Справа № 483/1454/14-ц
Провадження № 6/483/147/2014
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 року
м.Очаків

Очаківський міськрайонний суд
Миколаївської області

у складі: головуючого судді Шевиріної
Т.Д.,

при секретарі Басовій Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Очакові
подання головного державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби Очаківського
міськрайонного управління юстиції
ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві
виїзду за межі України ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В :

26 червня 2014 року головний державний
виконавець відділу державної
виконавчої служби Очаківського
міськрайонного управління юстиції
Миколаївської області (далі - головний
державний виконавець ВДВС
Очаківського МРУЮ) ОСОБА_1 звернулася
до суду з поданням про тимчасове
обмеження у праві виїзду за кордон
особи, яка має невиконані
зобов’язання, покладені на неї.

Головний державний виконавець
зазначила, що на виконанні ВДВС
Очаківського МРУЮ знаходиться
виконавчий лист № 2-1728 від 24.05.2000 року,
виданий Харківським районним судом м.
Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 аліментів в розмірі 1/4 частини
заробітку (доходу), але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку на утримання сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та виконавчий лист
№ АЄ-150 від 22.10.2003 року, виданий
Жмеринським районним судом Вінницької
області про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_5 аліментів в розмірі 1/4
частини заробітку (доходу) на утримання
доньки Марії, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Посилаючись на те, що виконавчі
документи боржником добровільно не
виконуються та станом на 01 червня 2014
року заборгованість по аліментам
складає 51217 гривень 20 копійок, головний
державний виконавець ВДВС
Очаківського МРУЮ просив тимчасово
обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за
кордон.

Перевіривши наведені в поданні доводи
та дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що подання не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням Харківського районного суду
м. Києва від 24 травня 2000 року з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти в
розмірі 1/4 частини заробітку (доходу),
але не менше ніж 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1;
рішенням Жмеринського районного суду
Вінницької області від 21 жовтня 2003 року
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 стягнуто
аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку
(доходу) на утримання доньки Марії,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

На виконання рішення Харківського
районного суду м. Києва 24 травня 2000
року було видано виконавчий лист та 22
жовтня 2003 року видано виконавчий лист
по виконанню рішення Жмеринського
районного суду Вінницької області.

Постановами державного виконавця від 15
квітня 2005 року було відкрито виконавчі
провадження.

За вищевказаними виконавчими листами,
станом на 01 червня 2014 року, загальна
заборгованість складає 51217 гривень 20
копійок.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника фізичної особи або керівника
боржника юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Такі обмеження права громадян України
на виїзд за кордон у конкретно
визначених законом випадках мають
тимчасовий характер і зумовлені
необхідністю забезпечення захисту
прав і законних інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
право кожного вільно залишати
територію України може бути обмежене
лише законом.

Підстави для тимчасових обмежень у
праві виїзду громадян України за
кордон визначені Законом України «Про
порядок виїзду і в’їзду в Україну
громадян України» від 21 січня 1994 року
(надалі – Закон).

Стаття 6 зазначеного Закону передбачає
декілька видів обмеження у праві
виїзду громадян України за кордон.

Так, громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі
паспорта, якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи),- до
виконання зобов'язань (п. 5 ч. 1 ст. 6
Закону).

З тієї самої підстави громадянину
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон або його паспорт може бути
тимчасово затримано чи вилучено (п. 5 ч. 1
та ч. 2, 4 ст. 6 Закону).

З аналізу цих правових норм вбачається,
що особі, яка має паспорт для виїзду за
межі України, та має такий намір, може
бути відмовлено у виїзді за кордон у
випадку ухилення від виконання
зобов’язань, покладених на нього
судовим рішенням до виконання
зобов’язань.

Таким чином, при зверненні до суду з
вказаним поданням, органи державної
виконавчої служби повинні послатися
на обставини та підтвердити їх
відповідними доказами про те, що
боржник має паспорт для виїзду за
кордон, ухиляється від виконання
зобов’язань та його дії свідчать про
намір виїхати за кордон.

При зверненні до суду з вказаним
поданням головний державний
виконавець відділу ДВС ОМРУЮ не навів
жодних з перелічених обставин, а
послався тільки на факт наявності
боргових зобов’язань.

Разом із тим, звертаючись до суду з
поданням про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України, головний
державний виконавець ВДВС
Очаківського МРУЮ Миколаївської
області не надав доказів на
підтвердження тих обставин, що
державним виконавцем вчинено всі дії,
передбачені Законом України «Про
виконавче провадження», спрямовані на
погашення боргу. Державним виконавцем
не надано доказів на підтвердження
того, що боржник отримав копію
постанови про відкриття виконавчого
провадження, та про те, що боржник
вчиняє дії, які унеможливлюють чи
ускладнюють виконання рішення суду, за
час виконання рішення виїжджав за межі
України, що призвело до виникнення
заборгованості, або боржник
безпідставно не заявлявся на виклики
державного виконавця.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Доказів, які б дійсно свідчили про
намір боржника вибути за межі України з
метою ухилитися від виконання
покладених на нього судовим рішенням
грошових зобов'язань не надано.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що в задоволенні подання головного
державного виконавця ВДВС
Очаківського МРУЮ слід відмовити.

Керуючись 377-1 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання головного
державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Очаківського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_1 про
тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві
виїзду за кордон без вилучення
паспорту, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Миколаївської
області шляхом подачі протягом п'яти
днів з дня її проголошення апеляції
через Очаківський міськрайонний суд
Миколаївської області.

Головуючий: