Справа № 369/4440/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

01.08.2014 року Києво - Святошинський
районний суд Київської області в
складі:

Головуючої судді Дубас Т.В.,

при секретарі Дідур М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності на обов'язкову частку у
спадщині, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в травні 2014 року
звернувся до Києво-Святошинського
районного суду Київської області з
позовом до ОСОБА_2 про визнання права
власності на обов'язкову частку у
спадщині.

Свої позовні вимоги позивачі
обґрунтовували тим, що він є
спадкодавцем першої черги після смерті
своєї матері, ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після смерті матері залишилося
спадкове майно, до складу якого увійшов
житловий будинок АДРЕСА_1.

ОСОБА_1 - син померлої, 26 липня 2005 р.,
звернувся з письмовою заявою до
Вишневої міської державної
нотаріальної контори про прийняття
спадщини, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_3

Відповідно до постанови про відмову у
вчиненні нотаріальних дій від 04 червня
2010 р. № 758 державного нотаріуса
Вишневої міської державної
нотаріальної контори Білінець О.П.,
позивачу було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на обов'язкову частку у
спадщині на житловий будинок АДРЕСА_1, у
зв'язку з відсутністю документу, що
підтверджує право власності на
спадковий будинок житловий будинок.

Позивач не мав можливості надати
нотаріусу документи на право власності
на спадкове майно, так як померла за
життя право власності на вищезгаданий
житловий будинок не зареєструвала.

Крім позивача, спадкоємцем, після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, є
відповідач по справі ОСОБА_2 (син
померлої).

Відповідач по справі, є спадкоємцем за
заповітом, після смерті матері. Але, так
як позивач, на день смерті спадкодавця
досяг пенсійного віку, то йому повинна
належати обов'язкова частка у спадщині.

Тому позивач просив, визнати за ним
ОСОБА_1 право власності на обов'язкову ?
частину житлового будинку АДРЕСА_1.

В подальшому позивач уточнив позовні
вимоги та просив визнати ним ОСОБА_1
право власності на обов'язкову ?
частину житлового будинку АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав та просив позов
задоволити.

Представник відповідача направив до
суду заяву, в якій просив розгляд
справи проводити у його відсутності,
проти задоволення позовних вимог
заперечував.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
перевіривши матеріали справи, та
зібранні в ній докази, знаходить, що
позов підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного
процесуального кодексу України (далі
-ЦПК України), суди розглядають у
порядку цивільного судочинства справи
щодо: захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин;
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла ОСОБА_3.

До майна померлої ОСОБА_3 Вишневою
міською державною нотаріальною
конторою була заведена спадкова справа
№ 160 від 15 лютого 2005 року.

До складу спадкового майна померлого
увійшли житловий будинок, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Спадщину після померлої прийняли
ОСОБА_1 шляхом подачі до нотаріальної
контори заяв про прийняття спадщини та
ОСОБА_2 шляхом постійного проживання
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини.

Згідно заповіту посвідченого
секретарем виконкому Гатненської
сільської ради від 25 жовтня 1997 року,
ОСОБА_3, заповіла все соє майно, де б
воно не було і з чого б воно не
складалось і взагалі, все те, що буде їй
належати на день смерті, і на що вона за
законом матиме право, сину ОСОБА_2

Постановою нотаріуса Вишневої міської
державної нотаріальної контори від 04
червня 20140 року, позивачу, відмовлено у
видачі свідоцтв про право на
обов'язкову частку у спадщині, у зв'язку
з ненаданням правовстановлюючих
документів на спадкове майно.

Як вбачається з інвентаризаційної
справи № 689 на будинок АДРЕСА_1,
власником даного будинку був ОСОБА_5.

Згідно спадкової справи № 286, заведеної
до майна померлого ОСОБА_5, вбачається
що померлому ОСОБА_5 на праві власності
належав житловий будинок, що
закріплений за радгоспом «Чабани»,
АДРЕСА_1.

Згідно свідоцтва про право власності
виданого 13.06.1990 року державним
нотаріусом Першої Київської обласної
державної нотаріальної контори, ОСОБА_3
успадкувала від померлого ОСОБА_5 ?
частину будинку за адресою АДРЕСА_1.

Таким чином, на день своєї смерті
ОСОБА_3 як дружині померлого ОСОБА_5,
належала ? частина будинку за адресою
АДРЕСА_1 як частина із спільного майна
набутого подружжям під час шлюбу, та ?
частина цього ж будинку яку вона
успадкувала після смерті свого
чоловіка ОСОБА_5

Згідно архівної довідки від 10.04.2014 року
наданої Архівним сектором
Києво-Святошинської районної
державної нотаріальної контори по
документам архівного фонду
«Гатненська сільська рада» згідно
рішення виконавчого комітету
Гатненської сільської ради від 19.12.1996
року № 10/6, п'ятим пунктом вирішено:
надати ОСОБА_3 в постійне користування
земельну ділянку площею 0,15 га в
АДРЕСА_1, у зв'язку з отриманням
спадщини.

Згідно листа Виконавчого комітету
Гатненської сільської ради від 18 липня
2014 року за № 743, вбачається, що згідно
запису в погосподарській книзі № 9 за
2011-2015 року власником домогосподарства
в АДРЕСА_1 є ОСОБА_3, ну аерація даного
будинку не змінювалась. Згідно записів
в погосподарській книзі № 9 за 2011-2015
роки будинок в АДРЕСА_1 не числиться.
Інформація в погосподарські книги
вноситься згідно опитування.

За правилами ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст. 1222 цього Кодексу
спадкоємцями за заповітом і законом
можуть бути фізичні особи, які є живими
на час відкриття спадщини, а також
особи, які були зачаті за життя
спадкодавця і народжені живими після
відкриття спадщини.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за
заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Згідно аб.3п.23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про спадкування» №7
від 30.05.2008 р., у разі відмови нотаріуса в
оформленні права на спадщину особа
може звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Відповідно ст.392 ЦК України, власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Як вбачається із свідоцтва про
народження та паспортних даних
позивача, ОСОБА_1, народився
ІНФОРМАЦІЯ_2, і на день смерті
спадкодавця ОСОБА_3 досягнув 61 року.

Згідно Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» що діяв в редакції станом
на 15 лютого 2005 року, непрацездатні
громадяни - особи, які досягли
встановленого законом пенсійного віку
або визнані інвалідами, у тому числі
діти-інваліди, а також особи, які мають
право на пенсію у зв'язку з втратою
годувальника відповідно до цього
Закону.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (в редакції станом на 15
лютого 2005 року) особи мають право на
призначення пенсії за віком після
досягнення чоловіками 60 років,
жінками - 55 років та наявності
страхового стажу не менше п'яти років.

Стаття 1241 ЦК України визначає, що
малолітні, неповнолітні, повнолітні
непрацездатні діти спадкодавця,
непрацездатна вдова (вдівець) та
непрацездатні батьки спадкують,
незалежно від змісту заповіту,
половину частки, яка належала б кожному
з них у разі спадкування за законом
(обов'язкова частка).

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня
2008 року № 7 «Про судову практику у
справах про спадкування» перелік осіб,
які мають право на обов'язкову частку,
що визначений статтею 1241 ЦК, є
вичерпним і розширеного тлумачення не
потребує. При визначенні розміру
обов'язкової частки в спадщині
враховуються всі спадкоємці за
законом першої черги, увесь склад
спадщини, зокрема, право на вклади в
банку (фінансовій установі), щодо яких
вкладником було зроблено
розпорядження на випадок своєї смерті,
вартість речей звичайної домашньої
обстановки та вжитку, вартість
заповідального відказу.

На підставі викладеного, суд
призводить до висновку що позивач
ОСОБА_1 має право на обов'язкову частку
у спадщині відносно майна померлої
ОСОБА_3, оскільки на день її смерті він
досягнув пенсійного віку, та
вважається повнолітнім непрацездатним
сином спадкодавця, а отже, позивач має
право на визнання за ним права
власності на ? частину житлового
будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненнями фізичних чи
юридичних осіб, поданих відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, розглянувши справу в межах
заявлених позовних вимог, дослідивши
всебічно, повно, безпосередньо та
об'єктивно наявні у справі докази,
оцінив їх належність, допустимість,
достовірність, достатність і взаємний
зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі
обставини справи, на які сторони
посилалися як на підставу своїх вимог і
заперечень, з урахуванням того, що
відповідно до ст.1 ЦПК України
завданням цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених або оспорюваних прав, свобод
чи інтересів фізичної особи, суд дійшов
висновку про необхідність задоволення
позовних вимог.

Зважаючи на вищевикладене,
відповідно до ст.ст. 1218, 1220, 1221, 1222, 1241 1268
ЦК України, Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня
2008 року № 7 «Про судову практику у
справах про спадкування», та керуючись
ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 61, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування на обов'язкову частку у
спадщині після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_3, право власності на ? частину
житлового будинку, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 72,2
кв.м., житловою площею 44,4 кв.м.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Київської області
протягом десяти днів з дня його
оголошення.

Суддя
Т.В.
Дубас