Провадження № 2/0202/525/2014
Індустріальний районний суд м.
у складі: головуючого судді
при секретарі Котула
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м.
Дніпропетровська цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до територіальної
громади в особі Індустріальної
районної у місті Дніпропетровську
ради, третя особа: Шоста
дніпропетровська державна нотаріальна
контора про визнання права власності
на нерухоме майно в порядку
спадкування за законом,
У серпні 2013 року позивачка звернулася
до суду з позовом до відповідача про
визнання права власності на спадкове
майно посилаючись на те, що вона
мешкала у квартирі АДРЕСА_1 разом із
чоловіком ОСОБА_2 та його матір'ю
ОСОБА_3. Дана квартира належить їм на
праві власності. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла
ОСОБА_3 Єдиним спадкоємцем за законом
був чоловік позивачки. ІНФОРМАЦІЯ_2
помер ОСОБА_2 Після його смерті єдиним
спадкоємцем за законом є позивачка.
Однак у свідоцтві про народження
ОСОБА_2 ім'я його матері зазначено як
«ОСОБА_3» замість правильного «ОСОБА_3».
Просила визнати за нею право власності
на дві частки спадкового нерухомого
майна - квартири АДРЕСА_1, що є власністю
померлих її чоловіка ОСОБА_2 та
Представник позивачки у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та просив задовольнити.
Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про дату та час
слухання справи повідомлявся належним
чином. Причину неявки суду не
Представник позивачки не заперечував
щодо заочного розгляду справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
Представник третьої особи в судове
засіданні не з'явився. В матеріалах
справи є лист Шостої державної
нотаріальної контори про розгляд
справи за відсутністю представника
Суд, заслухавши пояснення представника
позивачки, показання свідків, вивчивши
матеріали справи, вважає, що позовні
вимоги задоволенню не підлягають.
Як встановлено у судовому засіданні,
ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 та його
батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_3, що
підтверджується Посвідкою про
народження № 140. 23 лютого 1946 року
ОСОБА_5 зареєстрував шлюб із ОСОБА_3, що
підтверджується Посвідкою про шлюб.
Квартира АДРЕСА_1 належить на праві
власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
підставі Свідоцтва про право власності
на житло від 27.09.1995 року. Згідно
Свідоцтва про одруження ОСОБА_2 та
ОСОБА_8 зареєстрували шлюб 20.02.1960 року.
Згідно Свідоцтва про смерть НОМЕР_1
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно
Свідоцтва про смерть НОМЕР_2 ОСОБА_2
помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Згідно довідок КЖЕ
№ 50 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на день смерті
проживали за адресою: АДРЕСА_1.
Позивачці 27.10.2013 року було видано
Свідоцтво про право на спадщину за
законом , відповідно до якого ОСОБА_1 є
спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_2,
яке складається з грошових внесків з
відсотками та компенсаціями та
індексаціями, що належить померлому на
підставі ощадної книжки.
Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
Відповідно до ст. 1261 у першу чергу
право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця, у тому числі зачаті
за життя спадкодавця та народжені
після його смерті, той з подружжя, хто
його пережив, та батьки.
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст. 1270 ЦК України він не
заявив про відмову від неї.
Позивачка подала до Шостої державної
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини після смерті
чоловіка ОСОБА_2 На частину спадкового
майна позивачці було видано Свідоцтво
про право власності на спадщину за
законом. Позивачка не надала суду
доказів відмови нотаріальної контори у
видачі їй свідоцтва про право на
спадщину за законом на частину
спадкового майна - квартири АДРЕСА_1,
яка за життя належала її чоловіку -
ОСОБА_2. У судовому засіданні були
допитані свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11, які
показали, що бабусю всі звали ОСОБА_3,
хоча її ім'я було ОСОБА_3. Однак, як
вбачається із наданих позивачкою
документів, матір'ю ОСОБА_2 була ОСОБА_3,
згідно документу, який посвідчує шлюб з
ОСОБА_5 його дружиною була ОСОБА_3, яка
після шлюбу отримала прізвище
«ОСОБА_3», а згідно Свідоцтва про смерть
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, мала
ім'я «ОСОБА_3». Позивачка не просила
встановити факт родинного зв'язку, а в
документах ім'я померлої зазначено як
«ОСОБА_3», «ОСОБА_3», «ОСОБА_3».
Таким чином, позовні вимоги позивачки
не обґрунтовані і тому задоволенню не
Керуючись ст. ст. 1261, 1268 ЦК України, ст.
ст. 11, 15, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України,
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
Рішення може бути оскаржено
позивачем в апеляційному порядку до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Індустріальний районний
суду м. Дніпропетровська шляхом подачі
в 10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення може бути
оскаржене відповідачем в апеляційному
порядку.

Суддя
С.Г. Зосименко