№ 336/5184/14-ц
пр. № 2/336/2416/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

13 серпня 2014 року
м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дацюк О.І.

при секретарі Скибі О.Б.

за участі позивача ОСОБА_1, відповідача
ОСОБА_2, представника відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без
самостійних вимог на предмет спору:
ОСОБА_4, про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2
вказавши, що з відповідачем мають
повнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який навчається у
Запорізькому авіаційному коледжі ім..
О.Г. Івченка та потребує матеріальної
допомоги. Посилаючись, що відповідач
має можливість надавати матеріальну
допомогу, але добровільної згоди між
сторонами не досягнуто, просить
стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на
утримання ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1/6
частини всіх видів заробітку
відповідача до закінчення навчання
ОСОБА_4 або досягнення ним
двадцятитрирічного віку.

Позивач в судовому засіданні
підтримала заявлені вимоги, пояснивши,
що син мешкає із нею, до досягнення ним
повноліття відповідач сплачував 1/6
частку заробітку. Після цього вона
звернулась до відповідача з проханням
продовжити сплату аліментів та надала
довідку про те, що син навчається, у
зв'язку з чим відповідач погодився
продовжити сплату аліментів, але
позивач бажає, щоб він це робив за
рішенням суду. Також позивач вказала,
що має постійне місце роботи,
документів щодо наявність інших
утриманців не має, син ОСОБА_4 отримує
стипендію в сумі 570 гривень щомісячно.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги визнав частково в
розмірі 1/8 частки заробітку,
посилаючись, що має неповнолітню
доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, на
утримання якої з нього також
стягуються аліменти в розмірі 1/6 частки
заробітку. Після досягнення сином
ОСОБА_4 повноліття позивачка дійсно
звернулась до нього з проханням
продовжити сплату аліментів, на що він
погодився, подавши на роботі заяву про
добровільну сплату аліментів в розмірі
1/6 частки заробітку, однак, позивачка,
незважаючи на домовленість, звернулась
до суду. На цей час вважає, що такий
розмір аліментів є завищеним, оскільки
він має на утриманні неповнолітню
дитину, яка потребує лікування, сплачує
кредит, забезпечений іпотекою, а також
переніс операцію, після чого потребує
коштів на лікування у відновлювальний
період.

Представник відповідача підтримала
позицію відповідача, посилаючись, що
обов'язок з утримання повнолітнього
сина у відповідача наступає у разі
наявності у нього можливості надавати
утримання, а також потреби сина у
такому утриманні. Посилаючись, що до
повноліття ОСОБА_4 аліменти
стягувались у розмірі 1/6 частки, але на
цей час ОСОБА_4 отримує стипендію, а
відповідач сплачує аліменти на
утримання неповнолітньої доньки, крім
того, переніс операцію та виконує
зобов'язання за кредитним договором,
тож аліменти в розмірі 1/8 частки є
достатніми для забезпечення потреб
ОСОБА_4

Третя особа без самостійних вимог на
предмет спору ОСОБА_4 в судове
засідання не з'явився, направив до суду
клопотання про розгляд справи за його
відсутності.

При дослідженні матеріалів справи
встановлено таке.

Відповідно до свідоцтва про народження
батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2
та ОСОБА_1 (а.с. 4).

Згідно із довідкою від 03.07.2014 року № 246
(а.с. ) ОСОБА_4 є студентом бюджетної
форми навчання 3 курсу Запорізького
авіаційного коледжу ім.. О.Г. Івченка,
термін навчання з 01.09.2012 року по 01.07.2016
року.

Позивач ОСОБА_1 працює на посаді
інженера-конструктора ДП «Запорізьке
машинобудівне конструкторське бюро
«Прогес» ім. Академіка О.Г. Івченка,
середній заробіток становить 2864,53
гривень на місяць, що підтверджено
довідкою від 23.07.2014 року (а.с. 28).

Відповідач ОСОБА_2 працює горновим
доменної печі ВАТ «Запорізький
металургійний комбінат»
Запоріжсталь», що підтверджено
довідкою від 04.08.2014 року (а.с. 29).

Як вбачається з довідок (а.с. 29, 31) з
заробітної плати ОСОБА_2 здійснюються
відрахування аліментів на користь
позивачки ОСОБА_1 та дружини ОСОБА_7, в
тому числі у липні 2014 року сума
аліментів на користь ОСОБА_1 склала 2880,87
гривень.

ОСОБА_2 є батьком також неповнолітньої
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджено
копією свідоцтва про народження (а.с. 38).
Неповнолітня ОСОБА_6 страждає на певні
захворювання, у зв'язку з чим
проводяться медичні обстеження (а.с.
35-37).

Відповідно з виписним епікризом (а.с. 34)
05.08.2014 року ОСОБА_2 проведено операції з
приводу викривлення носової
перегородки з порушенням функції
носового дихання, хронічного
вазомоторного риніту, призначене
лікування.

Також ОСОБА_2 здійснюються виплати для
погашення кредиту та сплати відсотків
за кредитним договором на користь АТ
«Райффайзен банк Аваль» (а.с. 32).

При вирішенні справи суд виходить з
наступного.

Згідно з ч.1, ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Статтями 10, 60 ЦПК України обов'язок
доведення обставин, які є підставою
вимог або заперечень, покладений на
сторону, яка на них посилається.

Стаття 11 ЦПК України вказує, що суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу
України якщо повнолітні дочка, син
продовжують навчання і у зв'язку з цим
потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. Право на
утримання припиняється у разі
припинення навчання. Право на
звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів має той з батьків,
з ким проживає дочка, син, а також самі
дочка, син, які продовжують навчання.

Отже відповідно до чинного
законодавства обов'язок ОСОБА_2
утримувати повнолітнього ОСОБА_4
обумовлюється не лише потребою сина в
отриманні матеріальної допомоги у
зв'язку з навчанням, але і можливістю
батька таку допомогу надавати.

За ст. 200 СК України суд визначає розмір
аліментів на повнолітніх дочку, сина у
твердій грошовій сумі і (або) у частці
від заробітку (доходу) платника
аліментів з урахуванням обставин
справи. При визначенні розміру
аліментів з одного з батьків суд бере
до уваги можливість надання утримання
другим з батьків, своїми дружиною,
чоловіком та повнолітніми дочкою,
сином.

Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, ч.1 ст. 367
ЦПК України аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду з дня
пред'явлення позову, а рішення в
частині стягнення аліментів за один
місяць підлягає негайному виконанню.

При визначенні розміру аліментів, суд
враховує вищевикладені обставини та
висновки, позицію відповідача, а також
те, що як позивач, так і відповідач
мають постійне місце роботи,
відповідач має неповнолітню доньку,
яка потребує медичної допомоги, а також
сам потребує лікування та має
фінансові зобов'язання за кредитним
договором, у свою чергу ОСОБА_4 отримує
стипендію, тож суд вважає достатнім та
справедливим стягнення з відповідача
аліментів на утримання сина в розмірі
1/8 частки заробітку.

Враховуючи, що з відповідача на цей час
здійснюється відрахування аліментів
на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_4,
зокрема у липні 2014 року відраховано
певну суму, суд вважає, що стягнення
аліментів за рішенням суду повинно
бути здійснено з урахуванням сум,
відрахованих за цей період.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України
стягненню з відповідача підлягає
судовий збір.

При вирішенні питання про стягнення з
відповідача на користь позивача витрат
на правову допомогу в сумі 250 гривень,
суд виходить з наступного.

Як вказує ст. 79 ЦПК України судові
витрати складаються з судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи. До витрат, пов'язаних з
розглядом судової справи, належать:
витрати на правову допомогу; витрати
сторін та їх представників, що
пов'язані з явкою до суду; витрати,
пов'язані із залученням свідків,
спеціалістів, перекладачів та
проведенням судових експертиз;
витрати, пов'язані з проведенням огляду
доказів за місцем їх знаходження та
вчиненням інших дій, необхідних для
розгляду справи; витрати, пов'язані з
публікацією в пресі оголошення про
виклик відповідача.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування. Збитками є,
зокрема, витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки).

Зважаючи, що фактично позивачка ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом за
відсутності спору з ОСОБА_2 щодо сплати
аліментів та їх розміру, оскільки
відповідач добровільно 07.07.2014 року
подав за місцем роботи заяву про
відрахування з його заробітку
аліментів на утримання ОСОБА_4, про що
позивачеві було відомо, тож її право у
розумінні ст. 3 ЦПК України, не було
порушено, а витрати на правову допомогу
складаються саме з послуг, пов'язаних з
правовою консультацією та складенням
позовної заяви, суд не вбачає підстав
для стягнення таких витрат з
відповідача, оскільки, на думку суду,
вони не були необхідними для
відновлення права позивача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 57-60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без
самостійних вимог на предмет спору:
ОСОБА_4, про стягнення аліментів
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на
утримання повнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/8
частки всіх видів заробітку
відповідача, щомісячно, починаючи з 07
липня 2014 року до досягнення ОСОБА_4
двадцяти трьох років або припинення
навчання, з урахуванням сплачених за
цей період сум.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі
243,60 гривень (двісті сорок три гривні 60
коп.) в дохід держави.

Допустити негайне виконання рішення в
частині стягнення аліментів за один
місяць.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Запорізької області
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення через Шевченківський
районний суд м. Запоріжжя.

Суддя О.І. Дацюк

13.08.2014