АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого
Половінкіної Н. Ю.

суддів Савчук
М.В., Бреславського О.Г.

секретаря Тодоряка
Г.Д.

з участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Департаменту соціального захисту
населення Чернівецької обласної
державної адміністрації до ОСОБА_1 про
повернення автомобіля за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Хотинського
районного суду Чернівецької області
від 6 червня 2014 року,

встановила:

Департамент соціального захисту
населення Чернівецької обласної
державної адміністрації у серпні 2013
року звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_1 про повернення автомобіля.

Вказував, що наказом головного
управління праці та соціального
захисту населення Чернівецької
обласної державної адміністрації від 10
серпня 2006 року №112 інваліду 1 групи
Великої Вітчизняної війни ОСОБА_2
безкоштовно передано автомобіль
Фольксваген модель Пассат, кузов
НОМЕР_1, рік випуску 2001 як гуманітарну
допомогу.

Посилаючись на те, що смерть ОСОБА_2
настала у червні 2010 року, вказував, що
ОСОБА_1 відмовлено у поверненні
транспортного засобу у грудні 2010 року.

Просив зобов»язати ОСОБА_1 повернути
Департаменту соціального захисту
населення Чернівецької обласної
державної адміністрації автомобіль
Фольксваген модель Пассат, кузов
НОМЕР_1, рік випуску 2001.

Рішенням Хотинського районного суду
Чернівецької області від 6 червня 2014
року позов задоволено.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить
рішення Хотинського районного суду
Чернівецької області від 6 червня 2014
року скасувати та ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог Департаменту соціального
захисту

Справа №22ц-1102 2014 рік
Головуючий у 1 інстанції Руснак А.І.

Категорія: 8/9
Доповідач Половінкіна Н.Ю.

населення Чернівецької обласної
державної адміністрації про
повернення автомобіля відмовити,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню з
наступних підстав.

Задовольняючи позов Департаменту
соціального захисту населення
Чернівецької обласної державної
адміністрації про повернення
автомобіля, суд першої інстанції
вважав, що право Департаменту
соціального захисту населення
Чернівецької обласної державної
адміністрації на повернення
транспортного засобу, визнаного
гуманітарною допомогою, підлягає
захисту.

Водночас суд першої інстанції послався
на початок перебігу позовної давності
з грудня 2010 року, тобто з моменту
виникнення спірних правовідносин з
повернення автомобіля.

Такі висновки суду першої інстанції
стверджуються матеріалами справи.

З матеріалів справи вбачається набуття
права власності головним управління
праці та соціального захисту населення
Чернівецької обласної державної
адміністрації на автомобіль
Фольксваген модель Пассат, кузов
НОМЕР_1, рік випуску 2001 як гуманітарну
допомогу для інваліда ОСОБА_2

Згідно ст.387 ЦК України власник має
право витребувати своє майно від особи,
яка незаконно, без відповідної
правової підстави заволоділа ним.

На підставі ч.2 ст.11-1 Закону України
«Про гуманітарну допомогу» в редакції
від 31 грудня 2009 року, чинній на час
виникнення правовідносин, після смерті
інваліда, дитини-інваліда автомобіль,
визнаний гуманітарною допомогою, яким
інвалід був забезпечений через органи
праці та соціального захисту населення
і користувався менше 10 років, може бути
переданий у власність одному із членів
сім»ї за рішенням Комісії з питань
гуманітарної допомоги при Кабінеті
Міністрів України за умови сплати
податків і зборів за ставками, діючими
на день здійснення митного оформлення
автомобіля.

У разі несплати членом сім»ї інваліда,
дитини-інваліда податків і зборів
(обов»язкових платежів) автомобіль
повертається (вилучається) органами
праці та соціального захисту населення
у порядку та на умовах, що визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.41 Порядку забезпечення
інвалідів автомобілями, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 19 липня 2006 року №999 в редакції від 11
грудня 2009 року, чинній на час
виникнення правовідносин, після смерті
інваліда автомобіль, отриманий як
гуманітарна допомога, крім випадків,
зазначених в абзацах першому - п'ятому
пункту 16 цього Порядку, повертається
(вилучається) головному управлінню
соціального захисту і здається
підприємству, що здійснює заготівлю
та переробку металобрухту, або
видається в порядку черговості
інваліду, який перебуває на обліку.

Встановлено, що наказом головного
управління праці та соціального
захисту населення Чернівецької
обласної державної адміністрації від 10
серпня 2006 року №112 інваліду 1 групи
Великої Вітчизняної війни ОСОБА_2
безкоштовно передано автомобіль
Фольксваген модель Пассат, кузов
НОМЕР_1, рік випуску 2001 без права
продажу, дарування або передачі іншій
особі.

З матеріалів справи видно, що смерть
ОСОБА_2 настала ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також вбачається, що управлінням праці
та соціального захисту населення
Першотравневої районної у місті
Чернівці ради Чернівецької області
порушувалося питання про повернення
автомобіля у грудні 2010 року відповідно
до повідомлення від 13 грудня 2010 року
№346/3 (а.с.83).

Проте, ОСОБА_1 заперечується право
Департаменту соціального захисту
населення Чернівецької обласної
державної адміністрації на повернення
(вилучення) автомобіля за наявності
підстав для залишення транспортного
засобу члену сім»ї.

На підставі ч.1 ст.398 ЦК України право
володіння виникає на підставі договору
з власником або особою, якій майно було
передане власником, а також на інших
підставах, встановлених законом.

Так, ОСОБА_1 звернувся до головного
управління праці та соціального
захисту населення Чернівецької
обласної державної адміністрації з
заявою про залишення автомобіля в
користуванні сім»ї, оскільки в ній є
інвалід, який перебуває на обліку.

Абзацем 4 п.16 Порядку забезпечення
інвалідів автомобілями, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 19 липня 2006 року №999 в редакції від 11
грудня 2009 року, чинній на час
виникнення правовідносин, передбачено
перебування на зберіганні у члена
сім»ї померлого інваліда автомобіля до
визначення особи інваліда, що буде
експлуатувати автомобіль з числа
членів сім»ї, законного представника
недієздатного інваліда,
дитини-інваліда.

Однак, Департаментом соціального
захисту населення Чернівецької
обласної державної адміністрації
відмовлено ОСОБА_1 у залишенні
автомобіля в користуванні сім»ї у
листопаді 2013 року.

Ураховуючи наведене право
Департаменту соціального захисту
населення Чернівецької обласної
державної адміністрації на повернення
(вилучення) автомобіля порушено з
листопада 2013 року.

Водночас з цього моменту відпали
підстави для здійснення ОСОБА_1
володіння спірним транспортним
засобом.

Тому за відсутності підстав для
залишення автомобіля в користуванні
сім»ї після смерті інваліда вимоги
Департаменту соціального захисту
населення Чернівецької обласної
державної адміністрації про
повернення (вилучення) автомобіля
підлягають задоволенню.

Не можна погодитися з доводами ОСОБА_1,
на які є посилання в апеляційній
скарзі, про застосування Порядку
забезпечення інвалідів автомобілями,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 8 вересня 1997 року
№999.

Вiдповiдно до ч.1 ст.58 Конституцiї
України закони та iншi
нормативно-правовi акти не мають
зворотної дїї в часi, крім випадкiв, коли
вони пом'якшують або скасовують
вiдповiдальнiсть особи.

Згідно з ч.1 та 2 ст.5 ЦК України акти
цивiльного законодавства регулюють
вiдносини, якi виникли з дня набрання
ними чинності; акт цивiльного
законодавства не має зворотної дiї у
часi, крім випадкiв, коли він пом'якшує
або скасовує цивiльну вiдповiдальнiсть
особи.

Якщо цивiльнi вiдносини виникли ранiше i
регулювалися актом цивiльного
законодавства, який втратив чиннiсть,
новий акт цивільного законодавства
застосовується до прав та обов'язкiв, що
виникли з моменту набрання ним чинностi
(ч.3 ст.5 ЦК України).

Частиною 4 ст.4 ЦК України визначено, що
актами цивільного законодавства є
також постанови Кабiнету Міністрів
України.

На пiдставi постанови Кабiнету
Міністрів України вiд 19 липня 2006 року
№999 був визнаний таким, що втратив
чиннiсть Порядок забезпечення
інвалідів автомобілями, затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 8 вересня 1997 року №999.

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про те, що
правовiдносини стосовно вилучення
наданого ОСОБА_2 як гуманітарна
допомога автомобiля виникли пiсля його
смерті у червні 2010 року, коли Порядок
забезпечення інвалідів автомобілями,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 8 вересня 1997 року
№999 втратив чинність.

Не заслуговують на увагу посилання
ОСОБА_1 на сплив позовної давності.

На підставі ст.257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст.261 цього
Кодексу перебіг позовної давності
починається від дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила.

З огляду на наведене суд першої
інстанції при обчисленні строку
позовної давності виходив з моменту
виникнення спірних правовідносин з
повернення автомобіля.

При цьому суд першої інстанції
зазначив про виникнення права
Департаменту соціального захисту
населення Чернівецької обласної
державної адміністрації на захист у
розумінні ч.1 ст.16 ЦК України з моменту
порушення особистого немайнового або
майнового права та інтересу.

Частиною 1 ст.16 ЦК України передбачено,
що кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу.

За змістом п.16 Порядку забезпечення
інвалідів автомобілями, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 19 липня 2006 року №999 в редакції від 11
грудня 2009 року, чинній на час
виникнення правовідносин, після смерті
інваліда автомобіль, яким він був
забезпечений головним управлінням
соціального захисту або управлінням
виконавчої дирекції, повертається
(вилучається) головному, районному
управлінню соціального захисту або
управлінню виконавчої дирекції у
повному комплекті.

Аналіз положень пунктів 16 та 41
наведеного Порядку дає можливість
дійти висновку про те, що право
управління соціального захисту або
управління виконавчої дирекції на
повернення (вилучення) автомобіля у
разі смерті інваліда
опосередковується з відсутністю
підстав для залишення транспортного
засобу члену сім»ї.

Водночас нормами Порядку забезпечення
інвалідів автомобілями, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 19 липня 2006 року №999 в редакції від 11
грудня 2009 року, чинній на час
виникнення правовідносин, не
встановлюються строки здійснення
права щодо повернення автомобіля або
обов»язку залишення транспортного
засобу члену сім»ї у разі смерті
інваліда, а також обмежувальні строки.

Натомість, абз. 6 п.16 Порядку
передбачається обов»язок члена сім»ї
померлого інваліда здійснити сплату
протягом шести місяців з дня смерті
інваліда до державного бюджету.

З приєднаної до матеріалів справи
заяви ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
Першотравневої районної у місті
Чернівці ради Чернівецької області від
21 грудня 2010 року вбачається відмова
ОСОБА_1 здійснити сплату податків і
зборів (обов»язкових платежів) (а.с.14).

У такому разі порушення права на
повернення (вилучення) транспортного
засобу пов»язано з відмовою члена
сім»ї повернути майно за вимогою
власника за відсутності підстав для
залишення автомобіля.

Ураховуючи наведене, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст.308 ЦПК
України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хотинського районного суду
Чернівецької області від 6 червня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: