Справа № 2-1256/11 № апеляційного
провадження: 22-ц/796/9517/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Голік Н.О.
Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 серпня 2014 року Колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва

в складі ь головуючого
судді: Шкоріної О.І.,

суддів: Стрижеуса
А.М., Антоненко Н.О.,

при секретарі:
Лужецькій І.С.

за участю: представника позивача -
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_4, який діє
на підставі довіреності в інтересах
ОСОБА_5 на заочне рішення
Шевченківського районного суду м.Києва
від 4 лютого 2011 року у справі за позовом
Відкритого акціонерного товариства
Комерційний Банк «Надра» в особі філії
Відкритого акціонерного товариства
Комерційний Банк «Надра» Херсонського
регіонального управління до ОСОБА_5,
ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за
договором кредиту, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2009 року позивач Відкрите
акціонерне товариство Комерційний
Банк «Надра» в особі філії Відкритого
акціонерного товариства Комерційний
Банк «Надра» Херсонського
регіонального управління звернувся до
суду до ОСОБА_5, ОСОБА_7 про стягнення
заборгованості за договором кредиту.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 15
жовтня 2007 року між Відкритим
акціонерним товариством Комерційний
Банк «Надра» в особі філії Відкритого
акціонерного товариства Комерційний
Банк «Надра» Херсонського
регіонального управління та ОСОБА_5
укладено кредитний договір №
804/6/10/2007/840к/2657, відповідно до умов якого
банк надав позичальнику кредит у
розмірі 103 000 доларів США на споживчі
цілі, зі строком повернення 15 жовтня 2018
року та сплатою відсотків за
користування кредитними коштами із
розрахунку 14, 49 %.

У забезпечення виконання зобов'язань
по кредитному договору ОСОБА_5 17 жовтня
2007 року, між банком та ОСОБА_5 укладено
договір іпотеки нерухомого майна, а
саме: житлового будинку АДРЕСА_1.

Крім того, 15 жовтня 2007 року між банком
та ОСОБА_9 у забезпечення виконання
зобов'язань ОСОБА_5 по кредитному
договору, укладено договір поруки
№804/6/10/2007/840к/2657, відповідно до умов
якого поручитель зобов'язався
солідарно відповідати перед банком за
виконання зобов'язань позичальника за
кредитним договором.

У зв'язку з неналежним виконанням
зобов'язань ОСОБА_5 по кредитному
договору, станом на 10 вересня 2009 року
утворилась заборгованість у розмірі 1
086 160, 85 грн., що складається із
заборгованості зі сплати відсотків за
користування кредитом, які були
нараховані відповідно до пункту 1.3.1.
кредитного договору в сумі 175 092 грн. 82
коп.; пені за порушення строків
платежів по кредиту, яка була
нарахована відповідно до пункту 5.1.
кредитного договору в сумі 3 911 грн. 40
коп.; пені за порушення строків
платежів по відсоткам, яка була
нарахована відповідно до пункту 5.1.
кредитного договору в сумі 13 605 грн.;
штрафу за порушення положень
кредитного договору в сумі 82 348 грн. 50
коп., який нарахований відповідно до п.
5.2. кредитного договору; плати за
управління кредитом, нарахованої
згідно п. 1.3.2. кредитного договору у
сумі 15 355 грн. 12 коп.; заборгованості по
кредиту в розмірі 795848 грн. 01 коп.

Просив стягнути солідарно з
відповідачів заборгованість, яка
утворилась.

Заочним рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 4 лютого 2011
року задоволені позовні вимоги
Відкритого акціонерного товариства
Комерційний Банк «Надра» в особі філії
Відкритого акціонерного товариства
Комерційний Банк «Надра» Херсонського
регіонального управління про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Солідарно стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_7
на користь Відкритого акціонерного
товариства Комерційного банку «Надра»
заборгованість у сумі 1 086 160 грн. 85 коп.

Солідарно стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_7
на користь Відкритого акціонерного
товариства Комерційного банку «Надра»
витрати з оплати судового збору у
розмірі 1700 грн. та 120 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи, а всьог7о 1820 грн.
судових витрат.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням,
ОСОБА_4, який діє на підставі
довіреності в інтересах ОСОБА_5, подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та постановити ухвалу, якою
позовну заяву залишити без розгляду,
посилаючись на порушення та
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права. Зокрема,
зазначив, що банком не дотримано
визначеної умовами договору процедури
щодо вимоги про дострокове повне
виконання зобов'язань, що є підставою
для відмови у позові. Крім того, банком
не надано належних доказів на
підтвердження зазначених в позовній
заяві обставин. На думку апелянта, ця
справа не підсудна Шевченківському
районному суду м.Києва, оскільки
відповідачі проживають у м.Херсон.

В судове засідання ОСОБА_5, її
представник ОСОБА_4, ОСОБА_7 не
з'явилися, про день та час розгляду
справи повідомлені належним чином, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштових відправлень
(а.с.106,108), від ОСОБА_4 до суду надійшла
заява про розгляд справи у відсутність
апелянта та її представника (а.с.109)..
Зважаючи на вимоги ст.305 ч.2 ЦПК України
колегія суддів вважала за можливе
розглянути справу у їх відсутність.

Представник позивача ОСОБА_3 проти
доводів апеляційної скарги
заперечував і просив рішення суду як
законне і обґрунтоване залишити без
змін.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
пред'явлених в суді першої інстанції
вимог, колегія дійшла висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Як установлено судом першої інстанції
15 жовтня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та
ОСОБА_5 укладено кредитний договір №
804/6/10/2007/840К/2657, за умовами якого
позичальнику надано кредит в сумі 103000
доларів США з терміном повернення до 15
жовтня 2018 року зі сплатою процентів в
розмірі 14,49 % річних.

У забезпечення виконання зобов'язань
ОСОБА_5 15 жовтня 2007 року між ВАТ КБ
«Надра» та ОСОБА_7 укладено договір
поруки, за умовами якого поручитель
поручається перед кредитором у повному
обсязі за неналежне виконання ОСОБА_5
взятих на себе зобов'язань, що
випливають із кредитного договору та
всіх додаткових угод до нього..
Відповідно до п.1.2 цього договору
позичальник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники.

У зв'язку з неналежним виконанням
позичальником своїх зобов'язань за
кредитним договором, станом на 10
вересня 2009 року утворилась
заборгованість у розмірі 1 086 160, 85 грн.,
що складається із заборгованості зі
сплати відсотків за користування
кредитом, які були нараховані
відповідно до пункту 1.3.1. кредитного
договору в сумі 175 092 грн. 82 коп.; пені за
порушення строків платежів по кредиту,
яка була нарахована відповідно до
пункту 5.1. кредитного договору в сумі 3
911 грн. 40 коп.; пені за порушення строків
платежів по відсоткам, яка була
нарахована відповідно до пункту 5.1.
кредитного договору в сумі 13 605 грн.;
штрафу за порушення положень
кредитного договору в сумі 82 348 грн. 50
коп., який нарахований відповідно до п.
5.2. кредитного договору; плати за
управління кредитом, нарахованої
згідно п. 1.3.2. кредитного договору у
сумі 15 355 грн. 12 коп.; заборгованості по
кредиту в розмірі 795848 грн. 01 коп.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд, на думку колегії
суддів, прийшов до правильного
висновку про те, що позивач, як
кредитодавець, відповідно до ч.2 ст.1050,
ч.2 ст.1054 ЦК України має право вимагати
від ОСОБА_5, як позичальника, що
прострочила повернення чергової
частини позики, дострокового
повернення частини кредиту, що
залишилася та сплати належних йому
процентів, і обґрунтовано стягнув з
відповідачів, як солідарних боржників
з підстав передбачених умовами
укладених сторонами договорів кредиту
і поруки та відповідно до вимог ст. ст.
553, 554 ЦК України, належні позивачеві
грошові кошти, в тому числі пеню за
прострочення виконання зобов'язань,
штрафу за порушення положень
кредитного договору і плату за
управління кредитом.

Висновки суду у наведеній частині
позовних вимог відповідають
обставинам справи в межах наданих
сторонами та досліджених в судовому
засіданні доказів і нормам
матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги висновки
суду по суті спору не спростовують і, як
такі, що не ґрунтуються на законі та
доказах, підлягають відхиленню.

Пунктом 7.2 Кредитного договору №
804/6/10/2007/840к/2657 від 15 жовтня 2007 року
передбачено, що спірні питання за цим
Договором підлягають врегулюванню
шляхом переговорів. Якщо сторони не
зможуть дійти згоди зі спірних питань
шляхом переговорів, то такий спір
розглядається згідно з чинним
законодавством України. При цьому
сторони, керуючись ст.112 ЦПК України,
дійшли згоди про встановлення
договірної підсудності, а саме позови
пред'являються за місцезнаходженням
банку у районний суд м.Києва. ВАТ КБ
«Надра» знаходиться за адресою: м.Киї,
вул..Артема, 15, що відноситься до
підсудності Шевченківського районного
суду м.Києва.

На час звернення позивача до суду та
розгляду цієї справи судом правила
договірної підсудності діяли, а отже,
доводи апеляційної скарги щодо
порушення правил підсудності є
необґрунтованими.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами, то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
статті 1048 ЦК України.

Згідно з роз'ясненнями Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, що містяться в п.29 постанови № 5
від 30 березня 2012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішення спорів, що витікають із
кредитних правовідносин» при
вирішення спорів про дострокове
повернення кредиту суд має враховувати
положення статей 1050,1054 ЦК і виходити з
того, що якщо договором встановлено
обов'язок позичальника повернути
кредит частинами (із розстроченням), то
в разі прострочення повернення
чергової частини кредитодавець має
право вимагати дострокового
повернення частину кредиту, що
залишилася, та сплати процентів,
належних йому від суми кредиту.
Передбачене статтею 1050 ЦК право
кредитодавця вимагати від
позичальника дострокового повернення
частини кредиту, що залишилася, є
самостійним.

Звернувшись у грудні 2009 року до суду з
позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_7 про
дострокове виконання зобов'язань за
кредитним договором банк саме у такий
спосіб пред'явив вимогу до
позичальника. Позичальник свої
зобов'язання щодо дострокового повного
виконання зобов'язань за кредитним
договором не виконав.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо не
виконання банком положень ст.11 Закону
України «Про захист прав споживачів»
та умов кредитного договору щодо
направлення позичальнику вимоги про
дострокове виконання зобов'язань є
безпідставними і не обґрунтованими, і
такими, що суперечать нормам ст.1054 ЦК
України.

Згідно наданої представником позивача
до своїх заперечень на апеляційну
скаргу виписки по рахунку ОСОБА_5
останній платіж по зобов'язанням за
кредитним договором позичальник
здійснила у вересні 2008 року, до цього
двічі сплачувала платежі у грудні 2007
року та у лютому 2008 року. Сплата
зазначених у виписці з рахунку
платежів врахована банком при
розрахунку заборгованості за
кредитним договором.

Наданий позивачем до позовної заяви
розрахунок заборгованості (а.с.6,7) суд
першої інстанції взяв за основу при
ухваленні оскаржуваного рішення.

Доводи апеляційної скарги щодо не
надання банком належних доказів на
підтвердження суми заборгованості є
голослівними, належними та допустимим
доказами розрахунок заборгованості не
спростований, а тому такі доводи
колегія суддів відхиляє.

Інших доводів апеляційна скарга
відповідача ОСОБА_5 не містить.

Разом з тим, ухвалюючи рішення щодо
стягнення з відповідачів державного
мита в сумі 1700 грн. та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в суді в сумі 120 грн.,
суд першої інстанції безпідставно ці
витрати стягнув солідарно.

Тому, в цій частині рішення підлягає
скасуванню з ухваленням нового про
стягнення з кожного відповідача на
користь позивача по 910 грн.

Керуючись ст. ст. 218, , 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316,
317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, який діє на
підставі довіреності в інтересах
ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Заочне рішення Шевченківського
районного суду м.Києва від 4 лютого 2011
року - скасувати в частині вирішення
питання щодо розподілу судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» судові
витрати по 910 грн. з кожного.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: