АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
1 інстанції - Богдан О.О.
Апеляційне провадження № 22-ц/796/5289/2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

у складі головуючої судді
Музичко С.Г.

суддів
Семенюк Т.А., Кравець В.А.,
при секретарі
Круглику В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою заступника
прокуратури Оболонського району
м.Києва Дяденко Костянтина
Володимировича на ухвалу Оболонського
районного суду м. Києва від 20 грудня 2013
року про забезпечення позову у
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за
договором позики,

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Оболонського районного
суду м. Києва від 20 грудня 2013 року заяву
ОСОБА_2 про забезпечення позову
задоволено; накладено арешт на все
рухоме та нерухоме майно, яке належить
ОСОБА_3, яка мешкає за адресою АДРЕСА_1 :
Накласти арешт, заборонено відповідачу
продаж, демонтаж та перенесення
торгівельних кіосків, які розташовані
за адресами: МАФ за адресою:
АДРЕСА_2(паспорт прив'язки тимчасової
споруди №07-0186); МАФ за адресою: АДРЕСА_2,
(паспорт прив'язки тимчасової споруди
№ 07-0184),МАФ за адресою: АДРЕСА_3, (паспорт
прив'язки тимчасової споруди № 07-0149);
МАФ за адресою: АДРЕСА_4, (паспорт
прив'язки тимчасової споруди № 07-0189);
МАФ за адресою: АДРЕСА_5, (паспорт
прив'язки тимчасової споруди .№ 07-0151),
зареєстрований за ПП « Украрм» ,
власником якого є ОСОБА_3; МАФ за
адресою: АДРЕСА_6 (паспорт прив'язки
тимчасової споруди NQ 07-0188), МАФ за
адресою: АДРЕСА_7 (паспорт прив'язки
тимчасової споруди № 07-0183),
зареєстрований за ПП «Украрм» ФОП
ОСОБА_3, МАФ за адресою: АДРЕСА_8,
(паспорт прив'язки тимчасової споруди
№ 07-0187); МАФ за адресою: АДРЕСА_9,
(паспорт прив'язки тимчасової споруди
№07-0185); МАФ за адресою: АДРЕСА_10,
(паспортприв'язки тимчасової споруди №
07-0181).

Не погоджуючись з ухвалою суду
представник прокуратури Дяденко К.В.
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати ухвалу Оболонського
районного суду м. Києва від 20.12.2013 та
постановити нову ухвалу, якою
відмовити ОСОБА_2 в задоволенні заяви
про вжиття заходів забезпечення
позову. Вважає оскаржувану ухвалу
незаконною, такою, що постановлена з
порушенням норм процесуального права
та не ґрунтується на законі і фактичних
обставинах справи.

В судовому засіданні апеляційного суду
відповідач ОСОБА_3 та його представник
ОСОБА_6 просив відхилити апеляційну
скаргу, вважаючи ухвалу суду першої
інстанції законною та обґрунтованою,
представник прокуратури Лисенко М.О.
просив задовольнити апеляційну скаргу,
з наведених в ній доводів. Позивач
ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_8 в
судове засідання апеляційного суду не
з'явились, про місце, дату та час
судового розгляду справи повідомлені
належним чином.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваної ухвали в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Задовольняючи заяву позивача про
вжиття заходів забезпечення позову,
суд першої інстанції врахував вимоги
позивача, характер взаємовідносин
сторін по справі та виходив з того, що
невжиття заходів забезпечення позову
може ускладнити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Згідно ст. 151 ЦПК України суд за заявою
осіб, які беруть участь у справі, може
вжити заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 152 ЦПК України
позов забезпечується накладенням
арешту на майно або грошові кошти, що
належать відповідачеві і знаходяться у
нього або в інших осіб.

Види забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Як вбачається зі змісту позовної заяви,
ОСОБА_2 звернулась до суд з позовом про
стягнення боргу за договором позики з
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 67141,20гн.

19.12.2013 року ОСОБА_2 звернувся у суд із
заявою про вжиття заходів забезпечення
позову про вжиття заходів забезпечення
позову шляхом накладення арешту на
майно відповідача, свої вимоги
обґрунтував тим, що відповідач по
справі з метою уникнення задоволення
позову та стягнення заборгованості
може здійснити відчуження майна, що в
подальшому може спричинити порушення
його права на повернення грошових
коштів, які він зобов'язаний сплати.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 22
лютого 2006 року "Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ про забезпечення
позову" розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд(суддя) має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулась з такою заявою,
позовним вимогам.

Цивільний процесуальний закон не
зобов'язує суд при розгляді питань про
забезпечення позову перевіряти
обставини, які мають значення для
справи, а лише запобігає ситуації, при
якій може бути утруднено чи стане
неможливим виконання рішення у разі
задоволення позову. Види забезпечення
позову застосовуються для того, щоб
гарантувати виконання можливого
рішення суду, а таке рішення може бути
постановлено тільки у відповідно до
заявлених позовних вимог. Заходи
забезпечення позову повинні
застосовуватись лише у разі
необхідності та бути співмірними із
заявленими вимогами, оскільки
безпідставне забезпечення позову може
привести до порушення прав і законних
інтересів інших осіб.

Таким чином, ці заходи забезпечення
позову застосовуються для того, щоб
гарантувати виконання можливого
рішення суду і повинні застосовуватись
лише в разі необхідності

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують та не
дають підстав вважати, що судом
допущені порушення норми
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду постановлене з
додержанням норм діючого
законодавства, висновки суду
обґрунтовані, відповідають обставинам
справи, колегія суддів не вбачає
підстав для його скасування.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
303, 304, 312, 315, 317 ЦПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Дяденко Костянтина
Володимировича - відхилити.

Ухвалу Оболонського районного суду м.
Києва від 20 грудня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня її
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді