Справа № 192/909/14
Провадження № 2/192/334/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2014 року СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ
СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у
складі:

головуючої - судді
Омелюх В.М.,

при секретарі -
Савчуковій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в смт.Солоне
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про стягнення боргу.

На обґрунтування своїх вимог
посилається на те, що 18 червня 2011 року
між ним та відповідачем було укладено
усний договір позики за яким він надав
у борг відповідачеві 15 700 доларів США
зі строком повернення взятих в борг
коштів до 18 листопада 2011 року та зі
сплатою процентів за користування
грошовими коштами в розмірі 10% від суми
боргу щомісячно.

Грошові кошти за договором позики були
отримані відповідачем згідно
написаної ним особисто письмової
розписки, але в зазначений в розписці
термін йому повернуті не були, в зв'язку
з чим він змушений звернутися з позовом
до суду про стягнення з відповідача
суми боргу в примусовому порядку,
оскільки зобов'язання за договором
повинні бути виконані належним чином, а
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливістю
виконання ним грошового зобов'язання
та на вимогу кредитора зобов'язаний
сплатити суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, а також 3% річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом. Прохав стягнути з
відповідача, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, суму боргу
розмірі 15 700 доларів США, 4 710 доларів
США процентів за користування
грошовими коштами та 1 222 долари США 3%
річних від простроченої суми, а з
урахуванням курсу долара США станом на
22 квітня 2014 року в розмірі 11,247453 гривні -
243 304 гривні 90 копійок та витрати по
сплаті судового збору в розмірі 2 433
гривні 05 копійок.

Позивач ОСОБА_1, який належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи у судове засідання згідно
розписки про виклик до суду (а.с.35), в
судове засідання 19 серпня 2014 року не
з'явився, надав суду заяву про розгляд
справи в його відсутність, позовні
вимоги підтримав в повному обсязі та
просив їх задовольнити (а.с.37).

Відповідач ОСОБА_2, який належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи у судове засідання згідно
розписки про виклик до суду (а.с.36), в
судове засідання 19 серпня 2014 року не
з'явився, надав суду заяву про розгляд
справи в його відсутність, позовні
вимоги визнав в повному обсязі та не
заперечував проти їх задоволення
(а.с.38).

Суд, дослідивши докази, що маються у
справі, приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Згідно ст.10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст.60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі, і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст.509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язується вчинити на користь
другої сторони (кредитора) певну дію
(передати майно, виконати роботу,
надати послугу, сплатити гроші тощо)
або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку, при
цьому відповідно до вимог ст. 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться
та згідно ст.ст. 527-530 ЦК України
належними сторонами і у визначений
зобов'язанням строк. Якщо строк (термін)
виконання боржником обов'язку не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги, кредитор має право
вимагати його виконання у будь-який
час, а боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

За договором позики відповідно до
вимог ст.ст.1046,1047 ЦК України одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж саму суму
грошових коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості, при цьому договір позики є
укладеним з моменту передання грошей
або інших речей, визначених родовими
ознаками, договір позики укладається у
письмовій формі, якщо його сума не менш
як у десять разів перевищує
встановлений законом розмір
неоподаткованого мінімуму доходів
громадян, а на підтвердження укладення
договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Судом встановлено, що на підтвердження
укладання договору позики між ОСОБА_1
та ОСОБА_2 18 червня 2011 року
відповідачем власноручно була
написана розписка, відповідно до якої
він отримав позику в розмірі 15 700
доларів США на строк три місяці, тобто
до 18 вересня 2011 року (а.с.5), але в
зазначений у розписці строк відповідач
взяті в борг грошові кошти позивачеві
не повернув.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом, а розмір і
порядок одержання процентів
встановлюються договором.

Відповідно до умов розписки від 18
червня 2011 року відповідач зобов'язався
сплачувати позивачу по 10% прибутку
щомісячно, тобто за кожен місяць
користування грошовими коштами від
суми позики, які також не повернув
позивачеві.

Станом на 22 квітня 2014 року згідно
розрахунків позивача сума боргу за
договором позики становить 15 700
доларів США, а розмір процентів за
користування позикою становить 4 710
доларів США (а.с.23).

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено,
що боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом, а згідно
розрахунку позивача (а.с.23) 3% річних від
простроченої суми станом на 22 квітня 2014
року становить 1 222 долара США.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що належними та
допустимими доказами безспірно
встановлено, що відповідач отримав від
позивача грошові кошти в розмірі 15 700
доларів США, зобов'язавшись до 18
вересня 2011 року повернути борг зі
сплатою 10 % щомісячно від суми позики,
що свідчить про наявність між
сторонами договірного зобов'язання,
яке за формою та змістом відповідає
вимогам ст.1046-1047 ЦК України та за яким
сторони досягли домовленості за усіма
суттєвими умовами договору, але свого
зобов'язання по сплаті коштів в
установлений письмовим договором
строк відповідач не виконав, в зв'язку з
чим позов підлягає задоволенню, а сума
боргу підлягає стягненню з відповідача
в примусовому порядку за рішенням суду,
оскільки відповідно до ст.ст. 526,527,629 ЦК
України зобов'язання мають
виконуватися належним чином, в строки
та порядку, визначеному законом чи
договором, а відповідно до ст. 1048 ЦК
України, стягненню підлягають і
проценти за користування позикою в
розмірі 4 710 доларів США за період з 18
червня по 18 вересня 2011 року. Крім того,
відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
зобов'язання, не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання
та на вимогу кредитора зобов'язаний
сплатити суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за
весь час прострочення, а також три
проценти річних від простроченої
суми, якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом,
які суд також вважає необхідним
стягнути з відповідача в розмірі 1 222
долари США за період з 18 вересня 2011 року
по 22 квітня 2014 року, а всього стягнути з
відповідача 21 632 доларів США, що станом
на 22 квітня 2014 року з урахуванням
офіційного курсу долара США в розмірі
11,247453 гривень за 1 долар США складає 243
304 гривні 90 копійок.

У зв'язку з задоволенням позову
суд вважає необхідним стягнути з
відповідача на користь позивача
витрати по сплаті судового збору при
звернення з позовом до суду.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 203, 205, 207, 208, 509, 526-530, 1046-1052 ЦК
України; ст.4 Закону України «Про
судовий збір», ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 212-215 ЦПК
України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
борг за договором позики в розмірі 243 304
(двісті сорок три тисячі триста чотири)
гривні 90 копійок та судові витрати по
сплаті судового збору в розмірі 2433 (дві
тисячі чотириста тридцять три) гривні 05
копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Солонянський районний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особами, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуюча: суддя