб
цивільно-правової відповідальності
боржника.

При цьому дострокове присудження до
виконання основного зобов'язання в
натурі не тягне його припинення з дня
набрання законної сили рішення суду і
не виключає стягнення процентів, пені і
збитків та інших штрафних санкцій,
передбачених угодою, до дня фактичного
задоволення (повного розрахунку).

Зі змісту пункту 6.2. Кредитного
договору № 1552-04-КЗЖ-Т від 19 травня 2011
року вбачається, що ним встановлений
порядок дострокового повернення всіх
сум за кредитним договором у зв'язку з
порушенням умов договору, за яким банк
набуває право стягнути заборгованість
шляхом, зокрема, здійснення
договірного списання коштів за цим
договором на користь банку з рахунку
(-ків) позичальника в банку шляхом
оформлення меморіального ордеру на
відповідну суму.

Положення про те. що у разі
недотримання ПАТ «КБ «Даніель» вимог
пункту 6.2. Договору кредитор втрачає
право вимоги до боржника, договір №
1552-04-КЗЖ-Т від 19 травня 2011року не
містить.

Доводи апеляційної скарги про те, що
районним судом безпідставно не
застосована позовна давність до
позовних вимог про стягнення пені про
застосування якої заявлено
відповідачем, також не можуть бути
прийняті апеляційним судом у якості
підстав для скасування оскаржуваного
рішення виходячи з наступного.

За правилом ч.1 ст. 259 ЦК України позовна
давність, встановлена законом, може
бути збільшена за домовленістю сторін.
Договір про збільшення позовної
давності укладається у письмовій
формі.

У даному конкретному випадку п. 7.6.
укладеного у письмовій формі
кредитного договору № 1552-04-КЗЖ-Т від 19
травня 2011 року установлений
п'ятирічний строк позовної давності
(а.с.15), а посилання відповідача на те, що
письмовий договір про збільшення
позовної давності повинен бути окремим
письмовим договором є безпідставними.

Інших доводів щодо неправильності
оскаржуваного рішення апеляційна
скарга не містить.

Враховуючи викладене, апеляційний суд
приходить до висновку про те, що судом
першої інстанції дана належна оцінка
доводам сторін у сукупності з наданими
сторонами доказами, висновки суду
відповідають обставинам справи,
доводи, викладені у апеляційній скарзі,
не спростовують їх, тому підставдля
скасування оскаржуваного рішення
немає.

Керуючись ст.303, 307-308, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах
ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 24 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
А.А. Пікуль

Судді:
Т.О. Невідома

В.В. Саліхов