РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2014 року
м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в
складі:

Головуючого-судді Болейко А.П.

при секретарі - Слончак А.С.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Житомира
цивільну справу за позовом
Підприємство облспоживспілки
"Житомирський кооперативний ринок" до
ОСОБА_1 (третя особа - Житомирська
обласна спілка споживчих товариств)
про стягнення коштів, -

В С Т А Н
О В И В:

Позивач звернувся в суд з указаним
позовом, в якому просив поновити
Підприємству облспоживспілки
"Житомирський кооперативний ринок"
строк звернення до суду з позовом до
ОСОБА_1 (третя особа - Житомирська
обласна спілка споживчих товариств)
про стягнення коштів та стягнути з
ОСОБА_1 на користь Підприємства
облспоживспілки "Житомирський
кооперативний ринок" 43850,58 гривень
завданої шкоди.

В обґрунтування позову зазначив, що
відповідач працював на підприємстві
облспоживспілки "Житомирський
кооперативний ринок" на посаді
директора з 20.04.1992 року по 24.09.2010 року. В
період роботи він допускав ряд
порушень трудового законодавства,
зокрема: в несвоєчасній виплаті
заробітної плати працівникам
підприємства понад один місяць.

Охоронці ОСОБА_2 та ОСОБА_3
працювали на вказаному підприємстві з
04.10.2002 року по 31.08.2010 року та з 15.02.2000 року
по 25.08.2010 року відповідно, після чого
були звільнені з роботи за ч. 3 ст. 38 КЗпП
України. При звільненні останнім не
була виплачена зарплата, тому вони
звернулись з позовами до суду.

В подальшому рішеннями судів
стягнуто з Підприємства
облспоживспілки "Житомирський
кооперативний ринок" на користь ОСОБА_2
та ОСОБА_3 заборгованість по заробітній
платі та моральну шкоду. Це
підтверджується доданими до позовної
заяви копіями рішення суду Богунського
району м. Житомира від 23.10.2012 року ,
апеляційного суду Житомирської
області від 3 квітня 2013 року та Ухвалою
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 18 липня 2013 року.

Тому позивач вказує, що ПО
«Житомирський кооперативний ринок» з
вини відповідача ОСОБА_1, у зв'язку з
несвоєчасною і в неповному обсязі
виплати заробітної плати охоронцям
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 понад один місяць,
виплатив компенсацію за порушення
строків її виплати та було заподіяно
пряму дійсну шкоду в розмірі 43 850,58
гривень. ( 20 498,36 гр. + 17 352 ,22 гр. + 3 000 гр .+ 3
000 гр. = 43 850, 58 грн.).

В судовому засіданні
представник позивача Врублевський А.Л.
просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача
ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не
визнав повністю.

Представник відповідача ОСОБА_5 в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнав повністю. Зазначив, що всі хто
працював у позивача, в тому числі і
керівництво знало про те, що охоронці
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 працювали в нічний час
і при цьому заробітна плата їм не
оплачувалась. Працівникам виплатили
заробітну плату.

Представник третьої особи -
Бесядовська Л.В. зазначила, що позов
підлягає задоволенню повністю, згідно
з п. 9 ст. 134 КзПП України.

Заслухавши представників сторін
по справі, дослідивши докази в їх
сукупності, оцінюючи їх за своїм
внутрішнім переконанням, суд вважає, що
позов не підлягає до задоволення
повністю на підставі наступного.

Судом встановлено обставини,
зазначені вище, які підтверджуються
доказами по справі.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов`язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Згідно з ч. 5 ст. 267 ЦК України, якщо суд
визнає поважними причини пропущення
позовної давності, порушене право
підлягає захисту. Оскільки остаточне
рішення щодо стягнення заборгованості
по заробітній платі було прийнято
18.07.2013 року ухвалою ВСС України, а з
позовом звернулись до суду 07.11.2013 року,
то суд вважає, що строк звернення з
даним позовом до відповідача про
стягнення коштів підлягає поновленню
так як пропущено з поважних причин і
підлягає захисту порушене право.

Судом встановлено, що рішенням
апеляційного суду Житомирської
області від 03.04.2013 року скасовано
рішення Богунського районного суду м.
Житомира від 23.10.2012 року та ухвалено
нове про задоволення позову, зокрема
стягнуто з Підприємства
облспоживспілки "Житомирський
кооперативний ринок" на користь ОСОБА_3
58 687,91 гривні із них 17352, 22 гривень
компенсації. (а.с. 72-73)

Рішенням апеляційного суду
Житомирської області від 03.04.2013 року
змінено рішення Богунського районного
суду м. Житомира від 23.10.2012 року та
збільшено розмір стягнутої з
Підприємства облспоживспілки
"Житомирський кооперативний ринок" на
користь ОСОБА_2

заборгованості по заробітній платі до
67439, 75 гривень із них 20 498, 36 гривень
компенсації.

( а.с.40-42)

В свою чергу, рішенням
Богунського районного суду м. Житомира
від 10.07.2013 року з ПО «Житомирський
кооперативний ринок» на користь ОСОБА_3
та ОСОБА_2 стягнено по 3 000 гривень
моральної шкоди для кожного.(а.с. 36-39)

Згідно п. 3 постанови Пленуму
Верховного суду України №14 від 29.12.1992
року у відповідності зі ст.130 КЗпП ( 322-08
) відшкодування шкоди провадиться
незалежно від притягнення
працівника до дисциплінарної,
адміністративної чи кримінальної
відповідальності за дії
(бездіяльність), якими заподіяна
шкода підприємству, установі,
організації.

Відповідно до п. 9 ст. 134 КЗпП України,
керівник підприємства, установи,
організації всіх форм власності,
винний у несвоєчасній виплаті
заробітної плати понад один місяць, що
призвело до виплати компенсацій за
порушення строків її виплати, і за
умови, що Державний бюджет України та
місцеві бюджети, юридичні особи
державної форми власності не мають
заборгованості перед цим
підприємством несе матеріальну
відповідальність у повному розмірі
шкоди, заподіяної з його вини
підприємству, установі, організації.

Судом встановлено, Державний бюджет
України та місцеві бюджети не мали
заборгованості перед позивачем. Тобто
порушено вимоги п.9 ст. 134 КЗпП України,
що підтверджується доданими до
позовної заяви копіями постанови № 116
від 23 квітня 1992 року та постановою від 13
вересня 2010 року .

Гарантоване право на отримання
громадянами заробітної плати за працю
визначено ст. 43 Конституції України.

Відповідно до вимог ст. 115 Кодексу
законів про працю України заробітна
плата виплачується працівникам
регулярно в робочі дні у строки,
встановлені колективним договором або
нормативним актом роботодавця,
погодженим з виборним органом
первинної профспілкової організації
чи іншим уповноваженим на
представництво трудовим колективом
органом ( а за відсутності таких
органів - представниками, обраними й
уповноваженими трудовим колективом ) ,
але не рідше двох разів на місяць через
проміжок часу, що не перевищує 16
календарних днів, та не пізніше семи
днів після закінчення періоду, який
здійснюється виплата, а в разі
порушення строків виплати зарплати
працівникам повинна нараховуватися
компенсація втрати її частки, що
відповідає вимогам ст. 34 Закону України
«Про оплату праці» .

Згідно п.п. 8.3.1, 8.3.8 статуту
позивача директор зобов`язаний
забезпечити додерження Ринком та його
працівниками законодавства України та
здійснювати заходи з удосконалення
форм організації та оплати праці
працівників. (а.с. 32)

Разом з тим, представник відповідача
ОСОБА_5 в судовому засіданні 26.03.2014 року
зазначив, тобто визнав те, що
відповідач знав про те, що охоронцям
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за роботу в нічний час
не платили. На підставі вище
викладеного, суд вважає відповідача
винним у її невиплаті.

Крім того, відповідно до п. 3.11 постанови
ревізійної комісії ЖОССТ
Облспоживспілка від 12.09.2013 року
постановлено звернутись з позовом до
суду про відшкодування відповідачем
частини заподіяної підприємству
матеріальної шкоди від виплати
колишнім охоронникам заробітної плати
відповідно до рішення суду, чим
підтверджується винність
відповідача.(а.с.6-9)

Доводи відповідача, викладені в його
письмових запереченнях (а.с. 58-59, 70-71) та
доводи його представників суд вважає
такими, що не дають підстав для відмови
в задоволенні позову.

Таким чином, ПО «Житомирський
кооперативний ринок» з вини
відповідача ОСОБА_1, несвоєчасно і в
неповному обсязі виплати заробітну
плату охоронцям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 понад
один місяць, що призвело до виплати
компенсацій за порушення строків її
виплати та заподіяно шкоду в розмірі 43
850,58 гривень. ( 20 498 ,36 гр. + 17 352 ,22 гр. + 3 000
гр .+ 3 000 гр. = 43 850, 58 грн.). Тому позовна
вимога про стягнення з відповідача на
користь Підприємства облспоживспілки
"Житомирський кооперативний ринок"
43850,58 гривень завданої шкоди підлягає
задоволенню.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивача понесені останнім
витрати по оплаті судового збору у сумі
438,50 гривень.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 60, 88, 212-215,
218, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І
Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Поновити Підприємству
облспоживспілки "Житомирський
кооперативний ринок" строк звернення
до суду з позовом до ОСОБА_1 (третя
особа - Житомирська обласна спілка
споживчих товариств) про стягнення
коштів.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Підприємства облспоживспілки
"Житомирський кооперативний ринок"
43850,58 гривень завданої шкоди та судовий
збір у сумі 438,50 гривень.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Житомирської
області через Богунський районний суд
міста Житомира шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не було скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: