АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/786/1494/14
Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д. Д.
Доповідач Петренко В. М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати
апеляційного суду Полтавської області
в складі:

Головуючого: судді Петренка
В.М.

Суддів: Акопян В.І., Лобова О.А.

При секретарі : Фадєйкіній Н.Б.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Полтаві цивільну справу
за апеляційною

скаргою ОСОБА_1

на рішення Автозаводського районного
суду м.Кременчука Полтавської області
від 03 квітня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до
товариства з обмеженою
відповідальністю ( ТОВ) ,, Торгова фірма
,, Продресурс '', національної
акціонерної страхової компанії ( НАСК )
,,Оранта '' про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення
сторін, -

В С Т А Н О В И Л А:

26 листопада 2013 року ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до
відповідача ТОВ ,, Торгова фірма ,,
Продресурс '', НАСК ) ,,Оранта '' про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди. В обґрунтування свої
вимог вказала, що 10 червня 2013 року
приблизно о 19 год. ОСОБА_3 перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння, керуючи
автомобілем FAV-СА-1051 реєстраційний
номер НОМЕР_1, який належить ТОВ
,,Торгова фірма ,, Продресурс '',
рухаючись заднім ходом на
вул.Керченській, 18 у м.Кременчуці
допустив наїзд на стоячий позаду
автомобіль ЗАЗ-СЕНС реєстраційний
номер НОМЕР_2 на багажнику якого сидів
малолітній ОСОБА_4 та ОСОБА_1
Встановлено. що в результаті наїзду
ОСОБА_1 отримала легкі тілесні
ушкодження, а її син - ОСОБА_4 середньої
тяжкості тілесні ушкодження.

Вироком Автозаводського
районного суду м.Кременчука від 24
жовтня 2013 року ОСОБА_3 визнано винним у
вчиненні злочину, передбаченого ч.1
ст.286 КК України.

Позивачка прохає стягнути з ТОВ
,,Торгова фірма ,, Продресурс ''та НАСК
,,Орванта'' матеріальну шкоду в сумі 6614
грн. 15 коп. та 80 000 грн. Моральної шкоди
(а.с.1-4).

Рішенням Автозаводського
районного суду м.Кременчука
Полтавської області від 03 квітня 2014
року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено
частково.

Стягнуто із ТОВ ,,Торгова фірма ,,
Продресурс '' на користь ОСОБА_1 3 728 грн.
80 коп. матеріальної шкоди та 3000 грн. у
рахунок відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання про судові
витрати.

З таким рішенням не погодились
ОСОБА_1 В апеляційній скарзі,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
прохає рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити її позовні вимоги
повністю.

Колегія суддів, вивчивши
матеріали справи, перевіривши доводи
апеляційної скарги, приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
обґрунтована і не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Згідно із п.2 ч.1 ст.307 ЦПК
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має
право скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

Відповідно до п.3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є невідповідність висновків
суду обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

На підставі вимог ч.1 ст.11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом першої інстанції
встановлено, що 10 червня 2013 року
приблизно о 19 год. ОСОБА_3 перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння, керуючи
автомобілем FAV-СА-1051 реєстраційний
номер НОМЕР_1, який належить ТОВ
,,Торгова фірма ,,Продресурс '',
рухаючись заднім ходом на
вул.Керченській, 18 у м.Кременчуці
допустив наїзд на стоячий позаду
автомобіль ЗАЗ-СЕНС реєстраційний
номер НОМЕР_2 на багажнику якого сидів
малолітній ОСОБА_4 та ОСОБА_1 В
результаті наїзду ОСОБА_1 отримала
легкі тілесні ушкодження, а її син -
ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесні
ушкодження.

Встановлено, що вироком
Автозаводського районного суду
м.Кременчука від 24 жовтня 2013 року
ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК
України.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі, особою, яка її завдала.

Відповідно ч.1 ст.1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

На підставі вимог ст.1172 ЦК України
юридична або фізична особа
відшкодовує шкоду, завдану їхнім
працівником під час виконання своїх
трудових ( службових ) обов'язків.

Судом встановлено, і це
підтверджується матеріалами справи, що
на лікування потерпілих було витрачено
1845 грн. 66 коп. Крім того за проведення
автотоварознавчого дослідження
(огляду доказу) позивачкою було
сплачено 250 грн., а відповідно до
висновку автотоварознавчого
дослідження №08/406/13 сума матеріального
збитку необхідна на ремонт
пошкодженого автомобіля ЗАЗ-СЕНС
реєстраційний номер НОМЕР_2 1633 грн. 14
коп.. А всього, як встановлено судом,
позивачка понесла витрати на суму 3 728
грн. 80 коп.

Витрати на вказану суму суд знайшов
обґрунтованими і задовольнив позов в
цій частині.

Згідно вимог ч.3 ст.79 ЦПК України до
витрат пов'язаних з розглядом судової
справи, належать витрати на правову
допомогу, витрати сторін та їх
представників пов'язані з явкою до
суду, перекладачів та проведення
судових експертиз, витрати пов'язані з
проведенням огляду доказів за місцем
їх знаходження та вчинення інших дій,
необхідних для розгляду справи,
витрати пов'язані з публікацією в пресі
оголошення про виклик відповідача.

Із змісту вищевказаної статті
вбачається, що позивачу
відшкодовуються судові витрати що
тісно пов'язані з розглядом конкретної
цивільної справи.

В матеріалах справи відсутні
докази про оплату адвокату за надання
правової допомоги при розгляді даної
цивільної справи, відсутні докази, що
по вказаній цивільній справі
призначалось і було проведено
автотоварознавче дослідження
(експертиза) для участі у якому
запрошувався телеграмою представник
відповідача.

За таких обставин суд першої
інстанції обґрунтовано відмовив
позивачці в задоволенні позову в
частині витрат на правову допомогу та
оплаті телеграми для участі в огляді
транспортного засобу.

Рішенням суду першої інстанції
відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1
до ТОВ ,,Торгова фірма ,, Продресурс ''
про стягнення 708 грн.16 коп. сплаченої за
торгове місце (упущеної вигоди)
виходячи із того, що ця оплата не є
збитками в розумінні ст.22 ЦК України.

Колегія суддів цивільної палати
Апеляційного суду погодилася з
висновками з висновком суду першої
інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої
статті 22 ЦК України збитками
визнаються витрати, яких особа зазнала
у зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки); доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Зі змісту статей 614, 623 ЦК України
вбачається, що для застосування такого
заходу як відшкодування збитків,
потрібна наявність усіх елементів
складу цивільного правопорушення: 1)
протиправна поведінка, дія чи
бездіяльність особи; 2) збитки; 3)
причинний зв'язок між порушенням та
збитками; 4) вина.

Заявлена до стягнення сума витрат
на оплату оренди торгового місця не є
збитками, оскільки такі витрати не
мають необхідних ознак збитків
відповідно до приписів чинного
законодавства, а факт їх наявності та
розмір не знаходяться у
безпосередньому причинному зв'язку з
подією що сталася.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції та вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процессуального
права.

Доводи апеляційної скарги, з
наведених вище підстав, висновків суду
в частині відшкодування матеріальної
шкоди не спростовують.

Разом з тим рішення суду першої
інстанції в частині відшкодування
моральної шкоди не відповідає
обставинам справи та підлягає
скасуванню.

Згідно ч.1 ст.23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої в наслідок порушення її
прав.

Судом встановлено, що в результаті
ДТП позивачка отримала легкі тілесні, а
її малолітній син отримав середньої
тяжкості тілесні ушкодження в зв'язку
з чим тривалий час лікувались, як
законному представнику потерпілого у
розмірі 3000 грн..

Колегія суддів не погоджується із
розміром моральної шкоди, визначеної
судом першої інстанції.

Місцевий суд не розмежував
моральну шкоду завдану позивачці
ОСОБА_1 як фізичній особі та як
законному представнику, матері
малолітнього сина потерпілого в
наслідок ДТП.

Суд першої інстанції при
визначенні розміру моральної шкоди не
в повній мірі врахував розмір фізичних
та духовних страждань позивачки ОСОБА_1
як під час під час ДТП так і в період
лікування, переживанням за здоров'я
сина, який знаходився вдома в гіпсових
пов'язках і потребував материнського
догляду та материнської ласки. В
результаті скоєного було порушено
звичайний спосіб життя позивачки, а
тому колегія суддів вважає, що розмір
моральної шкоди на користь позивачки
необхідно збільшити до 10 000 грн..

При визначенні розміру
відшкодування моральної шкоди
завданої малолітньому сину позивачки -
ОСОБА_4, колегія суддів враховує той
факт, що в результаті ДТП малолітньому
було завдано середньої тяжкості
тілесні ушкодження, що призвело до
тривалого знаходження дитини в гіпсі
та тривалих фізичних, душевних та
психічних страждань, які тривають до
цього часу.

А тому колегія суддів визначає
розмір моральної шкоди, завданої
малолітньому ОСОБА_4, у розмірі 40 000 грн,
а всього, виходячи із засад розумності
та справедливості, стягнути з
відповідача на користь позивачки 50 000
грн.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 316, 317, 319
ЦПК України,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Рішення Автозаводського
районного суду м.Кременчука
Полтавської області від 03 квітня 2014
року в частині вимог про відшкодування
моральної шкоди скасувати та ухвалити
нове рішення.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю ,, Торгова фірма
,,Продресурс '' на користь ОСОБА_1 50 000
грн. у рахунок відшкодування моральної
шкоди.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя

В.М.Петренко

Судді
В.І.Акопян

О.А. Лобов

З оригіналом згідно

Суддя

В.М.Петренко