АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/5719/14
Головуючий 1 інстанції Рубіжний С.О.
Справа № 639/6122/14-ц
Доповідач - Трішкова І.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

13 серпня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого -
Трішкової І.Ю.,

суддів:
Пилипчук Н.П., Кірсанової Л.І.,

при секретарі
- Гребенщиковій Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою Державного
підприємства «Харківський
приладобудівний завод ім. Т.Г.
Шевченко» на рішення Жовтневого
районного суду м. Харкова від 17 липня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_1 до
Державного підприємства «Харківський
приладобудівний завод ім. Т.Г.
Шевченко» про стягнення
заборгованості по заробітній платі,
середнього заробітку за час затримки
остаточного розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним
позовом і просив стягнути з
відповідача заборгованість по
заробітній платі в розмірі 20282,94 грн.,
компенсацію втрати частини заробітної
плати в розмірі 989,52 грн. та середній
заробіток за час затримки розрахунку
при звільненні в сумі 111067,28 грн.,
зазначивши, що розрахунок середнього
заробітку був здійснений шляхом
множення середньоденної заробітної
плати в розмірі 167,27 грн., яка визначена
відповідачем, на кількість робочих
днів за період з 22.11.2011 року по 17.07.2014
року, яка складає 664 дня, при цьому
кількість робочих днів була визначена
з урахуванням п'ятиденного робочого
тижня. Свої вимог позивач обґрунтовує
тим, що перебував у трудових відносинах
з ДП «ХПЗ ім. Т.Г. Шевченко» з 23.02.2004 року.
В зв'язку з систематичним порушення
відповідачем законодавства про оплату
праці, був вимушений звільнитися з
роботи 21.11.2011 року за ст. 36 п.1 КЗпП
України. До часу розгляду справи
відповідач не здійснив виплату
заборгованості по заробітній платі.

Представник відповідача просила позов
задовольнити частково, не заперечувала
проти стягнення заборгованості по
заробітній платі в розмірі 20282,94 грн.,
компенсацію втрати частини заробітної
плати в розмірі 989,52 грн. та середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні в сумі 31848,21 грн. з
урахуванням графіку роботи
підприємства, за кількість робочих
днів, яка складає 224 дня за період з
листопада 2011 року по липень 2014 року.
Зазначила, що ухвалою господарського
суду Харківської області від 05.08.2008
року порушено справу про банкрутство
ДП «ХПЗ ім. Т.Г. Шевченко» та ухвалою
господарського суду Харківської
області від 06.11.2009 року впроваджено
процедуру санації підприємства. В
зв'язку із скрутним економічним станом
на підприємстві рішенням
адміністрації та профспілкового
комітету був встановлений особливий
режим роботи підприємства, а саме два
робочих дня на тиждень.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Харкова від 17 липня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ДП «Харківський
приладобудівний завод ім. Т.Г.Шевченко»
на користь ОСОБА_1 заборгованість по
заробітній платі - 21272,46 грн., середній
заробіток за час затримки остаточного
розрахунку - 111067,28 грн., а на користь
держави судовий збір в сумі 1323,39 грн..

В апеляційній скарзі поставлено
питання про скасування рішення в
частині стягнення з апелянта
середнього заробітку за час затримки
остаточного розрахунку в сумі111067,28 грн.
та ухвалення в цій частині нового, яким
задовольнити вимоги в сумі 31848,21 грн.
9365,52 грн., посилаючись на неповне
з'ясування судом першої інстанції
обставин, що мають значення для справи.

Судова колегія вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Судом повно та всебічно досліджені
надані докази, дана їм належна оцінка,
правильно встановлений характер
правовідносин між сторонами та закон
їх регулюючий, і на підставі
дослідженого ухвалене рішення, яке
відповідає вимогам ст.ст.10,11,60,212,214,215
ЦПК України.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах
з ДП «ХПЗ ім.Т.Г.Шевченка» з 23.02.2004 р. та
звільнений 21.11.2011 р. за згодою сторін за
п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Як вбачається з наданої відповідачем
довідки, заборгованість підприємства
по заробітній платі на день звільнення
позивача складає 20282,94 грн. та
компенсація втрати частини заробітної
плати у сумі 989,52 грн.

Статтею 117 КЗпП України передбачено, що
в разі невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Абз.2 п.8 Порядку обчислення середньої
заробітної плати, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 08.02.1995 року №100 (далі Порядок)
передбачено, що після визначення
середньоденної заробітної плати як
розрахункової величини для
нарахування виплат працівнику,
здійснюються нарахування загальної
суми середнього заробітку, яка
обчисляється шляхом множення
середньоденної заробітної плати на
середньомісячне число робочих днів у
розрахунковому періоді.

Абз.З п.8 Порядку встановлено, що
середньомісячне число робочих днів
розраховується діленням на 2 сумарного
числа робочих днів за останні два
календарних місяця згідно з графіком
роботи підприємства, установи,
організації, встановленим з
дотриманням вимог законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 52 КЗпП України, для
працівників установлюється
п'ятиденний робочий тиждень з двома
вихідними днями.

Задовольняючи вимоги позивача, суд при
розрахунку середнього заробітку за час
затримки виплати сум правильно
виходив з середньоденного розміру
заробітної плати позивача та числа
робочих днів з урахуванням
п'ятиденного робочого тижня за час
затримки розрахунку, як то передбачено
Порядком.

В п.20 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 24.12.1999 року №13 «Про
практику застосування судами
законодавства про оплату праці»
роз'яснено, що установивши при розгляді
справи про стягнення заробітної плати
у зв'язку із затримкою розрахунку при
звільненні, що працівникові не були
виплачені належні йому від
підприємства, установи, організації
суми в день звільнення, коли ж він у цей
день не був на роботі, - наступного дня
після пред'явлення ним роботодавцеві
вимог про розрахунок, суд на підставі
ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника
середній заробіток за весь період
затримки розрахунку, а при не
проведенні його до розгляду справи - по
день постановлення рішення, якщо
роботодавець не доведе відсутності в
цьому своєї вини. Сама по собі
відсутність коштів у роботодавця не
виключає його відповідальності.

Представник заводу не довів
відсутності вини підприємства у
затримці розрахунку при звільненні, а
тому суд правильно застосував
положення ст.117 КЗпП і стягнув середній
заробіток за весь час затримки
розрахунку по день постановлення
рішення суду.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду. Підстав
для скасування чи зміни рішення не має.

Керуючись ст.ст. 303, 307,308,314,319 ЦПК
України, судова колегія -

У Х
В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства «Харківський
приладобудівний завод ім. Т.Г.
Шевченко» відхилити.

Рішення Жовтневого районного
суду м. Харкова від 17 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала судової колегії набирає
чинності негайно, але може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня проголошення ухвали.

Головуючий:

Судді: