Справа № 128/310/14-ц Провадження №
22-ц/772/2106/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Ганкіна І. А.Категорія: 34
Доповідач: Чуприна В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" серпня 2014 р. м. ВінницяКолегія суддів
Судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Вінницької області у
складі :

Головуючого :
Чуприни В.О.

Суддів : Чорного
В.І., Медвецького С.К.

При секретарі:
Богацькій О.М.

За участю:
представників позивача ПАТ КБ
«Хрещатик» - Полянської Л.В. та Стус
М.В., відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Вінницької області
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Хрещатик», в особі Вінницького
регіонального відділення Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Хрещатик», до ОСОБА_4 про
повернення безпідставно одержаних
грошових коштів та сплати процентів за
користування ними, за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Хрещатик» (далі ПАТ КБ «Хрещатик») на
рішення Вінницького районного суду
Вінницької області від 30 травня 2014
року, встановила :

У січні 2014 р. ПАТ КБ «Хрещатик»
звернулося до суду з вказаним позовом,
посилаючись на те, що 15.09.2013 р.
відповідач ОСОБА_4 у банкомата,
розташованого в приміщенні
Вінницького регіонального відділення
ПАТ КБ «Хрещатик», зробив запит на
одержання коштів в сумі 50,00 грн. Однак у
зв'язку зі збоєм в роботі, викликаним
технічними причинами, банкомат видав
відповідачу суму 500,00 грн. Далі
відповідач з метою особистої наживи
іще дев'ять разів запрошував суми по 50,00
грн. та отримував по 500,00 грн., а також
суму 500,00 грн. та отримав 1400,00 грн., що
підтверджується журналом банкомату. В
результаті розбіжності між списаними
сумами з рахунку та фактично виданими
у відповідача виникла заборгованість
перед ПАТ КБ «Хрещатик» на загальну
суму 5400,00 грн., яку з підстав ст. 1212 ЦК
України позивач просив стягнути з
відповідача, а також 120,21 грн. процентів
за користування чужими грошовими
коштами.

Рішенням Вінницького районного суду
Вінницької області від 30.05.2014 р. у
задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись, в апеляційній
скарзі представник ПАТ КБ «Хрещатик»
посилається на необґрунтованість
рішення, неповноту та поверхове
відображення обставин справи,
неправильне встановлення юридичної
сутності і характеру правовідносин,
порушення норм матеріального права, у
зв'язку з чим ставить питання про
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового про
задоволення позову в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення осіб, що з'явились в
апеляційну інстанцію, обговоривши
доводи скарги та перевіривши матеріали
справи, колегія суддів дійшла висновку
про задоволення апеляційної скарги,
тобто скасування рішення і ухвалення
нового про задоволення позову, з таких
підстав.

Згідно приписів ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України
передбачено, що під час ухвалення
рішення суд вирішує такі питання: 1) чи
мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Вказаним вимогам закону судове
рішення не відповідає.

Судом встановлено, що 15.09.2013 р.
ОСОБА_4 для отримання коштів
скористався банкоматом ПАТ КБ
«Хрещатик», що знаходиться за адресою:
м. Вінниця, вул. 1-го Травня, 158 у
приміщенні Вінницького регіонального
відділення ПАТ КБ «Хрещатик».

На підставі чеків банкомату ПАТ
КБ «Хрещатик» суд установив також
зняття відповідачем з банкомата ХА 050014
коштів у сумі 500,00 грн., а саме по 50,00 грн.
десять раз, а також 1400,00 грн. при
замовленні операції 500,00 грн. (а.с.29-32).

Згідно витягу журналу банкомата 15.09.2013
р. з картки НОМЕР_1 ПАТ КБ «Приватбанк»,
яка належить відповідачу, видано
десять раз по 50,00 грн. та один раз 1400,00
грн. при наявності операції - 500
грн. (а.с.8-11).

З наведеного випливає установленою
доведеність позову принаймні щодо
безпідставного набуття відповідачем
900,00 грн. (1400,00 грн. - 500,00 грн.), однак суд
відмовив у задоволенні позову повністю
з тих мотивів, що факт зняття грошових
коштів відповідачем у зазначених
позивачем сумах не був підтверджений.

З таким висновком суду погодитись не
можна.

Пред'являючи позов, банк посилався на
те, що скориставшись карточкою,
відповідач, через збій програмного
забезпечення банкомата, безпідставно і
умисно отримав з цього банкомата 6400,00
грн., замість 1000,00 грн., та у
добровільному порядку грошових коштів
не повернув.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події.

У порушення ст. ст. 212-214 ЦПК України суд
не дав належної правової оцінки чекам
банкомату ПАТ КБ «Хрещатик» №9649, №9654,
№9658, №9664, №9665, №9673, №9679, №9701, №9702, №9703
та №9704 (а.с.28-32), витягу із журналу
банкомату (а.с.6-11), роздруківці
здійснених операцій з банкомату ХА050014
у м. Вінниця, по вул. 1-Травня,158 за 15.09.2013
р. по платіжній карті НОМЕР_1 на ім'я
ОСОБА_4 (а.с.25), а також акту від 16.09.2013 р.
про виявлення розходження типу «Б», що
виникла під час розвантаження
банкомату, де зокрема йдеться про
виявлену нестачу коштів в сумі 38700,00
грн. (а.с.55).

Згідно з ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Правило оцінки доказів сформульоване у
ч. 1 ст. 212 ЦПК України і полягає в тому
що, суд має оцінювати докази за своїм
внутрішнім переконанням, яке
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

Відхиляючи подані банком в
обґрунтування позову вищезазначені
докази, суд виходив з того, що жоден з
них окремо, а також покази свідків
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, безпосередньо
не стверджують факту зняття грошових
коштів відповідачем у зазначеній
позивачем сумі.

Проте, поза увагою суду залишилась та
обставина, що відносини сторін
стосовно зняття і видачі готівки
обумовлені певною специфікою, яка не
виключає технічної програмної помилки
банкомату.

Те, питання що у виписці руху коштів
відповідача за його рахунком у ПАТ КБ
«Приватбанк» не відображені деякі
підтверджені квитанціями виплати,
здійснені банкоматом ПАТ КБ
«Хрещатик», взагалі лежить в площині
міжбанківських відносин у
взаєморозрахунках.

Виходячи з фабули справи, тобто
фактичних даних щодо багаторазових
звернень відповідача до банкомату за
отриманням готівки протягом одного дня
та впродовж коротких проміжків часу, а
також оцінки поданих банком доказів в
їх сукупності та взаємозв'язку,
колегія суддів дійшла внутрішнього
переконання про доведеність позову та
необхідності задоволення його вимог у
розмірі 5520,21 грн., стверджених
відповідним розрахунком (а.с.5).

А саме, у розмірі - 5400,00 грн. основного
боргу (6400,00 грн. - 1000,00 грн.) та з
підстав ч. 1 ст. 1215, ст. 536 ЦПК України -
120,21 грн. відсотків за користування
грошовими коштами у розмірі 6,5% річних
облікової ставки Національного банку
України, з 15.09.2013 р. по 17.01.2014 р.

Судові витрати апеляційним судом
розподіляються згідно правил
ст. 88 ЦПК України, зокрема позивачу, на
користь якого ухвалено рішення,
присуджується з відповідача понесені і
документально стверджені витрати у
сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів вирішила :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Хрещатик» задовольнити.

Рішення Вінницького районного суду
Вінницької області від 30
травня 2014 року скасувати і ухвалити
нове, яким позов Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Хрещатик», в особі Вінницького
регіонального відділення Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Хрещатик», до ОСОБА_4 про
повернення безпідставно одержаних
грошових коштів та сплати процентів за
користування ними - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Хрещатик» 5400,00 грн.
основного боргу та 120,21 грн. відсотків
за користування грошовими коштами, а
всього 5520,21 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Хрещатик» 243,60 грн.
сплаченого судового збору за подачу
позовної заяви та 121,80 грн. з
апеляційної скарги, а всього 365,40 грн.
судових витрат.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
(підпис) В.О. Чуприна

Судді: (підпис)
В.І. Чорний

(підпис) С.К. Медвецький