Справа №486/111/14-ц 26.08.2014 26.08.2014 26.08.2014
Провадження №22-ц/784/2452/14
Провадження № 22ц/784/2452/14
Головуючий у 1-ї інстанції Франчук О.Д.
Доповідач в апеляційній
інстанції Ямкова О.О.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 серпня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючої: Ямкової О.О.,

суддів: Коломієць В.В., Данилової
О.О.,

при секретарі: Орельській Н.М.,

за участю: представників
позивачки - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника
відповідача - ОСОБА_4,

зацікавленої особи -
ОСОБА_5 та його представника - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_5

на рішення Южноукраїнського міського
суду Миколаївської області від 13
лютого 2014 року

за позовом

ОСОБА_7

до Южноукраїнської міської ради
Миколаївської області,

ОСОБА_8,

про встановлення факту та визнання
права власності у порядку спадкування,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2014 року ОСОБА_7 звернулася до
суду з позовом до Южноукраїнської
міської ради Миколаївської області,
ОСОБА_8 про визнання за нею у порядку
спадкування за законом права власності
на земельні ділянки, що належали її
померлої матері ОСОБА_9.

Свої вимоги позивачка обґрунтовувала
тим, що після смерті матері
ІНФОРМАЦІЯ_1, вона спадщину, що
відкрилася, прийняла.

У 2007 році на частину спадщини їй було
видано відповідне свідоцтво про право
власності на житлову нерухомість.

Але, іншу частину спадщини у вигляді
земельних ділянок вона до наступного
часу не може оформити, тому, що її мати
ОСОБА_9, після придбання цих ділянок не
встигла отримати на них
правовстановлюючі документи -
державні акти про право власності на
землю.

Посилаючись на вказане, позивачка
просила встановити факт належності на
праві приватної власності земельних
ділянок: площею 0,10га за АДРЕСА_1 і
площею 0,10га по АДРЕСА_2 її матері
ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, та
визнати за нею (позивачкою) право
власності у порядку спадкування за
законом на зазначені земельні ділянки.

Рішенням Южноукраїнського міського
суду Миколаївської області від 13
лютого 2014 року позов ОСОБА_7
задоволено, ухвалено про встановлення
факту належності земельних ділянок
ОСОБА_9, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та
визнано за ОСОБА_7 в порядку
спадкування за законом, після смерті
ОСОБА_9, право власності на земельні
ділянки площею 0,10га за АДРЕСА_1 і площею
0,10га по АДРЕСА_2.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
а також його законних інтересів,
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове, яким у задоволенні
позову ОСОБА_7 відмовити.

На думку апелянта, при постановлені
рішення судом не враховано той факт, що
з 2010 року власником житлового будинку
по АДРЕСА_1 є він, а тому право
власності на спірні земельні ділянки,
на яких розташовано вказаний будинок,
перейшло до нього. Однак, матеріальні і
процесуальні права позивача судом не
враховані, так як до участі у справі він
залучений не був.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення осіб, які
беруть участь у справі, перевіривши
наведені в скарзі доводи та дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню із наступних підстав.

З матеріалів справи убачається,
що єдиною спадкоємицею за законом,
після смерті ОСОБА_9, є її донька -
позивачка ОСОБА_7, яка прийняла
спадщину у відповідності до закону, та
отримала у нотаріальної конторі
відповідне свідоцтво про право на
спадщину у вигляді 10/100 частин
домоволодіння АДРЕСА_3 і житловий
будинок з відповідними надвірними
будівлями та спорудами АДРЕСА_1. Її
батько та чоловік померлої - відповідач
ОСОБА_8 відмовився від спадщини на
користь позивачки (а.с.8-11, 24).

Також, за життя матері позивачки ОСОБА_9
належали земельні ділянки: площею 0,10га
за АДРЕСА_1 і площею 0,10га по АДРЕСА_2, які
були придбані нею 17 серпня 2002 року для
обслуговування житлового будинку на
підставі договорів купівлі-продажу
(а.с.12-13).

Державні акти на спірні земельні
ділянки спадкодавця оформити не
встигла, у зв'язку з чим після її смерті
свідоцтво про право власності на
вказану частину спадщини позивачці не
видано.

Разом з тим, позивачка, після
реєстрації отриманого у порядку
спадкування права власності на
житловий будинок з відповідними
надвірними будівлями та спорудами
АДРЕСА_1, якій розташований на спірних
земельних ділянках, передала його в
іпотеку банку.

10 грудня 2010 року вказаний житловий
будинок як предмет іпотеки був
проданий з прилюдних торгів.

Переможцем торгів визнано ОСОБА_5, який
з 14 лютого 2011 року зареєстрував своє
право власності на житловий будинок з
відповідними надвірними будівлями та
спорудами АДРЕСА_1.

За змістом частини 1 статті 120 ЗК
України до особи, яка придбала житловий
будинок, будівлю або споруду,
переходить право власності на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення, у
розмірах встановлених договором.

Якщо договором про відчуження
житлового будинку, будівлі або споруди
розмір земельної ділянки не визначено,
до набувача переходить право власності
на ту частину земельної ділянки, яка
зайнята житловим будинком, будівлею
або спорудою, та на частину земельної
ділянки, яка необхідна для їх
обслуговування.

На зазначене суд першої інстанції
уваги не звернув, і не з'ясував усі
істотні обставини справи. Не залучив до
участі у цивільної справі зацікавлену
особу ОСОБА_5, чим порушив його
інтереси, так як вирішив питання щодо
його прав і обов'язків.

Також суд не з'ясував, на якій частині
земельних ділянок знаходиться
житловий будинок з відповідними
спорудами, а яка частина цих ділянок є
вільною.

Крім цього, суд першій інстанції
прийняв оскаржене судове рішення за
відсутності у матеріалах справи
документу, який свідчить про отримання
позивачкою відмови нотаріуса щодо
видачі їй свідоцтва про право на спірну
частину спадщини. А тому позивачка не
підтвердила, а суд не перевірив її
право на захист свого інтересу у
судовому порядку, оскільки належний
доказ щодо неможливості оформлення
спадщини у встановленому законом
порядку відсутній.

Тому висновки суду першій інстанції
щодо вирішення спору по суті є
передчасними, у зв'язку з чим судове
рішення з підстав, передбачених п.п. 1, 4
ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає
скасуванню з постановленням нового про
відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Южноукраїнського міського
суду Миколаївської області від 13
лютого 2014 року скасувати та ухвалите
нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_7
до Южноукраїнської міської ради
Миколаївської області, ОСОБА_8 про
встановлення факту і визнання права
власності у порядку спадкування -
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуюча
Судді