Вищий спеціалізований суд україни
з розгляду цивільних і кримінальних
справ
УХВАЛА

іменем україни

13 серпня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Амеліна В.І.,
Євтушенко О.І.,

Іваненко
Ю.Г.,
Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом Луганського
міського комунального підприємства
«Теплокомуненерго» до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за
послуги з теплопостачання та гарячого
водопостачання,

за касаційною скаргою Луганського
міського комунального підприємства
«Теплокомуненерго» на рішення
апеляційного суду Луганської області
від 13 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року Луганське міське
комунальне підприємство
«Теплокомуненерго» (далі - ЛМКП
«Теплокомуненерго») звернулося до суду
з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості за послуги з
теплопостачання та гарячого
водопостачання.

Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що
між позивачем та відповідачем ОСОБА_3
утворилися фактичні договірні
відносини з приводу надання
житлово-комунальних послуг на підставі
відкритого особового рахунка № НОМЕР_1.
Відповідно до оборотної відомості
даного рахунка відповідач ОСОБА_3
своєчасно розрахунки за надану теплову
енергію не здійснював, внаслідок чого
утворилась заборгованість. Тому
позивач просив стягнути в солідарному
порядку заборгованість за послуги з
теплопостачання та гарячого
водопостачання.

Рішенням Артемівського районного суду
м. Луганська від 2 грудня 2013 року
позовні вимоги ЛМКП
«Теплокомуненерго» до

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за послуги з
теплопостачання та гарячого
водопостачання задоволено частково.
Стягнуто солідарно з

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ЛМКП
«Теплокомуненерго» заборгованість за
послуги з теплопостачання та гарячого
водопостачання за період з 1 вересня 2006
року по 1 квітня 2013 року в розмірі 13 104
грн 56 коп. Стягнуто солідарно з

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ЛМКП
«Теплокомуненерго» судовий збір в
розмірі 214 грн 60 коп. В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Луганської
області від 13 березня 2014 року рішення
Артемівського районного суду м.
Луганська від 2 грудня 2013 року
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким у задоволенні позовних вимог ЛМКП
«Теплокомуненерго» до

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за послуги з
теплопостачання та гарячого
водопостачання відмовлено.

У касаційній скарзі представник ЛМКП
«Теплокомуненерго» - Кархардіна Н.В.
просить скасувати рішення
апеляційного суду Луганської області
від 13 березня 2014 року та залишити в силі
рішення Артемівського районного суду
м. Луганська від 2 грудня 2013 року,
мотивуючи свої вимоги порушенням судом
норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши доповідь судді,
вивчивши матеріали цивільної справи та
дослідивши доводи касаційної скарги,
вважає, що вона не підлягає задоволенню
з огляду на наступне.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив із того,
що відключення квартири від системи
центрального опалення та гарячого
водопостачання відповідачами
проведено без дотримання встановленої
законом процедури, тому є самовільним і
не звільняє їх від обовʼ?язку проводити
оплату послуг за встановленими
тарифами.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення,
яким відмовлено у задоволенні позовних
вимог, суд апеляційної інстанції
виходив із того, що доказів
самовільного відключення від мережі
теплопостачання суду не надано, а факт
припинення надання позивачем послуг з
теплопостачання та гарячого
водопостачання підтверджується актом
від 20 листопада 2006 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 зареєстровані та проживають у
квартирі за адресою:

АДРЕСА_1 Зазначена квартира
знаходиться у приватній власності
відповідачів. З даних зворотної
відомості за особистим рахунком №
НОМЕР_1 вбачається, що послуги опалення
квартири відповідачів надавало і надає
ЛМКП «Теплокомуненерго».
Заборгованість з оплати за надані
послуги за період з 1 вересня 2006 року по
1 квітня 2013 року становить 13 104 грн 56 коп.

Із матеріалів справи вбачається, що
згідно з витягом з протоколу № 4,
виданим Управлінням
житлово-комунального господарства
Луганської міської ради від 28 вересня
2006 року, відповідачам надано дозвіл на
розробку проектування індивідуального
(автономного) теплопостачання і
відокремлення від мережі
централізованого опалення та
постачання гарячої води (а. с. 51).

5 жовтня 2006 року № 11543/03-ТУ ОСОБА_3
отримані технічні умови реконструкції
системи газопостачання квартири
АДРЕСА_1 (а. с. 57).

20 жовтня 2006 року розроблено робочий
пакет щодо автономного
теплозабезпечення квартири НОМЕР_2, що
розташована за адресою:

АДРЕСА_1 (а. с. 52-53).

Актом від 22 листопада 2006 року
зафіксовано запуск опалювального
котла (а. с. 54).

Актом від 20 листопада 2006 року
представником ЛМКП «Теплокомуненерго»
зафіксовано факт відключення
трубопроводів гарячого водопостачання
(а. с. 58).

Відповідно до офіційно оприлюдненого
рішення Виконавчого комітету
Луганської міської ради від 13 травня 2009
року № 112 «Про деякі питання щодо
відключення квартир багатоквартирних
житлових будинків від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води» міжвідомча
комісія з питань відключення
споживачів від мереж централізованого
опалення та постачання гарячої води
створена рішенням Луганської міської
ради від

9 серпня 2006 року № 177, яка була
уповноважена приймати рішення щодо
відключення споживачів житлового
будинку або окремих квартир від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води (в тому числі
щодо надання дозволу на відключення),
улаштування індивідуальної
(автономної) системи теплопостачання
та про збір вихідних даних і технічних
умов для виготовлення проектної
документації до затвердження в
установленому порядку.

Постійно діючою комісією з питань
відключення окремих приміщень
житлових будинків від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води при відмові
споживачів від централізованого
теплопостачання згідно з протоколом
від 4 червня 2009 року № 1 позивач був
зобовʼ?язаний підписувати акти про
відключення на підставі дозволів,
отриманих до

13 травня 2009 року.

Згідно з п. 2.1 рішення виконавчого
комітету Луганської міської ради від 20
червня 2011 року № 202 ЛМКП
«Теплокомуненерго» виключено з числа
споживачів послуг централізованого
опалення та постачання гарячої води
громадян, якими будуть надані акти про
відключення квартир від центральних
мереж теплопостачання та гарячого
водопостачання, виданих на підставі
рішень комісії, прийнятих до 13 травня
2009 року.

Відповідачем такий акт було складено
за участю представника позивача і на
даний час цей акт ніким не оспорений та
не визнаний недійсним.

Таким чином, дослідивши всі наявні в
матеріалах справи докази суд
апеляційної інстанції дійшов вірного
висновку, що ухвалене судом першої
інстанції рішення не відповідає
вимогам закону, а тому підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову в задоволенні позовних
вимог.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваного судового рішення не
дають підстав для висновку, що судом
апеляційної інстанції при розгляді
справи були допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
таким чином, колегія суддів вважає за
необхідне касаційну скаргу відхилити.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження судового рішення є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків суду не спростовують.

Таким чином, під час розгляду справи
судом не було порушено норми
матеріального та процесуального права,
а наведені в скарзі доводи висновок
суду не спростовують, тому суд
касаційної інстанції згідно з ч. 1

ст. 337 ЦПК України не знаходить підстав
для задоволення касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Луганського міського
комунального підприємства
«Теплокомуненерго» відхилити.

Рішення апеляційного суду Луганської
області від 13 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик Судді:В.І.
Амелін О.І. Євтушенко Ю.Г. Іваненко
О.М. Ситнік