Справа № 750/2981/14 Провадження №
22-ц/795/1641/2014 Головуючий у I інстанції
-Жук М. І. Доповідач - Висоцька Н.
В.Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді Висоцької Н.В.

суддів: Бобрової І.О., Шитченко Н.В.

при секретарі - Зіньковець О.О.,

за участю: представників відповідачів

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Деснянського районного суду міста
Чернігова від 07 липня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до Приватного
підприємства "Ніка -Тур 2000", Товариства
з обмеженою відповідальністю "Ньюз
Тревел" про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В :

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення Деснянського
районного суду м. Чернігова від 07.07.2014
року, яким в задоволенні позову ОСОБА_1
до ПП "Ніка -Тур 2000", ТОВ "Ньюз Тревел" про
стягнення грошових коштів відмовлено,
та ухвалити нове рішення про
задоволення позову в повному обсязі.

Доводи скарги зводяться до того, що
підставами скасування оскаржуваного
рішення є неповно з"ясовані обставини,
що мають значення для справи, висновки
суду не відповідають обставинам
справи, судом порушено та неправильно
застосовано норми матеріального права.

Незаконність оскаржуваного рішення
апелянт обґрунтовує тим, що ОСОБА_1
використав своє право і відмовився від
отримання туристичного продукту і йому
було повернуто частину коштів в сумі
4740,00 грн., але чому саме в таких розмірах
представник відповідача пояснити не
зміг. При цьому посилається на ст. 20, п. 4
ч. 2 ст. 24 ЗУ "Про туризм", ст. 901 ЦК
України, п. 1, 6 ст. 10 ЗУ "Про захист прав
споживачів".

Заслухавши суддю-доповідача,
представників відповідачів,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що 12.02.2014 року між
ОСОБА_1 та ПП "Ніка -Тур 2000" було укладено
договір № 12/02-1 на туристичне
обслуговування (а.с. 6-7), а саме була
придбана путівка до Єгипту на період
перебування в цій країні з 12.03.2014 року
по 19.03.2014 року, за що позивач сплатив
згідно квитанцій від 12.02.2014 року та
13.02.2014 року (а.с. 9) кошти в розмірі 43300,00
грн.

У зв"язку з подіями в Єгипті позивачем
20.02.2014 року на ім"я директора ПП "Ніка
-Тур 2000" було подано письмову заяву про
ануляцію тура та повернення грошових
коштів в сумі 43300,00 грн. (а.с. 10).

Згідно видаткового касового ордеру від
26.02.2014 року ОСОБА_1 було повернуто кошти
за невикористаний тур в сумі 4740,00 грн.
(а.с. 11), та листом № 30 від 28.02.2014 року
роз"яснено, що кошти в такому розмірі
повернуто на підставі п. 2.2.5 договору №
12/02-1 від 12.02.2014 року (а.с. 12).

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції прийшов до висновку,
що згідно ст. 20 ЗУ "Про туризм" та п. 2.2.5
договору туристичного обслуговування
№ 12/02-1 від 12.02.2014 року, турист
зобов"язаний оплатити фактичні
понесені туроператором витрати у разі
відмови від договору.

З даним висновком суду першої
інстанції погоджується і апеляційний
суд, так як судом першої інстанції
обставини справи з"ясовані в обсягу,
необхідному для правильного вирішення
спору, відповідно до встановлених
обставин, правильно визначено суть і
характер правовідносин сторін та норми
матеріального права, що їх регулюють.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 20 Закону України "Про
туризм" за договором на туристичне
обслуговування одна сторона
(туроператор, турагент) за встановлену
договором плату зобов"язується
забезпечити надання за замовленням
іншої сторони (туриста) комплексу
туристичних послуг (туристичний
продукт). До договору на туристичне
обслуговування застосовуються
загальні положення договору про
надання послуг, якщо інше не
передбачено законом та не суперечить
суті зобов»язання.

Частиною 1 ст. 901 ЦК України визначено,
що за договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов"язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов»язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

За змістом ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов»язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:
припинення зобов"язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов»язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; відшкодування збитків та
моральної шкоди.

За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 32 Закону України
"Про туризм" за неналежне виконання
своїх зобов"язань туроператор,
турагент, інші субєкти туристичної
діяльності несуть майнову та іншу
відповідальність, визначену в договорі
відповідно до чинного законодавства.

Отже, з аналізу вищенаведених вимог
закону вбачається, що майнову
відповідальність несе субєкт
туристичної діяльності, який порушив
законодавство в галузі туристичної
діяльності при наданні туристичних
послуг, порушив умови договору між
туристом і суб»єктом туристичної
діяльності з надання туристичних
послуг, та з вини якого замовнику
(туристу) завдано збитків.

Таким чином, не спростовують
правильності висновків суду першої
інстанції і доводи апеляційної скарги,
щодо своєчасності повідомлення
позивачем про відмову від отримання
туристичного продукту, оскільки згідно
ст. 20 ЗУ "Про туризм" та п. 2.2.5 договору
туристичного обслуговування № 12/02-1 від
12.02.2014 року, турист зобов"язаний
оплатити фактичні понесені
туроператором витрати у разі відмови
від договору (а.с. 31-33).

Як вбачається, згідно заявок № 185277, №
185279 від 12.02.2014 року та № 185283 від 13.02.2014
року було сплачено кошти на користь ТОВ
"Ньюз Тревел" згідно платіжних
доручень № 1031 та № 1030 від 17.02.2014 року в
сумі 5 972,42 грн. та 36400,0 грн. (а.с. 50,51),
відповідно до укладеного агентського
договору № 0517/2 від 17.05.211 року про
здійснення посередницької діяльності
по укладенню договорів на туристичне
обслуговування.

Відповідно до Договору Комісії на
реалізацію туристичних послуг № 311013-2
від 31.10.2013 року укладеного між
Компанією MIRAST HOLDING LTD, яка здійснює свою
діяльність в Республіці Кіпр та ТОВ
"Ньюз Тревел", останнє є споживачем
туристичних послуг, згідно додатку № 1
до Договору затверджені розміри
штрафних санкцій (а.с. 77).

Крім того, відповідно до акту виконаних
робіт від 17.02.2014 року № 308 та витягу з
додатку до акту виконаних робіт
вбачається, що заявки № 185277, № 185279 від
12.02.2014 року та № 185283 від 13.02.2014 року
оплачені на суми двічі по 1473,83 долари
США 83 цента та 1810 доларів США 54 центи,
тобто на загальну суму 4 758 доларів США
20 центів, що підтверджується копією
платіжного доручення в іноземній
валюті № 199 від 17.02.2014 року (а.с., 78, 79, 80,
81).

В зв"язку з ануляцією турів по заявкам
№ 185277, № 185279 від 12.02.2014 року та № 185283
від 13.02.2014 року на підставі п. 2.6, 5.3,
договору комісії на реалізацію
туристичних послуг № 311013-2 від 31.10.2013
року MIRAST HOLDING LTD утримало штраф з
платежу ТОВ "Ньюз Тревел", який
визначений у розмірі 100 % вартості
замовлених послуг (а.с. 82).

З врахуванням наведеного, відповідачі
належними доказами підтвердили факт
оплати понесених туроператором витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Не є обґрунтованими доводи, щодо
подання до суду лише копій документів,
оскільки суду апеляційної інстанції
були надані оригінали документів для
огляду в судовому засіданні, копії
зазначених документів були долучені до
матеріалів справи в суді першої
інстанції, будь-яких клопотань щодо
огляду оригіналів до суду першої
інстанції не надходило ( а.с. 85).

Законність та обґрунтованість
оскаржуваного рішення суду І інстанції
перевірено в межах доводів апеляційної
скарги і підстав для його скасування не
встановлено.

Оскаржуване рішення ґрунтується на
повно та всебічно досліджених доказах,
доводи апеляційної скарги їх не
спростовують та не містять
передбачених законом підстав для
скасування вірного по суті рішення.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду першої інстанції, рішення суду
відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України, а
тому скасуванню не підлягає.

Разом з тим, при зверненні до суду з
апеляційною скаргою, апелянтом ОСОБА_1,
будо не доплачено на користь держави
судовий збір в розмірі 1,92 грн. за
розгляд справи в суді апеляційної
інстанції.

Керуючись ст.ст. 88, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319
ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду
міста Чернігова від 07 липня 2014 року
залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
недоплачений судовий збір в розмірі 1,92
грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: