Справа №303/4697/14-ц
№ 2/303/2541/14
Номер стат. звіту - 38
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 серпня 2014 року
м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд
Закарпатської області у складі
головуючої судді Гутій О.В., при
секретарі Фозекош І.І., з участю
позивача ОСОБА_1, його представника
ОСОБА_2, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Мукачево
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Зняцівської сільської ради про
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовною
заявою до Зняцівської сільської ради
про визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини, в
якому просив додатковий строк
достатній для подання заяви про
прийняття спадщини.

Позов мотивує тим, що житловий будинок
АДРЕСА_1 належав на праві володіння та
користування батькам позивача: ОСОБА_4
та ОСОБА_5. Позивач у зазначеному
будинку проживав разом із батьками з
дитинства, де і зараз проживає зі своєю
сім'єю та виконує обов'язки, пов'язані з
його утриманням, веденням
господарства, внесенням необхідних
платежів.

Строк на прийняття спадщини позивачем
був пропущеним у зв'язку з його
скрутним матеріальним становищем.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
представник позивача ОСОБА_2 позов
підтримали, просили його задоволити.

Представник відповідача Зняцівської
сільської ради в судове засідання не
з'явився, про час і місце розгляду
справи повідомлявся належним чином,
однак подав до суду заяву про розгляд
справи у його відсутності, проти
задоволення позовних вимог не
заперечив.

Заслухавши учасників судового
розгляду, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст.ст. 10,11,59,60 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі; кожна з сторін зобов'язана
довесті ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень; доказування не може
грунтуватися на припущеннях, а
обставини справи, які мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

В судовому засіданні встановлено, що
забудовником будинку, що розташований
в АДРЕСА_1 і побудований у 1950 році був
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується довідкою Зняцівської
сільської ради від 09.07.2014 року (а.с. 10).

Право власності на вказаний будинок не
зареєстроване.

Згідно із свідоцтвом про смерть
(повторного) серії НОМЕР_1, виданого
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану по Мукачівському
району Мукачівського міськрайонного
управління юстиції 22.09.2009 року, ОСОБА_5
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Згідно із свідоцтвом про
смерть(повторного) серії НОМЕР_2,
виданого відділом державної
реєстрації актів цивільного стану по
Мукачівському району Мукачівського
міськрайонного управління юстиції
22.09.2009 року, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2
(а.с. 8).

З огляду на час відкриття спадщини
після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_4, дані
правовідносини регулюються нормами ЦК
України 1963 року.

Відповідно до ст. 548 ЦК України (в
редакції закону 1963 року) визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину якщо він
фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном; якщо він
подав державній нотаріальній конторі
за місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини. Зазначені в цій
статті дії повинні бути вчинені
протягом шести місяців з дня відкриття
спадщини.

Згідно із ст. 549 ЦК України (в ред. 1963
року) строк для прийняття спадщини,
встановлений статтею 549 цього Кодексу,
може бути продовжений судом, якщо він
визнає причини пропуску строку
поважними.

В ЦК України (в редакції 2003 року) також
міститься правова норма, яка регулює
наслідки пропуску строку для прийняття
спадщини, а саме ч. 3 ст. 1272 ЦК України,
згідно якої передбачено, що за позовом
спадкоємця, який пропустив строк для
прийняття спадщини з поважної причини,
суд може визначити йому додатковий
строк, достатній для подання ним заяви
про прийняття спадщини.

Згідно із ч. 24 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008 року
№ 7 «Про судову практику у справах про
спадкування» вирішуючи питання про
визначення особі додаткового строку,
суд досліджує поважність причини
пропуску строку для прийняття
спадщини; при цьому необхідно виходити
з того, що поважними є причини,
пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як зазначає позивач, він є спадкоємцем
спадкового майна, яка відкрилася після
смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_4, однак на
підтвердження цієї обставини доказів
не надав суду.

Також посилаючись на те, що пропустив
визначений законом строк для прийняття
спадщини з поважної причини, позивач не
довів, що така причина, пов'язана з
об'єктивними, непереборними, істотними
труднощами для нього, а тому не може
вважатися поважною.

Скрутне фінансове становище, про яке
зазначає позивач, нічим не
підтверджене.

Беручи до уваги встановлені судом
факти і відповідні їм правовідносини, а
також оцінюючи надані докази, з
урахуванням принципів диспозитивності
та змагальності цивільного
судочинства, суд приходить до висновку
про відсутність підстав для
задоволення позову.

Керуючись ст.ст.3, 10, 11, 15, 60, 61, 88, 208, 209,
212-215, 218 ЦПК України, ст. 1272 Цивільного
кодексу України, суд,-

Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Зняцівської сільської ради про
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини
відмовити.

На рішення може бути подана апеляція
до апеляційного суду Закарпатської
області протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 223 ЦПК
України.

Головуюча
О.В.Гутій