Управління Держкомзему у
Києво-Святошинському району Київської
Справа № 369/4311/14-ц
провадження 2/369/2203/14
28.07.2014 року Києво - Святошинський
районний суд Київської області в
головуючої судді Пінкевич Н.С.,
при секретарі Сохань Ю.М.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи
управління Держзеагенства у
Києво-Святошинському районі Київської
області, ТОВ «Украгрорегіон»,
Забірська сільська рада
Києво-Святошинського району Київської
області про визнання недійсним
державного акту на право власності на
У травні 2014 року позивач звернувся до
суду з даним позовом. Свої вимоги
мотивував тим, що сторони по справі є
власниками суміжних земельних ділянок.
Вона отримала свій державний акт ще в
1999 році, а відповідач по справі - 2006
році. Оскільки вона має державний акт
старого зразку, вирішила присвоїти
кадастровий номер земельній ділянці.
При проведенні робіт було встановлено,
що відповідач неправильно виготовив
державний акт, у зв'язку з чим в даний
час її земельна ділянка накладається
на земельну ділянку відповідача. Через
дані невідповідності, вважає своє
право порушеним. Вирішити питання без
визнання недійсним державного акту не
Тому просив суд визнати недійсним та
скасувати державний акт на право
власності на земельну ділянку, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
скасувати державну реєстрацію
земельної ділянки та кадастровий номер
У судове засідання представник
позивача не з'явився. Про час та місце
розгляду повідомлений. Надав суду
заяву про розгляд справи у його
відсутність. Просив позов задоволити.
У судове засідання відповідачка
ОСОБА_2, представники третіх осіб
Забірської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області, управління Держзеагенства у
Києво-Святошинському районі Київської
області, ТОВ «Украгрорегіон» не
з'явився. Про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином.
Причини неявки суду не повідомив,
клопотань про відкладення розгляду
справи до суду не надходило. За таких
обставин та за відсутності заперечень
позивача, суд ухвалив провести заочний
розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню,
виходячи з наступних підстав.
За ст. 10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.
При розгляді справи судом встановлено,
що рішенням виконавчого комітету
Забірської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області №12/3 від 21 березня 1996 року
передано у власність ОСОБА_1 земельну
ділянку площею 0,2148га: земельні ділянки
для будівництва та обслуговування
житлових будинку площею 0,1478га, та для
ведення особистого підсобного
господарства 0,0670га в АДРЕСА_2.
21 квітня 1999 року ОСОБА_1 отримала мав
державний акт (серія ІІІ КВ №065130) на
право власності на земельну ділянку
загальною площею 0,2148 га в с.Забіря, до
складу якої увійшла земельна ділянка
площею 0,1478 га з цільовим призначенням
для будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель та споруд, та земельна ділянка
площею 0,0670га з цільовим призначенням
для ведення особистого підсобного
01 вересня 2006 року ОСОБА_3 отримав
державний акт (серія ЯГ №196004) на право
власності на земельну ділянку площею
0,1889 га з цільовим призначенням для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_3, що
підтверджується актовим записом про
смерть №10 від 04 квітня 2008 року,
складеного виконавчим комітетом
Забірської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
25 вересня 2009 року державним нотаріусом
Києво-Святошинської районної
державної нотаріальної контори за
реєстровим номером 1-2222 видано
свідоцтво про право на спадщину за
законом, на підставі якого право
власності на земельну ділянку перейшло
При розгляді справи за клопотанням
представника позивача було замінено
відповідача ОСОБА_3 на його спадкоємця -
За зверненням ОСОБА_1 були проведені
землевпорядні роботи. При проведенні
робіт по внесенню даних до державного
земельного кадастру та присвоєння
кадастрового номеру земельній ділянці
площею 0,1478га спеціалістами ТОВ
«Украгрорегіон» виявлено, що дана
земельна ділянка накладається на
суміжну земельну ділянку з кадастровим
ОСОБА_3 Дана обставина унеможливлює
подальшу реєстрацію земельної ділянки
Рішенням державного кадастровим
реєстратором управління
Держземагенства у
Києво-Святошинському районі Київської
області №РВ-014 від 23 квітня 2014
року відмовлено у внесенні відомостей
(змін до них) до Державного земельного
кадастру через знаходження в межах
земельної ділянки, яку передбачається
зареєструвати, іншої земельної ділянки
або її частини, а саме накладка на 24,6065%
на земельну ділянку за кадастровим
номером :01:006:0024.

З поданої суду схеми накладення меж
сусідньої земельної ділянки, складної
ТОВ «Земельна компанія
«Украгрорегіон» вбачається, що в
даному випадку наявне порушення меж
ділянок та наявне часткове накладення
однієї земельної ділянки на іншу. Площа
накладення становить 363,78га та має
форму багатокутника та заштрихована
на малюнку.

На підставі наведеного, суд приходить
до висновку, що виявлена фактична
невідповідність конфігурації
земельних ділянок, що полягає у
невідповідності розмірів земельних
ділянок, які відображені в державних
актах, тим, що були виявлені під час
проведення нового вимірювання даних
земельних ділянок. В державних актах
вказана одна площа землі кожного виду,
а в дійсності вона інша, розміри (межі)
кожної із земельних ділянок, які
відображені у державному акті, не
відповідають фактичному користуванню,
що підтверджено висновком експерта.

Пунктом 2.6. «Інструкції про порядок
складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
власності на землю і право постійного
користування землею, договорів на
право тимчасового користування землею
(в тому числі на умовах оренди) та
договорів оренди землі», затвердженої
Наказом Державного Комітету України по
земельних ресурсах № 43 від 04 травня 1999
року із змінами затвердженими Наказом
Державного Комітету України по
земельних ресурсах № 144 від 23 серпня 2001
року передбачено, що кадастровий план
земельної ділянки складається в
масштабі, який забезпечує чітке
зображення всіх елементів і написів. На
план наносяться, зокрема, межі
земельної ділянки з описом суміжних
землевласників і землекористувачів,
поворотні точки меж земельної ділянки,
лінійні проміри між точками по межах
земельної ділянки, межі будинків і
споруд, розташованих на земельній
ділянці, межі угідь та зон обмежень
щодо використання земельної ділянки.

Відповідно до пункту 2.9 «Інструкції
заповнення державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею
покладається на Центр державного
земельного кадастру при Держкомземі
України, регіональні, районні та міські
центри державного земельного кадастру
та їх структурні підрозділи. Усі записи
мають бути зроблені державною мовою,
чітко і розбірливо, виправлення не
допускаються. Заповнення вказаних
документів здійснюється з
використанням комп'ютерної техніки».

Державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯК № 857014
виготовлений із суттєвими помилками у
зазначенні меж земельних ділянок.
Конфігурація земельної ділянки в
державному акті на право власності на
земельну ділянку за цільовим
призначенням для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд не
відповідають фактичній конфігурації
зазначеної земельної ділянки в натурі.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання, а також на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Перелік способів захисту порушених
прав визначає ст. 16 ЦК України. Цей
перелік не є вичерпним, і суд може
захистити порушені права чи інтереси і
в інший спосіб, який встановлений
договором або законом.

Вказана норма кореспондується із ст. 152
ЗК України, відповідно до якої власник
земельної ділянки або землекористувач
може вимагати усунення будь-яких
порушень його прав на землю, навіть
якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння
земельною ділянкою, і відшкодування
завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб
на земельні ділянки здійснюється
шляхом: а) визнання прав; б) відновлення
стану земельної ділянки, який існував
до порушення прав, і запобігання
вчиненню дій, що порушують права або
створюють небезпеку порушення прав; в)
визнання угоди недійсною; г) визнання
недійсними рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування; ґ) відшкодування
заподіяних збитків; д) застосування
інших, передбачених законом, способів.

Також відповідно до ст. 21 ЦК України суд
визнає незаконним та скасовує правовий
акт індивідуальної дії, виданий
органом державної влади, органом влади
Автономної Республіки Крим або органом
місцевого самоврядування, якщо він
суперечить актам цивільного
законодавства і порушує цивільні права
або інтереси.

Частиною 3 статті 152 Земельного Кодексу
України передбачено, що захист прав
громадян на земельні ділянки
здійснюється, в тому числі, шляхом
визнання угоди недійсною, визнання
недійсними рішень органів місцевого
самоврядування та шляхом застосування
інших, передбачених законом способів.

Статтею 155 ЗК України проголошено, що у
разі видання органом місцевого
самоврядування акта, яким порушуються
права щодо володіння, користування чи
розпорядження належною особі
земельною ділянкою, такий акт
визнається недійсним.

Частиною другою статті 158 Земельного
кодексу України встановлено, що
виключно судом вирішуються земельні
спори з приводу володіння,
користування і розпорядження
земельними ділянками, що перебувають у
власності громадян і юридичних осіб, а
також спори щодо розмежування
територій сіл, селищ, міст, районів та
областей.

Вказані помилки призводять до
порушення права власності. Зміст
державного акту на право власності на
земельну ділянку, виданого
відповідачці по справі через допущені
помилки суперечить вказаним вимогам
щодо недопущення в ньому помилок, а
тому даний акт не можливо розцінювати
як такий, що відповідає вимогам закону
щодо їх змісту, тому позовні вимоги
задовольняє. Посилання представників
відповідачів, що межі земельної
ділянки не переносились та
відповідають виданому державному акту,
суперечать матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 19, 38, 39, 152, 155, 158
Земельного Кодексу України, ст.ст. 15, 16,
377 ЦК України, Інструкції про порядок
складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
власності на земельну ділянку і право
постійного користування земельною
ділянкою та договорів оренди землі,
затвердженої Наказом Державного
Комітету України по земельних
ресурсах № 43 від 04 травня 1999 року із
змінами затвердженими Наказом
Державного Комітету України по
земельних ресурсах № 144 від 23 серпня 2001
року, ст.ст. ст.ст.3,6,15,118-120 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати недійсним державний акт серія
ЯГ №196004 на право власності на земельну
ділянку, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, скасувати державну реєстрацію
земельної ділянки та кадастровий номер
:01:006:0024.

Копію заочного рішення негайно
направити відповідачу.

Заочне рішення може бути переглянуто
Києво - Святошинським судом Київської
області за письмовою заявою
відповідачів протягом 10 днів з моменту
отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Н.С. Пінкевич