У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 року
м. КиївСуддя судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

Гвоздик П.О.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення апеляційного суду Одеської
області від 03 квітня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
витребування майна з чужого
незаконного володіння, заборону
вчинення дій, що порушують право
власності та за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Радісненської
селищної ради Іванівського району
Одеської області, третя особа - ОСОБА_4,
про визнання незаконним і скасування
рішення селищної ради та визнання
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно недійсним,

в с т а н о в и в:

У лютому 2009 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2 про
витребування майна з чужого
незаконного володіння, заборону
вчинення дій, що порушують право
власності.

У вересні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3,
Радісненської селищної ради
Іванівського району Одеської області,
третя особа - ОСОБА_4, про визнання
незаконним і скасування рішення
селищної ради та визнання свідоцтва
про право власності на нерухоме майно
недійсним

Рішенням Іванівського районного суду
Одеської області від 03 жовтня 2013 року в
задоволенні первісного позову
відмовлено, а зустрічний позов
задоволено частково. Визнано рішення
Радісненської селищної ради
Іванівського району Одеської області
від 28 листопада 2008 року № 83 «Про
присвоєння юридичної адреси та
встановлення нумерації гаражів,
господарських будівель збудованих в
АДРЕСА_1» в частині присвоєння
нумерації господарським будівлям на
ім'я ОСОБА_3, недійсним. Рішення
Радісненської селищної ради
Іванівського району Одеської області
від 14 травня 2010 року № 350-V «Про
оформлення права власності на гараж та
сарай гр. ОСОБА_3, які знаходяться в
АДРЕСА_1», скасовано. Визнано свідоцтво
про право власності на нерухоме майно
від 28 травня 2010 року, видане Виконавчим
комітетом Радісненської селищної ради
Іванівського району Одеської області
на господарські будівлі, недійсним, а в
задоволенні решті вимог зустрічного
позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 03 квітня 2014 року рішення
місцевого суду скасовано та ухвалено
нове рішення, яким первісний позов
задоволено частково. Усунуто перешкоди
в користуванні сараєм та гаражем
АДРЕСА_1, АДРЕСА_1 ОСОБА_3, розташованими
по АДРЕСА_1, шляхом витребування їх із
незаконного володіння ОСОБА_2, а в
задоволені решти вимог первісного
позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 114 грн 70 коп. судового
збору. В задоволенні вимог зустрічного
позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
місцевого суду, посилаючись на
неправильне застосування судом
апеляційної інстанції норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Розглянувши касаційну скаргу, вважаю,
що підстави для відкриття касаційного
провадження відсутні, виходячи з
наступного.

Скасовуючи рішення місцевого суду та
ухвалюючи нове рішення про часткове
задоволення первісного позову та
відмову у задоволенні зустрічного
позову, суд апеляційної інстанції,
обґрунтовано виходив із того, що ОСОБА_2
у встановленому законом порядку не
набув права власності на спірне
нерухоме майно; ОСОБА_3 з боку ОСОБА_2
чиняться перешкоди у користуванні
належним їй майном.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції в межах
касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанцій норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Із змісту касаційної скарги та
оскаржуваного рішення апеляційного
суду не вбачається порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження в справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
витребування майна з чужого
незаконного володіння, заборону
вчинення дій, що порушують право
власності та за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Радісненської
селищної ради Іванівського району
Одеської області, третя особа - ОСОБА_4,
про визнання незаконним і скасування
рішення селищної ради та визнання
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно недійсним.

Копію ухвали разом з доданими до
касаційної скарги матеріалами
направити ОСОБА_2.

Касаційну скаргу залишити в суді
касаційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
П.О. Гвоздик