Справа № 495/693/14-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

28 липня 2014 року
м.
Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний
суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Матяш Т.Л.,

за участю секретаря - Іванової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засідання в залі суду м. Білгород -
Дністровський цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ
нерухомого майна в натурі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про виділ нерухомого майна в
натурі, вказуючи, що вона є власником
20/300 часток домоволодіння,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.
Позивач посилається на те, що на
протязі часу між нею та відповідачкою
існує спір про порядок користування та
володіння частиною будинку. Угоди про
спосіб виділення його частки із
загального майна між ними не досягнуто,
тому позивачка була змушена звернутися
до суду з вимогою про виділ в натурі 20/300
частки житлового будинку.

ОСОБА_1 у судовому засіданні позов
підтримала, просила суд задовольнити у
повному обсязі.

ОСОБА_2 у судовому засіданні
заперечувала проти задоволення позову,
просила суд відмовити у задоволенні
позову повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши думку сторін, дослідивши
докази суд приходить вважає позов
таким, що не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 є власником 20/300 часток
домоволодіння, розташованого по
АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом від 15.08.2013
року, серія ВТК № 4111492, яке було
посвідчено державним нотаріусом
Білгород - Дністровської державної
нотаріальної контори Одеської області
Кушнір І.В., та зареєстровано в реєстрі
за № 2418.

ОСОБА_2 є власником 10/300 часток
домоволодіння, яке розташоване по
АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про
право на спадщину, що зареєстровано в
реєстрі за № 1481 та яке було видано
18.06.2013 року Білгород - Дністровською
міської державною нотаріальною
конторою.

Згідно ст. 364 ЦК України, співвласник
має право на виділ у натурі частки із
майна, що є у спільній частковій
власності. Якщо виділ у натурі частки
із спільного майна не допускається
згідно із законом або є неможливим
(частина друга статті 183 цього Кодексу),
співвласник, який бажає виділу, має
право на одержання від інших
співвласників грошової або іншої
матеріальної компенсації вартості
його частки. Компенсація
співвласникові може бути надана лише
за його згодою. Договір про виділ у
натурі частки з нерухомого спільного
майна укладається у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню.

Виділ у натурі частки із спільного
майна може бути заборонений законом
або бути неможливим в силу самої
природи спільної речі, яка є
неподільною як це передбачено ч. 2 ст. 183
ЦК України.

Згідно ч. 2 ст. 183 ЦК України
неподільною є річ, яку не можна
поділити без втрати її цільового
призначення.

Відповідно до . пункту 6 постанови
Пленуму Верховний Суд України "Про
практику застосування судами
законодавства, що регулює право
власності громадян на жилий будинок"
від 4 жовтня 1991 р. N 7, судам при вирішенні
справ про виділ у натурі часток жилого
будинку, що є спільною частковою
власністю, слід мати на увазі, що це
можливо, якщо кожній із сторін може
бути виділено відокремлену частину
будинку з самостійним виходом
(квартиру). Виділ також може мати місце
при наявності технічної можливості
переобладнати приміщення в ізольовані
квартири.

Як вбачається з висновку судової
будівельно - технічної експертизи № 11/03
від 25 квітня 2014 року, виділити кожному
із співвласників - ОСОБА_1 (20/300 часток),
ОСОБА_2 (10/300 часток) в домоволодінні по
АДРЕСА_1 не надається технічно
можливим, так як частка їх менше ніж
мінімальний виділ в натурі.

Під час судового розгляду справи,
сторони не дійшли згоди щодо
компенсації у разі неможливості поділу
майна.

З урахуванням вищевикладеного, судом
встановлено, що вимоги позивачки про
виділення їй у натурі 20/300 часток
домоволодіння, розташованого по
АДРЕСА_1 не підлягають задоволенню,
оскільки поділ майна не є можливим, та
внаслідок поділу майна в значній мірі
зменшується його ринкова цінність.

За змістом положень ст. 10, 11 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін, суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі наданих
сторонами та іншими учасниками процесу
доказів.

На підставі ст. ст. 183, 364 ЦК України,
керуючись ст. ст. 6, 8, 10, 15, 30, 60, 62, 64, 88, 212-215
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про виділ нерухомого майна в натурі -
відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Суддя