АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/1515/14
Головуючий в І інстанції: Черниш О.Л.
Доповідач: Слюсаренко О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Херсонської області
у складі:

головуючого:Радченка
С.В.суддів:Вербицької Л.І. Слюсаренко
О.В.при секретарі:Сікорі О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
Українського державного підприємства
поштового зв`язку "Укрпошта" на
рішення Комсомольського районного
суду м. Херсона від 31 березня 2014 року у
цивільній справі за позовом
Українського державного підприємства
поштового зв`язку "Укрпошта" до ОСОБА_5
про стягнення заподіяної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року Українське державне
підприємство поштового зв`язку
"Укрпошта" звернулося до суду зі
вказаним позовом, в якому просить
стягнути на його користь з відповідача
у рахунок відшкодування шкоди у
порядку регресу 52737, 15 грн. та судові
витрати.

Вимоги обґрунтовані тим, що 26.02.2001 року
біля 07:00 відповідач, керуючи
транспортним засобом марки ГАЗ 52, що
належить позивачу, грубо порушивши
правила дорожнього руху, здійснив
наїзд на ОСОБА_6, в результаті чого
останній помер.

На час скоєння ДТП ОСОБА_5 перебував у
трудових відносинах з позивачем.

Постановою Нововоронцовського
районного суду Херсонської області від
04.10.2012 року ОСОБА_5 звільнено від
кримінальної відповідальності за
вчинення злочинів, передбачених ч.2
ст.215, ч.2 ст.111 КК України (в редакції 1960
року) у зв'язку з закінченням строків
давності.

Рішенням Високопільського районного
суду Херсонської області від 02.04.2013
року з УДППЗ "Укрпошта" на користь
дружини загиблого ОСОБА_7 стягнуто
2215,19 грн. матеріальної та 50000 грн.
моральної шкоди.

Позивач зазначає, що відповідач має
відшкодувати шкоду завдану
підприємству у порядку регресу.

Рішенням Комсомольського районного
суду м. Херсона від 31 березня 2014 року у
задоволені позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Українське
державне підприємство поштового
зв`язку "Укрпошта", посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
скасувати та ухвалити нове, яким
позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які з'явилися в судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив із
відсутності правових підстав для
стягнення з відповідача в порядку
регресу сплачених позивачем коштів,
оскільки вина відповідача у вчиненні
дорожньо-транспортної пригоди не
доведена.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції .

Вбачається із матеріалів справи, що
ОСОБА_5 з 03.07.2000 року по 28 вересня 2001
року працював водієм в Центрі обробки
та перевезення пошти Херсонської
дирекції УДППЗ "Укрпошта" ( а.с.5-8)

Постановою Нововоронцовського
районного суду Херсонської області від
04.10.2012 року ОСОБА_5, який
обвинувачувався у тому, що він 26 лютого
2001 року біля 07.00 год., керуючи
автомобілем ГАЗ 52 д.н. НОМЕР_1 що
належить Херсонській ДЦОПП " Укрпошта" ,
здійснюючи маневр обгону , грубо
порушив вимоги п. 2.3.(б), п. 11.1, п. 14.2(г), п.
13.1, п. 2.9 ПДР, здійснив наїзд на пішохода
ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
звільнено від кримінальної
відповідальності за вчинення злочинів,
передбачених ч.2 ст.215, ч.2 ст.111 КК
України (в редакції 1960 року) у зв'язку з
закінченням строків давності.( а.с. 9,10)

Рішенням Високопільського районного
суду Херсонської області від 02 квітня
2013 року, залишеним без змін Ухвалою
апеляційного суду херсонської області
від 29.05.2013 року з УДППЗ "Укрпошта" на
користь ОСОБА_7 , дружини загиблого ,
стягнуто 2215,19 грн. на відшкодування
матеріальної шкоди та 50000 грн. на
відшкодування моральної шкоди,
завданої працівником під час
виконання трудових обов'язків. (а.с. 11-14)

Згідно платіжних доручень № 7618 та № 7620
від 26 листопада 2013 року УДППЗ "Укрпошта"
на виконання зазначеного судового
рішення перерахувало на рахунок
ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві
52215, 19 грн. та 522, 15 грн. ( а.с.18,19)

Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична
або фізична особа відшкодовує шкоду,
завдану їхнім працівником під час
виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків.

За наявності вини особи, яка завдала
шкоду, особа, яка є відповідальною за
шкоду, на підставі ч. 1 ст. 1191 ЦК України
набуває права зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування.

Аналіз норм ст. ст. 1172, 1187, 1188 ЦК
України дає підстави для висновку про
те, що шкода, завдана внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди з вини
водія, який на відповідній правовій
підставі керував автомобілем, що
належить роботодавцю, відшкодовується
власником (володільцем) цього джерела
підвищеної небезпеки, а не
безпосередньо винним водієм.

Така правова позиція викладена у
постанові Верховного суду України від
06 листопада 2013 року у справі № 6-108цс 13,
яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є
обов'язковою для застосування судами.

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного
Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "
Про судову практику в справах про
відшкодування моральної ( немайнової)
шкоди" судам роз'яснено, що за
моральну (немайнову) шкоду, заподіяну
працівником під час виконання трудових
обов'язків, відповідальність несе
організація, з якою цей працівник
перебуває у трудових відносинах, а
останній відповідає перед нею в
порядку регресу (статті 130, 132-134 КЗпП
України), якщо спеціальною нормою
закону не встановлено іншого.

Згідно зі ст. 132 КЗпП України за шкоду,
заподіяну підприємству, установі,
організації при виконанні трудових
обов'язків, працівники, з вини яких
заподіяно шкоду, несуть матеріальну
відповідальність у розмірі прямої
дійсної шкоди, але не більше свого
середнього місячного заробітку.
Матеріальна відповідальність понад
середній місячний заробіток
допускається лише у випадках,
зазначених у законодавстві.

Відповідно до п. 3 ст. 134 КЗпП України
працівники несуть матеріальну
відповідальність у повному розмірі
шкоди, заподіяної з їх вини
підприємству, установі, організації, у
випадках, коли шкоди завдано діями
працівника, які мають ознаки діянь,
переслідуваних у кримінальному
порядку.

Одночасне застосування положень ст. 1191
ЦК України та норм трудового
законодавства в частині повної
матеріальної відповідальності не
суперечить змісту зазначених правових
норм.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного
суду України " Про судову практику в
справах про відшкодування шкоди,
заподіяної підприємствам, установам,
організаціям їх працівниками" № 14 від
29 грудня 1992 року , роз'яснено що до
позовних заяв про матеріальну
відповідальність у повному розмірі
шкоди, заподіяної діями працівника, які
мають ознаки діянь, переслідуваних у
кримінальному порядку (п.3 ст.134 КЗпП),
повинні додаватись докази, які
підтверджують, що вчинення працівником
таких діянь встановлено у порядку
кримінального судочинства.

Матеріальна відповідальність у
повному розмірі шкоди покладається і в
тих випадках, коли шкода заподіяна
діями працівника, що мають ознаки
діянь, переслідуваних у кримінальному
порядку, але він був звільнений від
кримінальної відповідальності у
зв'язку зі спливом строку давності для
притягнення до кримінальної
відповідальності, або з інших підстав,
передбачених законом (пункти 3, 4, 8
статті 6, 7, 7-1, 7-2, 8,9,10 КПК).

Зазначені положення закону суд першої
інстанції залишив поза увагою і
дійшов помилкового висновку про
відмову у задоволенні позовних вимог.

За встановленими обставинами справи
слід дійти висновку, що ОСОБА_5 має
відшкодувати шкоду завдану
підприємству під час виконання
трудових обов'язків, оскільки
звільнення його від кримінальної
відповідальності у зв'язку із
закінченням строку давності не
звільняє від обов'язку відшкодувати
шкоду заподіяну злочином.

Враховуючи викладене , рішення суду
першої інстанції відповідно до
положень п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про задоволення вимог
позивача.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК
України з відповідача на користь
позивача належить стягнути судовий
збір у розмірі 527, 38 грн.

Керуючись ст.ст.303, 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, ст.
316 ЦПК України колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Українське
державне підприємство поштового
зв`язку "Укрпошта" задовольнити.

Рішення Комсомольського районного
суду м. Херсона від 31 березня 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Українського
державного підприємства поштового
зв`язку "Укрпошта" задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь
Українського державного підприємства
поштового зв`язку "Укрпошта" 52737, 15
грн. та судовий збір у розмірі 527,38 грн.

Рішення набирає чинності з моменту
проголошення і з цього часу може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: