У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Рівненської області в складі :

Головуючого судді
Василевича В.С.

Суддів Малько О.С.,
Ковальчук Н.М.

при секретарі: Пиляй І.С.

з участю позивача ОСОБА_1,
його представника

ОСОБА_2, представника
ТзОВ «ПДМ» Якобчук О.А.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Сарненського районного суду від 21
травня 2014 року у цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до товариства з
обмеженою відповідальністю «ПДМ» про
стягнення заборгованості за цивільним
договором,

в с т а н
о в и л а :

Рішенням Сарненського районного суду
від 21 травня 2014 року в задоволенні
позову у даній справі відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 доводить
про незаконність та необгрунтованість
рішення через невідповідність
висновків суду обставинам справи,
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права.

Вказує, що суд не врахував, що за період
з 01 січня 2009 по 31 жовтня 2013 року ним
на виконання умов укладеного з
відповідачем договору доручення від
23.12.2008 року сплачено 805 235, 69 грн. Вказана
сума боргу підтверджена довідкою про
заборгованість та первинними
бухгалтерськими документами:
авансовими звітами, банківськими
квитанціями, прибутковими касовими
ордерами, що відповідають вимогам
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні».

Зазначає, суд необґрунтовано відхилив
надані ним, позивачем, первинні
бухгалтерські документи, як докази,
оскільки саме вони у відповідності до
чинного законодавства і є належними
доказами існування заборгованості .

Крім того, судом першої інстанції
залишено поза увагою той факт, що
представник відповідача в судовому
засіданні підтвердив наявність боргу
перед позивачем, зазначивши при цьому
про фінансові труднощі на
підприємстві, в зв»язку із чим існує
борг.

___________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/1763 /2014
Головуючий суддя 1 інстанції:
Березень Ю.В.

Суддя-доповідач :
Василевич В.С.

По наведених підставах просить
рішення скасувати та ухвалити нове про
задоволення позовних вимог у повному
обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення осіб, що зявились у судове
засідання, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку про відхилення
апеляційної скарги з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
23 грудня 2008 року між позивачем ОСОБА_1
та ТОВ «ПДМ» в особі директора цього ж
товариства ОСОБА_5 був укладений
договір доручення, згідно з яким
ОСОБА_5 зобов»язується за дорученням
ТзОВ «ПДМ» та згідно ст.528 ЦК України, за
винагороду, здійснювати для ТзОВ «ПДМ»
від свого імені оплату рахунків
постачальників товарів, робіт та
послуг, сплачувати від імені
відповідача вартість товарів, робіт та
послуг, необхідних для господарської
діяльності останнього, оплачувати
заборгованість ТзОВ «ПДМ», яка виникла
перед третіми особами. (а.с.5).

З наведеного слідує, що позивач як
фізична особа уклав договір доручення
з ТзОВ «ПДМ», директором якого він
являвся.

Відповідно до ст.1000 ЦК України за
договором доручення одна сторона
(повірений) зобов»зується вчиняти від
імені та за рахунок другої сторони
(довірителя) певні юридичні дії.

В даному ж випадку сторони
договору виступають в одній особі.

Позивач не надав доказів про
уповноваження його Статутом
товариства на укладення такого
договору.

Договір доручення є
універсальною підставою виникнення
відносин договірного
представництва-ст.237 ЦК України. Ч.3
зазначеної норми закону встановлено,
що представник не може вчиняти
правочин від імені особи, яку він
представляє, у своїх інтересах або в
інтересах іншої особи, представником
якої він одночасно є.

Визнання відповідачем позову не є
безумовною підставою для його
задоволення, оскільки за змістом ч.4
ст.174 ЦПК України, суд вправі відмовити
у прийнятті визнання позову, якщо таке
визнання суперечить закону.

Зазначена вище обставина та
довідка відповідача про наявність суму
боргу свідчить про відсутність між
сторонами спору як такого.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

З наведеного слідує, що питання
про виплату позивачеві коштів, право на
отримання яких ТзОВ «ПДМ» не
оспорюється, може бути вирішене без
судового розгляду.

Керуючись п.1 ч.1.ст. 307, ст. 309, ст.ст.
313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Сарненського районного
суду від 21 травня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий
Василевич В.С.

Судді:
Малько О.С.

Ковальчук Н.М.