УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" серпня 2014 р. суддя Дніпровського
районного суду м. Києва Гаврилова О.І.
вивчивши матеріали позовної заяви
ОСОБА_1, треті особи: Дніпровський
районний відділ Головного управління
ДМС у м. Києві, Управління ДМС у
Житомирській області про встановлення
факту постійного проживання на
території України, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста
Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1,
треті особи: Дніпровський районний
відділ Головного управління ДМС у м.
Києві, Управління ДМС у Житомирській
області про встановлення факту
постійного проживання на території
України.

Вивчивши матеріали поданої заяви,
вважаю, що заява не підлягає розгляду в
судах у порядку цивільного судочинства
з наступних підстав.

Відповідно до ст.1 Цивільного
процесуального кодексу України
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Статтею 4 Цивільного процесуального
кодексу України здійснюючи правосуддя,
суд захищає права, свободи та інтереси
фізичних осіб, права та інтереси
юридичних осіб, державні та суспільні
інтереси у спосіб, визначений законами
України.

Згідно положення ч. 1 ст. 26 Цивільного
процесуального кодексу України, у
справах позовного провадження особами,
які беруть участь у розгляді справи, є
сторони, треті особи, представники
сторін і третіх осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 234 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
розглядає в порядку окремого
провадження справи про встановлення
фактів, що мають юридичне значення.

Справи окремого провадження суд
розглядає за участю заявника і
заінтересованих осіб. (ч. 4 ст. 235
Цивільного процесуального кодексу
України)

Відповідно до вимог ст. 16 Цивільного
процесуального кодексу України, не
допускається в одне провадження вимог,
які підлягають розгляду за правилами
різних видів судочинства, якщо інше не
встановлено законом.

Як убачається з матеріалів справи,
позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовною заявою про встановлення факту
постійного проживання.

Так, на підставі вищенаведених норм
діючого процесуального законодавства
України, до суду з позовом про
встановлення факту постійного
проживання на території України може
звернутись позивач, зазначивши
сторону/сторін спору позовного
провадження, тобто
відповідача/відповідачів по справі,
яким/якими порушено права позивача, або
ОСОБА_1 має право звернутись до суду із
заявою про встановлення факту
постійного проживання на території
України, як заявник у порядку окремого
провадження, за правилами Розділу IV
„Окреме провадження" Цивільного
процесуального кодексу України.

Разом з тим, у порушення статті 16
Цивільного процесуального кодексу
України, ОСОБА_1 звернувся до суду із
позовною заявою про встановлення факту
постійного проживання на території
України у якості позивача, посилаючись
на статтю 256 Цивільного процесуального
кодексу України, якою передбачено
право заявника звернутись до суду з
даною заявою в порядку окремого
провадження, зазначивши
заінтересованих осіб по справі, що,
відповідно, позбавляє суд можливості
відкриття провадження у справі,
оскільки позивачем не обрано
процесуальне провадження справи щодо
встановлення факту (позовне чи окреме).

За нормою пункту першого ч. 1 ст. 122
Цивільного процесуального кодексу
України, суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо заява не
підлягає розгляду в судах в порядку
цивільного судочинства.

Крім того, суд звертає увагу на те, що в
даній позовній заяві взагалі не
зазначено, про що позивач просить суд.

Враховуючи наведене та керуючись ч. 1
ст. 122 Цивільного процесуального
кодексу України, суд -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження у
цивільній справі за позовом ОСОБА_1,
треті особи: Дніпровський районний
відділ Головного управління ДМС у м.
Києві, Управління ДМС у Житомирській
області про встановлення факту
постійного проживання на території
України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана протягом п'яти днів з дня її
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення ухвали
суду, можуть подати апеляційну скаргу
протягом п'яти днів з дня отримання
копії цієї ухвали.

С у д д я