Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.09.2014 Справа №607/11452/14-ц Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області в складі:

головуючої
Герчаківської О.Я.,

з участю секретаря
Мандзія В.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Тернополі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та
стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з
позовом до відповідача ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів. В обґрунтування позовних
вимог зазначено про те, що 11 жовтня 2012
року вона уклала шлюб із відповідачем
по справі, від даного шлюбу в них
народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Протягом останнього часу сімейне життя
між ними поступово погіршувалось, що в
кінцевому результаті призвело до
фактичного припинення шлюбних
відносин. Відповідач нехтує сімейними
цінностями, з його ініціативи постійно
виникають сварки через те, що кожен має
різні погляди на шлюб та сім'ю. На даний
час сторони припинили вести спільне
господарство та спільно проживати, а
тому позивач просить суд розірвати
шлюб між нею та ОСОБА_4 та повернути їй
дівоче прізвище «ОСОБА_1». Оскільки
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття, просить
також стягнути з відповідача аліменти
в її користь на утримання їх
малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
у розмірі 1000 грн. з дня пред'явлення
позову і до досягнення дитиною
повноліття.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала та суду
пояснила, що вони з чоловіком
перебувають у шлюбі з 11 жовтня 2012 року.
Від даного шлюбу в них є одна малолітня
дитина - син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
проживає з нею. Причиною, по якій вона
хоче розірвати шлюб, є те, що вони з
відповідачем мають різні погляди на
сімейне життя та ведення спільного
господарства, що призводить до сварок
та непорозумінь. Між ними повністю
припинено подружні стосунки, ведення
спільного господарства та спільне
проживання. Позивач вважає, що шлюб
існує лише формально, збереження його
неможливе, за наданий судом термін на
примирення вони з відповідачем не
примирилися. За вказаних обставин,
просить розірвати шлюб, повернувши їй
дівоче прізвище «ОСОБА_1», та стягнути з
відповідача аліменти в її користь на
утримання малолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в
розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 10
липня 2014 року і до досягнення дитиною
повноліття, оскільки він зобов'язаний
утримувати дитину.

Представник позивача ОСОБА_6 підтримав
заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги, просив
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позовні вимоги визнав та суду пояснив,
що за наданий судом термін на
примирення вони з дружиною не
примирилися, а тому проти розірвання
шлюбу він не заперечує та визнає
позовні вимоги про стягнення з нього
аліментів на користь позивача на
утримання їх малолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в
розмірі 1000 грн.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
проаналізувавши матеріали справи,
встановив наступне:

Сторони уклали шлюб 11 жовтня 2012 року,
про що свідчить свідоцтво про шлюб від
11 жовтня 2012 року, серія НОМЕР_1, видане
Відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Тернопільського
міського управління юстиції, про що в
Книзі реєстрації шлюбів зроблено
відповідний актовий запис №1598.

Від даного шлюбу в позивача та
відповідача є одна неповнолітня
дитина, син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_2 від 26 липня 2013
року, видане Відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Тернопільського
міського управління юстиції, про що
складено відповідний актовий запис
№1673.

Встановлено, що сторони припинили
подружні стосунки та не ведуть
спільного господарства. Спільне життя
у них не склалося, оскільки вони люди з
різними поглядами на сімейне життя та
ведення спільного господарства. Шлюб
носить формальний характер, збереження
його неможливе.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу
України особа, яка змінила своє
прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу,
має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

За вказаних обставин, враховуючи те, що
суд прийшов до висновку про
доцільність задоволення позовних
вимог ОСОБА_1 в частині розірвання
шлюбу між сторонами. Оскільки позивач
виявляє бажання змінити прізвище після
розірвання шлюбу на своє дошлюбне
прізвище, суд вважає, що слід в порядку
ст.113 СК України, після розірвання
шлюбу, змінити прізвище позивача з
«ОСОБА_1» на її дошлюбне прізвище
«ОСОБА_1».

В судовому засіданні встановлено та
сторонами підтверджено, що спільна
дитина сторін - син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
проживає разом із матір'ю ОСОБА_1 в
АДРЕСА_1, та перебуває на її утриманні.

Відповідно до ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дітей до
досягнення ними повноліття.

Частка заробітку (доходу) матері,
батька, яка буде стягуватись як
аліменти на дитину, визначається судом
(ч.1 ст.183 СК України).

Відповідно до змісту ст.184 СК
України, якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

В судовому засідання не здобуто
будь-яких доказів, що за станом здоров'я
чи матеріальним становищем ОСОБА_2 не
може виконувати своїх аліментних
обов'язків щодо утримання сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судом встановлено, що відповідач
офіційно не працевлаштований, однак є
працездатним, його стан здоров'я
задовільний, аліментних обов'язків
ОСОБА_2 не має, однак не виконує
покладений на нього обов'язок
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають до задоволення.
Стягнення аліментів з ОСОБА_2 в користь
ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, слід визначити в
твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн.
щомісячно, починаючи з 10 липня 2014 року
до досягнення дитиною повноліття.

Аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову (ч.1 ст.191 СК України).

Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення
суду в частині стягнення аліментів у
межах суми платежу за один місяць слід
допустити до негайного виконання.

Судові витрати в доход держави
підлягають стягненню з відповідача.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст.10, 60, 110, 212, 213, 214, 215 ЦПК України,
ст.ст.110, 112, 113, 180, 183, 184 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 11 жовтня 2012 року
Відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Тернопільського
міського управління юстиції, про що в
Книзі реєстрації шлюбів зроблено
відповідний актовий запис №1598.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1
відновити її дошлюбне прізвище -
«ОСОБА_1».

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який
проживає в АДРЕСА_2, в користь ОСОБА_1
аліменти на утримання малолітнього
сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій
грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча)
грн. щомісячно, починаючи з 10 липня 2014
року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який
проживає в АДРЕСА_2, в користь держави
судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок
три) грн. 60 (шістдесят) коп.

Рішення суду в частині стягнення
аліментів у межах суми платежу за один
місяць допустити до негайного
виконання.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуюча
О.Герчаківська