АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 607/5935/14-цГоловуючий у 1-й
інстанції Ромазан В.В. Провадження №
22-ц/789/1015/14 Доповідач - Костів
О.З.Категорія - 51 У Х В А Л А
08 серпня 2014 р. суддя апеляційного суду
Тернопільської області Костів О.З., при
вирішенні питання про відкриття
апеляційного провадження за
апеляційною скаргою суб'єкта
підприємницької діяльності фізичної
особи ОСОБА_1 на рішення
Тернопільського міськрайонного суду
від 22 липня 2014 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до суб'єкта
підприємницької діяльності фізичної
особи ОСОБА_1 про стягнення
невиплаченої заробітної плати,
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні та видачі
трудової книжки, зобов'язання видати
трудову книжку та змінити дату
звільнення, а також стягнення
У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
Тернопільського міськрайонного суду
із позовом до суб'єкта підприємницької
діяльності фізичної особи ОСОБА_1 про
стягнення невиплаченої заробітної
плати, середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні та
видачі трудової книжки, зобов'язання
видати трудову книжку та змінити дату
звільнення, а також стягнення
Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду від 22 липня 2014
року позов задоволено частково.

Зобов'язано суб'єкта підприємницької
діяльності фізичної особи ОСОБА_1
видати ОСОБА_2 належним чином оформлену
трудову книжку.

Стягнуто із суб'єкта підприємницької
діяльності фізичної особи ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 заборгованість по
заробітній платі в сумі 3388 (три тисячі
триста вісімдесят вісім) грн. 14 коп.

Стягнуто із суб'єкта підприємницької
діяльності фізичної особи ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 106 123 (сто шість тисяч
сто двадцять три) грн. 95 коп. середнього
заробітку за час вимушеного прогулу
внаслідок затримки видачі трудової
книжки, а також 1 000 (одну тисячу)
гривень моральної шкоди.

В решті позовних вимог відмовлено.

Допущено негайне виконання рішення на
підставі п.2 ч.1 ст.367 ЦПК України в
частині стягнення на користь ОСОБА_2
заборгованості по заробітній платі за
один місяць.

Стягнуто з суб'єкта підприємницької
діяльності фізичної особи ОСОБА_1 в
користь держави 243 (вісті сорок три) грн.
60 коп. судового збору.

Суб'єкт підприємницької діяльності
фізична особа ОСОБА_1 подала на вказане
рішення апеляційну скаргу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України
«Про судовий збір» №3828-VI від 06 жовтня
2011 року позивачі за подання позовів про
стягнення заробітної плати, поновлення
на роботі та за іншими вимогами, що
випливають із трудових відносин від
сплати судового збору звільняються.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом про
стягнення невиплаченої заробітної
плати, середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні та
видачі трудової книжки, зобов'язання
видати трудову книжку та змінити дату
звільнення, а також стягнення
моральної шкоди, а тому звільнений від
сплати судового збору.

Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, що
має одночасно майновий (стягнення
матеріальної шкоди) та немайновий
(стягнення моральної шкоди) характер.

Згідно з вимогами ч.3 ст.6 Закону України
«Про судовий збір» №3828-VI від 06 жовтня
2011 року, за подання позовної заяви, що
має одночасно майновий і немайновий
характер, судовий збір сплачується за
ставками, встановленими для майнового
та немайнового характеру.

Як вбачається із резолютивної частини
рішення, суд стягнув на користь ОСОБА_2
109 512,09 грн. заборгованість по
заробітній платі, середній заробіток
за час вимушеного прогулу внаслідок
затримки трудової книжки (майновий
характер позову) та 1 000 гривень
моральної шкоди (немайновий характер
позову).

Однак, судом першої інстанції, при
ухваленні рішення від 22 липня 2014 року,
стягнуто з суб'єкта підприємницької
діяльності фізичної особи ОСОБА_1 в
користь держави 243 (вісті сорок три) грн.
60 коп. судового збору.

Отже, судом першої інстанції не
достягнуто з суб'єкта підприємницької
діяльності фізичної особи ОСОБА_1 в
дохід держави 1 095,12 грн. судового збору
за майновий характер позову.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України
суд, що ухвалив рішення, може за заявою
осіб, які беруть участь у справі, чи з
власної ініціативи ухвалити додаткове
рішення, якщо судом не вирішено питання
про судові витрати.

Відповідно до ч.7 ст.297 ЦПК України при
надходженні неналежно оформленої
справи, з нерозглянутими зауваженнями
на правильність і повноту фіксування
судового процесу технічними засобами
або з нерозглянутими письмовими
зауваженнями щодо повноти чи
неправильності протоколу судового
засідання, або без вирішення питання
про ухвалення додаткового рішення
суддя-доповідач повертає справу до
суду першої інстанції, про що
постановляє ухвалу із зазначенням
строку, протягом якого суд першої
інстанції має усунути недоліки.

При вказаних обставинах, справа
підлягає поверненню до суду першої
інстанції для вирішення питання про
стягнення судових витрат за позовні
вимоги немайнового характеру.

Керуючись ст.ст. 220, 297 ЦПК України,
суддя,-

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за апеляційною скаргою
суб'єкта підприємницької діяльності
фізичної особи ОСОБА_1 на рішення
Тернопільського міськрайонного суду
від 22 липня 2014 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до суб'єкта
підприємницької діяльності фізичної
особи ОСОБА_1 про стягнення
невиплаченої заробітної плати,
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні та видачі
трудової книжки, зобов'язання видати
трудову книжку та змінити дату
звільнення, а також стягнення
моральної шкоди - повернути
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області для ухвалення
додаткового рішення стосовно
стягнення судових витрат за позовні
вимоги майнового характеру, в строк до
08 вересня 2014 року.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області О.З. Костів