АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6315/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Федоріщева С.С. Доповідач -
Петренко І.О. Категорія 19/27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по
цивільним справам апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого
судді - Петренко І.О.

суддів
- Котушенко С.П., Романюк М.М.

при секретарі
- Кравцовій Н.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційними скаргами Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль" в особі Дніпропетровської
філії Публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль",
голови СФГ "Зоря" - ОСОБА_3 на рішення
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 28 травня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
"Райффайзен Банк Аваль" в особі
Дніпропетровської філії Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль", третя особа - Селянське
(фермерське) господарство "Зоря", про
визнання недійсним договору поруки,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом та
просив ухвалити рішення, яким визнати
недійсним договір поруки № 010/28-10/007-08/3Д
від 11 квітня 2008 року підписаний між ВАТ
«Райффайзен банк Аваль» та ОСОБА_3 , в
якому зобов'язання поручителя виражене
в розмірі 27 722,77 доларів США .

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що 11 квітня 2008 р. між
відповідачем та СФГ «Зоря», головою
якого є позивач, укладено кредитний
договір № 010/28-10/007-08/Д на суму 140 тисяч
гривень, але відповідач не надавав
позики в сумі 140 тисяч гривень,
мотивуючи тим, що виник тимчасовий
дефіцит гривневих ресурсів. Через
декілька днів, а саме 14 квітня 2008 року
начальник Петриківського відділення
ВАТ «Райффайзен банк Аваль» ОСОБА_4
запропонувала кредит в доларах США
еквівалентно 140 тисячам гривень.

СФГ «Зоря» (позичальник) є
сільгоспвиробником і для виконання
необхідних робіт йому були потрібні
кошти для придбання паливно-мастильних
матеріалів, мінеральних добрив, тощо.

Враховуючи, що банк запевняв
неможливість здійснення кредитування
в гривні через її відсутність і
пропонував долари США, позивач, 14
квітня 2008 року, як голова СФГ «Зоря»,
підписав кредитний договір № 01028-10007-08Д
в доларах США, який був підготовлений
працівниками ВАТ "Райффайзен банк
Аваль". Але, датою укладання нового
кредитного договору було зазначено не
фактичну дату підписання -14.04.2008 р. , а
дату підписання першого гривневого
кредитного договору - 11 квітня 2008 року.

В цей день, 14 квітня 2008 року, позивач
підписав чимало різних паперів, які
готували працівники банку. Других
екземплярів він не отримав.
Вищеописані події та обставини
встановлені у рішенні від 05 грудня 2013 р.
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська у справі № -ц,
яке після перегляду в апеляційному
порядку, набрало законної сили.

У цій справі позивач та начальник
Петриківського відділення банку
«Аваль» ОСОБА_4 були допитані свідками
та пояснили, що 14 квітня 2008 року
кредитний договір № 01028-10007-08Д від 11
квітня 2008 р. ними змінено в частині
валюти кредиту, у зв'язку з відсутністю
коштів у відповідача в національній
валюті України. У жовтні 2012 року
відповідач пред'явив позивачу договір
поруки № 01028-10007- 083Д від 11 квітня 2008
року, згідно із яким він є поручителем
на суму 27 722,77 доларів США по кредитному
договору №01028-10007-08Д від 11 квітня 2008 р.,
але саме в цей день, 11 квітня 2008 р.
договір поруки за доларовий кредит, він
не підписував. Більш того, незважаючи
на те, що кредит був підписаний у
доларах США через брак гривні у Банку, 21
квітня 2008 року Банк, видав позичальнику
СФГ «Зоря» позику, але не в доларах США,
а в гривні.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 28 травня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені.

Визнано недійсним договір поруки №
010/28-10/007-08/3Д від 11 квітня 2008 року
підписаний між ВАТ «Райффайзен банк
Аваль» та ОСОБА_3 в якому зобов'язання
поручителя виражене в розмірі 27 722,77
доларів США.

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

В апеляційній скарзі голова СФГ "Зоря" -
ОСОБА_3 просить змінити рішення суду,
виключивши з мотивувальної частини
рішення висновки суду, про те, що ПАТ
«Райффайзен банк Аваль» виконав свої
зобов'язання належним чином :
перерахувавши кошти в розмірі 27 722,77
доларів США на поточний рахунок
третьої особи НОМЕР_2, про що свідчить
меморіальний ордер №0/007-08Д від 18
квітня 2008 року (а.с.10). З поточного
рахунку НОМЕР_2 кредитні кошти були
перераховані на рахунок №9100 для
здійснення продажу кредитних коштів
згідно заявки №01 від 18 квітня 2008 року
третьої особи. Після здійснення
продажу долара США кредитні кошти були
зараховані на поточний рахунок
позичальника НОМЕР_1 в гривні, які після
обміну склали суму 134 455,43 грн. згідно до
курсу долара США 4,85 грн. за 1 долар США.

В апеляційній скарзі Публічне
акціонерне товариство "Райффайзен Банк
Аваль" в особі Дніпропетровської
філії Публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль" -
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення , яким в
задоволенні позовних вимог - відмовити.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, обговоривши доводи
апеляційних скарг, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційних скарг,
вважає, що апеляційні скарги необхідно
відхилити, виходячи з наступного.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
обґрунтовано виходив із того, що
позивач саме 11 квітня 2008 р. не міг
поручитися за доларові кредитні
зобов'язання третьої особи, оскільки
таких зобов'язань на той час не
існувало, це, в свою чергу, означає, що
дата на спірному договорі поруки
позивача перед відповідачем за
доларові зобов'язання третьої особи - 14
квітня 2008 р., є спотвореною, у зв'язку з
чим зміст цього договору не відповідає
дійсності та вимогам ст.ст.203, 640 ЦК
України. З вищевикладеного випливає, що
підписуючи 14 квітня 2008 р. спірний
договір поруки за доларовий кредит,
позивач помилявся щодо обставин
стосовно цього договору, які мають
істотне значення. Відповідно, на
підставі ст.215 ЦК України спірний
договір має бути визнано недійсним, а
відтак, позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Згідно ч.3 ст.203 ЦК України,
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

Статтею 215 ЦК України передбачено, що
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Судом встановлено, що 11 квітня 2008 р. між
ВАТ "Райффайзен банк Аваль" та
Селянським фермерським господарством
«Зоря», головою якого є позивач,
укладено кредитний договір №
010/28-10/007-08/Д на суму 140 тисяч гривень
(а.с.11-13). 15 квітня 2008 р. відповідач своїм
листом інформував Петриківську
державну нотаріальну контору про те, що
у нього дефіцит гривневих ресурсів та
за згодою позичальника, валюта
кредитування змінена на долари США
(а.с.11). Відповідач виконав свої
зобов'язання за Кредитним договором
належним чином, перерахувавши кошти в
розмірі 27 722,77 доларів США на поточний
рахунок Третьої особи НОМЕР_2, про що
свідчить Меморіальний валютний ордер
№ 0/007-08 Д від 18 квітня 2008 р. (а.с.10). З
поточного рахунку НОМЕР_2 кредитні
кошти були перераховані на рахунок
НОМЕР_3 - для здійснення продажу
кредитних коштів згідно заявки №01 від
18.04.2008 р. Третьої особи. Після
здійснення продажу долару США кредитні
кошти були зараховані на поточний
рахунок Позичальника НОМЕР_2 в гривні,
які після обміну склали суму - 134 455,43
гривен згідно до курсу долару США 4,85 за
1 долар США.

Зазначена сума кредитних коштів була
перерахована згідно платіжного
доручення № 27 від 21 квітня 2008 р. СФГ
«Зоря» в сумі 38 944,20 грн. на TOB
«Підприємство «Агроінтер» з
призначенням платежу за дизельне
томливо Л-0.20-62 та бензин А-76 згідно
рахунку фактури №А-1074 від 15.04.2008 р.;
платіжного доручення № 27 від 21 квітня
2008 р. СФГ «Зоря» в сумі 95 511,23 грн. на ПП
ОСОБА_5 з призначенням платежу оплата
за міндобрива «Нітроамофос» №1 6 P16K16
згідно рахунку №76 від 21 квітня 2008 р.
(а.с.10 зворот, а.с.39). Зазначений порядок
видачі кредитних коштів визначений в
розділі 5 Кредитного договору
№010/28-10/007-08 А від 11 квітня 2008 р.
Підставою для проведення
валюто-обмінних операцій була заява
голови СФГ «Зоря» ОСОБА_3 (а.с.40).

Судом також встановлено, що в
розпорядженні відповідача є договір
поруки № 01028-10007- 083Д від 11 квітня 2008
року, згідно із яким позивач є
поручителем на суму 27 722,77 доларів США
по кредитному договору № 01028-10007-08Д від
11 квітня 2008 р. (а.с.5-6). Цей договір
відповідач пред'явив у Баглійському
районному суді м. Дніпродзержинська у
цивільній справі за його позовом до
позивача про стягнення заборгованості
як с поручителя.

Окрім цього договору поруки, існує
також аналогічний договір поруки з
таким же номером №01028-10007- 083Д від 11
квітня 2008 року, згідно із яким
поручителем на суму 27 722,77 доларів США
по кредитному договору № 01028-10007-08Д від
11 квітня 2008 р. є також ОСОБА_6 (а.с.14-16),
але цей договір поруки визнано
недійсним рішенням Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
05 грудня 2013 р. у справі № -ц(а.с.13).
Це рішення залишено в силі ухвалою
Апеляційного суду Дніпропетровської
області від 27 лютого 2014 р. (а.с.61).

У зазначеній вище справі позивач та
начальник Петриківського відділення
банку «Аваль» ОСОБА_4 були допитані
свідками та пояснили, що 14 квітня 2008
року кредитний договір № 01028-10007-08Д від
11 квітня 2008 р. ними змінено в частині
валюти кредиту, у зв'язку з відсутністю
коштів у відповідача в національній
валюті України та ця зміна відбулася
шляхом «перепідписання» 14.04.2008 р.
кредитного договору на нових умовах -
на умовах надання кредиту в доларах
США, але цей договір було датовано
«задньою датою» - 11 квітня 2008 р. За таких
обставин, суди дійшли висновку про те,
що підписуючи спірний договір,
позивачка не мала наміру його укладати
на умовах валюти та розміру основного
зобов'язання в сумі 27722,77 доларів США,
тобто її волевиявлення не було
спрямоване на укладання цього
договору, про що свідчить відсутність
факту внесення змін у встановленому
законом порядку в первісний договір, в
якому в якості валюти зобов'язання було
зазначено гривні, а тому є підстави для
визнання спірного договору недійсним.

Окрім того, рішенням Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
20 лютого 2013 р. у справі № 20164413-ц
виконавчий напис, вчинений 26 березня 2010
р. приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 про
звернення стягнення на предмет іпотеки
за кредитним договором № 01028-10007-08Д від
11 квітня 2008 р. визнано таким, що не
підлягає виконанню з моменту його
вчинення (а.с.16-17). Зазначене рішення
залишено в силі Апеляційним судом
Дніпропетровської області (а.с.18-19). При
цьому апеляційна інстанція дійшла
наступного висновку: посилання Банку
на те, що позичальник, відповідно до
кредитного договору, укладеного між
СФГ «Зоря» та ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» 11 квітня 2008 року, отримав кредит
у доларах США, а саме у сумі 27 722,77
доларів США, а також посилання на те, що
відповідно до договору поруки,
укладеним між Банком та ОСОБА_6 11 квітня
2008 року, поручитель за виконання
зобов'язань СФГ «Зоря» за
вищезазначеним кредитним договором,
зобов'язався повернути кредит у сумі 27
722,77 доларів США, не можуть бути
підставою для скасування чи зміни
рішення суду першої інстанції. Сторони
надали суду відмінні один від одного
тексти кредитних договорів щодо валюти
кредитування, що свідчить про
неналежне узгодження умов цього
договору із боку банку. Зазначення у
кредитному договорі, а також у
договорах поруки і іпотеки суми
отриманого кредиту у різних валютах
свідчить про те, що банк не узгодив
істотні умови договору із поручителем,
оскільки визначення боргу за кредитним
договором із різних грошових одиниць
впливає на суму боргу, а як наслідок
цього - на обсяг прав та обов'язків
поручителя.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами
є будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Згідно ст.58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Згідно ст.59 ЦПК України, суд не бере до
уваги докази, які одержані з порушенням
порядку, встановленого законом.
Обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Доводи апеляційної скарги голови СФГ
"Зоря" , третьої особи по справі - ОСОБА_3
про те , що апеляційній інстанції слід
змінити рішення суду, виключивши з його
мотивувальної частини висновки про те,
що ПАТ «Райффайзен банк Аваль» виконав
свої зобов'язання належним чином,
шляхом перерахування доларів США на
поточний рахунок третьої особи , з
якого вони були перераховані на інший
рахунок для здійснення продажу
кредитних коштів , згідно заявки
третьої особи, і , які після здійснення
продажу доларів США були зараховані в
сумі 134 455,43 грн. на поточний рахунок
позичальника в гривні, визнати
обґрунтованими не можна виходячи із
того , що у відповідності до положень
ст.212 ЦПК України суд відображає у
рішенні результати оцінки доказів ,
шляхом наведення мотивів їх прийняття
чи відмови у прийнятті. Таким чином,
результат розгляду справи , а саме
задоволення позовних вимог ОСОБА_3 , як
фізичної особи , з яким він погодився та
не оскаржував, був вмотивований судом
оцінкою наданих йому доказів.
Виключення ж з оскаржуваного рішення
частини мотивування призведе до
зміни рішення по суті. Однак , апелянт
не просив апеляційну інстанцію
ухвалювати нове, інше рішення по
справі.

Доводи ж про те , що до вищезазначених
висновків суд прийшов на підставі
неналежних письмових доказів , а саме
оформлених не належним чином
меморіальних ордерів ( ар. сп. 41,42) не
підтверджені належними доказами , які б
були предметом вивчення суду першої
інстанції , яка у даній справі вивчала
дійсність договору поруки ,
підписаного фізичною особою ОСОБА_3 , а
не дійсність договору кредиту
укладеного між Банком та третьою
особою.

Таким чином, наведені в апеляційній
скарзі доводи висновків суду першої
інстанції не спростовують, а із
матеріалів справи вбачається, що
передбачені ст. 309 ЦПК України підстави
для скасування чи зміни судового
рішення відсутні.

Доводи апеляційної скарги Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль" в особі Дніпропетровської
філії Публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль" про
те , що рішення суду не може
ґрунтуватись на припущеннях та на
поясненнях свідків самі по собі не
можуть бути підставою для задоволення
апеляційної скарги , оскільки
аналогічний , досліджуваному в данні
справі договір поруки ,з таким же
номером №01028-10007- 083Д від 11 квітня 2008
року, згідно із яким поручителем на
суму 27 722,77 доларів США по кредитному
договору № 01028-10007-08Д від 11 квітня 2008 р.
виступала ОСОБА_6 (а.с.14-16), але цей
договір поруки визнано недійсним
рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 05 грудня 2013 р. у
справі № -ц (а.с.13) і це рішення
набрало законної сили 27 лютого 2014 р.
(а.с.61), відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК
України, обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи, щодо
яких встановлено ці обставини.

Відповідно до положень ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін , якщо визнає , що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль" в особі Дніпропетровської
філії Публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль",
голови СФГ "Зоря" - ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 28 травня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий суддя
І.О. Петренко

судді С.П.Котушенко ,

М.М.Романюк