Справа № 369/2336/14-ц Головуючий у І
інстанції Медвідь Н.О.Провадження №
22-ц/780/4676/14 Доповідач у 2
інстанції ФінагєєвКатегорія 19
УХВАЛА

Іменем України

12 серпня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

суддів Верланова С.М., Воробйової Н.С.

за участю секретаря Бобко О.В.

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 23
червня 2014 року про забезпечення позову
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_1, реєстраційної служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області
про визнання недійсним договору
купівлі-продажу, визнання недійсним
свідоцтва про право власності на майно,
застосування наслідків недійсності
правочину та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року ОСОБА_2
звернулася до суду з позовом та
просила, зокрема, визнати недійсним
договір купівлі-продажу 33/50 частини
будинку АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_3
та ОСОБА_1; зобов'язати реєстраційну
службу внести дані про скасування
реєстрації права власності ОСОБА_1 на
33/50 частини житлового будинку та ОСОБА_3
на 17/50 частини житлового будинку за
зазначеною адресою.

У червні 2014 року ОСОБА_2
звернулася до суду з заявою про
забезпечення позову та просила
накласти арешт на частки 33/50 та 17/50
житлового будинку АДРЕСА_1, які
належать на праві приватної власності
ОСОБА_3 та ОСОБА_1. В обґрунтування заяви
зазначила, що відповідачі мають намір
здійснити відчуження належних їм
часток у житловому будинку, що в
подальшому може ускладнити чи
унеможливити виконання рішення суду.

Ухвалою Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 23
червня 2014 року заяву ОСОБА_2 задоволено.
Накладено арешт на частки 33/50 та 17/50
житлового будинку АДРЕСА_1, які
належать на праві приватної власності
ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

В апеляційній скарзі відповідач
ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду
першої інстанції через порушення норм
процесуального права. В обґрунтування
доводів апеляційної скарги зазначає,
що позивач не зазначила причин, у
зв'язку з якими потрібно забезпечити
позов. Підстави для забезпечення
позову відсутні, а вимоги позивача до
відповідача носять безпідставний
характер та спростовуються наданими по
справі доказами. Накладення арешту на
весь будинок є необґрунтованим
оскільки позивач фактично може
претендувати лише на ? його частину.

Перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу відхилити,
виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про задоволення
заяви про забезпечення позову суд
першої інстанції виходив з того, що
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції та
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р.
"Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову" розглядаючи заяву
про забезпечення позову, суд (суддя) має
з урахуванням доказів, наданих
позивачем на підтвердження своїх
вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому,
що між сторонами дійсно виник спір та
існує реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову,
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_4 оспорює договір купівлі-продажу
частини житлового будинку, на яку вона
має право. В натурі будинок між
співвласниками не поділений.

Таким чином, є підстави вважати, що
спірний будинок може бути відчужений
відповідачами, що в свою чергу може
утруднити виконання судового рішення у
справі.

Посилання ОСОБА_1 на порушення судом
норм процесуального права, а саме на
порушення вимог ст. 121 ЦПК України, на
думку суду, є безпідставними, так як
зазначені порушення не призвели до
неправильного вирішення питання.

За таких обставин ухвала суду є
законною і обґрунтованою, висновки
суду відповідають фактичним
обставинам справи і доводами
апеляційної скарги не спростовуються.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 303, 307, 308, 312-315 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного
суду Київської області від 23 червня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Фінагєєв В.О.

Судді:
Верланов С.М.

Воробйова Н.С.