Провадження № 22-ц/779/1889/2014
Головуючий у 1 інстанції Польська М. В.
Суддя-доповідач Вакарук В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Вакарук В.М.,

суддів Горейко М.Д.,
Ясеновенко Л.В.

секретаря Гавриляк Є.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до державного підприємства
«Івано-Франківський
котельно-зварювальний завод» про
поновлення на роботі, стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу та моральної шкоди, за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Івано-Франківського міського суду від
11 лютого 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

У серпні 2013 року ОСОБА_2 звернувся в суд
з указаним позовом, обґрунтовуючи
позов тим, що відповідач наказом № 87
від 15 липня 2013 року звільнив його з
роботи з посади начальника ВТК за п.1 ст.
40 КЗпП України у зв'язку з скороченням
штату без погодження такого звільнення
з профспілковим комітетом, членом
якого він є. Крім того зазначав, що
відповідач належним чином не
обгрунтував причини скорочення
працівників та зміни в штатному
розкладі підприємства. Посилаючись на
наведене, просив задовольнити позов.

Рішенням Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від 11
лютого 2014 року у задоволенні позову
ОСОБА_2 відмовлено.

На дане рішення ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, в якій зазначив про
порушенням судом норм матеріального та
процесуального права, а тому просив
його скасувати та постановити нове
рішення про задоволення його вимог.

Рішенням апеляційного суду
Івано-Франківської області від 25
березня 2014 року оскаржуване рішення
суду скасовано та ухвалено нове
рішення про часткове задоволення
позову. Поновлено ОСОБА_2 на роботі на
посаді начальника відділу технічного
контролю ДП «Івано-Франківський
котельно-зварювальний завод». Стягнуто
з ДП «Івано-Франківський
котельно-зварювальний завод» на
користь ОСОБА_2 середній заробіток за
час вимушеного прогулу з 15 липня 2013
року по день ухвалення рішення в сумі 22
317 грн. 64 коп. з урахуванням обов'язкових
платежів. В іншій частині позовних
вимог відмовлено. Вирішено питання про
відшкодування судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 23 липня 2014 року
касаційну скаргу державного
підприємства «Івано-Франківський
котельно-зварювальний завод»
задоволено частково, рішення
апеляційного суду від 25 березня 2014 року
скасовано, а справу направлено на новий
апеляційний розгляд.

В судовому засіданні апелянт доводи
апеляційної скарги підтримав з
наведених у ній мотивів, представник
відповідача доводи апеляційної скарги
заперечив, просив її відхилити.

Заслухавши пояснення сторін та їх
представників, суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення з таких
підстав.

Скасовуючи рішення апеляційного суду,
ВССУ вказав на те, що судом не
перевірено чи входить позивач до
категорії осіб, справи про поновлення
на роботі яких у випадку порушення
справи про банкрутство особи, з якою
вони перебувають у трудових
відносинах, підлягають розгляду у
господарських судах.

Відповідно до вимог ст.388 ЦПК України,
висновки і мотиви, з яких скасовані
рішення є обов'язковими для суду першої
чи апеляційної інстанції при новому
розгляді справи.

Встановлено, що ОСОБА_2 згідно наказу №
132 від 3 липня 2003 року працював на
державному підприємстві
«Івано-Франківський
котельно-зварювальний завод» на посаді
начальника відділу технічного
контролю.

Наказом директора державного
підприємства «Івано-Франківський
котельно-зварювальний завод» № 87 від 15
липня 2013 року ОСОБА_2 звільнено з роботи
з посади начальника ВТК за п.1 ст. 40 КЗпП
України у зв'язку з скороченням штату.

Відповідно до ч.4 ст. 10 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
суд, у провадженні якого перебуває
справа про банкрутство, вирішує усі
майнові спори з вимогами до боржника, у
тому числі спори про визнання
недійсними будь-яких правочинів
(договорів), укладених боржником;
стягнення заробітної плати; поновлення
на роботі посадових та службових осіб
боржника, за винятком спорів,
пов'язаних із визначенням та сплатою
(стягненням) грошових зобов'язань
(податкового боргу), визначених
відповідно до Податкового кодексу
України, а також справ у спорах про
визнання недійсними правочинів
(договорів), якщо з відповідним позовом
звертається на виконання своїх
повноважень контролюючий орган,
визначений Податковим кодексом
України.

Згідно ч.7 статті 12 ГПК України, справи у
спорах з майновими вимогами до
боржника, стосовно якого порушено
справу про банкрутство, у тому числі
справи у спорах про визнання
недійсними будь-яких правочинів
(договорів), укладених боржником;
стягнення заробітної плати; поновлення
на роботі посадових та службових осіб
боржника, за винятком спорів,
пов'язаних із визначенням та сплатою
(стягненням) грошових зобов'язань
(податкового боргу), визначених
відповідно до Податкового кодексу
України, а також справ у спорах про
визнання недійсними правочинів
(договорів), якщо з відповідним позовом
звертається на виконання своїх
повноважень контролюючий орган,
визначений Податковим кодексом
України, підвідомчі господарським
судам.

Абзацом 9 ст.16 ГПК України встановлено
виключну підсудність справ
господарським судам і зазначено, що
справи у майнових спорах, передбачених
пунктом 7 частини першої статті 12 цього
Кодексу, розглядаються господарським
судом, у провадженні якого перебуває
справа про банкрутство.

Встановлено, що згідно ухвали
господарського суду
Івано-Франківської області від 22
серпня 2013 року за заявою директора ДП
«Івано-Франківський
котельно-зварювальний завод» стосовно
даного підприємства порушено
провадження у справі про банкрутство
та відкрито процедуру санації (а.с.116-125).

Даний факт також підтверджується
витягом із єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, де зазначено, що 6
вересня 2013 року стосовно державного
підприємства «Івано-Франківський
котельно-зварювальний завод» порушено
справу про банкрутство (а.с.126-128).

Відповідно до положень чинного
законодавства, виходячи із
правозастосовної практики, головним
критерієм віднесення особи до кола
«посадової» чи «службової» особи є
наявність в неї
організаційно-розпорядчих або
адміністративно-господарських
функцій.

Із матеріалів справи вбачається, що
позивач працював на посаді начальника
ВТК, а тому згідно посадової інструкції
мав обов'язки по управлінню та
розпорядженням майном /установлення
порядку його зберігання, переробки,
реалізації, забезпечення контролю за
цими операціями/ як керівник відділу, а
також здійснював
організаційно-розпорядчі обов'язки по
керівництву трудовим колективом
відділу.

За наведених обставин, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
виходячи із вищезазначених вимог
чинного законодавства, даний спір
підлягає розгляду господарським судом,
у провадженні якого перебуває справа
про банкрутство, куди позивач не
позбавлений можливості звернутися у
встановленому законом порядку.

Таким чином, відповідно до вимог п.1 ч.1
ст.205 та 310 ЦПК України рішення
місцевого суду слід скасувати, а
провадження по даній справі слід
закрити, оскільки дана справа не
підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Керуючись ст.,ст. 205,307;310, 313- 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково, рішення Івано-Франківського
міського суду від 11 лютого 2014 року
скасувати, а провадження по справі за
позовом ОСОБА_2 до державного
підприємства «Івано-Франківський
котельно-зварювальний завод» про
поновлення на роботі, стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу та моральної шкоди - закрити.

Ухвала набирає чинності з часу
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий
В.М. Вакарук

Судді
М.Д. Горейко

Л.В. Ясеновенко