Справа № 362/1803/14 Головуючий у І
інстанції Корнієнко С.В,Провадження №
22-ц/780/4864/14 Доповідач у 2
інстанції ФінагєєвКатегорія 58
УХВАЛА

Іменем України

26 серпня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Іванової І.В.

за участю секретаря Бевзюк М.М.

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 10 липня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Глевахівської селищної ради
Васильківського району Київської
області про захист ділової репутації, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом та просив зобов'язати
відповідача спростувати відомості, що
не відповідають дійсності і порочать
ділову репутацію позивача, викладені у
заяві від 21.02.2014 року, безпідставно
зареєстрованої за вхідним № 175/2 від
21.02.2014 року, рахувати заяву такою, що не
була поданою ОСОБА_1 та спростувати в
засобах масової інформації відомості
про подання зазначеної заяви.

Позовні вимоги обгрунтовані тим,
що у лютому 2014 року під тиском людей у
масках ОСОБА_1 написав заяву про
складання повноважень голови селищної
ради за станом здоров'я. Дана заява без
згоди позивача була зареєстрована у
канцелярії селищної ради та згодом
була розміщена в інтернеті ОСОБА_2, який
вимагав написання зазначеної заяви.
Відповідач не мав права реєструвати
заяву, подану сторонніми особами.

Рішенням Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 10 липня 2014 року ОСОБА_1 відмовлено у
задоволенні позову.

В апеляційній скарзі позивач
просить скасувати рішення суду першої
інстанції через порушення норм
процесуального права та ухвалити нове
рішення, яким позов задовольнити. В
обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що суд першої
інстанції не сприяв повному та
об'єктивному розгляду справи.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу відхилити,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються,
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судом встановлено, що 21 лютого 2014 року
ОСОБА_1 написав заяву до чергової сесії
Глевахівської селищної ради, в якій
зазначив, що складає з себе
повноваження селищного голови за
станом здоров'я.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що сторонами
не надано доказів щодо поширення
органом місцевого самоврядування
недостовірної інформації щодо
позивача. ОСОБА_1 не довів, які самі його
особисті немайнові права порушені
внаслідок оголошення його письмової
заяви.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про
інформацію" під інформацією
розуміється документовані або
публічно оголошені відомості про події
та явища, що відбуваються у
суспільстві, державі та навколишньому
природному середовищі.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК України
спростуванню підлягає недостовірна
інформація, яка була поширена.

Конституцією України кожному
гарантується право на свободу думки і
слова, на вільне вираження своїх
поглядів і переконань (ст. 34), а згідно
зі ст. 68 Конституції України кожен
зобов'язаний неухильно додержуватися
Конституції та законів України, не
посягати на права і свободи, честь і
гідність інших людей.

Відповідно до вимог ч.ч. 3, 4 ст. 277 ЦК
України - негативна інформація,
поширена про особу, вважається
недостовірною, якщо особа, яка її
поширила, не доведе протилежного.
Поширювачем інформації, яку подає
посадова чи службова особа при
виконанні своїх посадових (службових)
обов'язків, вважається юридична особа,
у якій вона працює.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму
Верховного суду України № 1 від 27.02.2009
року «Про судову практику у справах про
захист гідності та честі фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної та юридичної особи - під
поширенням інформації слід розуміти:
опублікування її у пресі, передання по
радіо, телебаченню чи з використанням
інших засобів масової інформації;
поширення в мережі Інтернет чи з
використанням інших засобів
телекомунікаційного зв'язку;
викладення в характеристиках, заявах,
листах, адресованих іншим особам;
повідомлення в публічних виступах, в
електронних мережах, а також в іншій
формі хоча б одній особі.

Як вбачається з положень п. 6 постанови,
позови про захист гідності, честі чи
ділової репутації вправі пред'явити
фізична особа у разі поширення про неї
недостовірної інформації, яка порушує
її особисті немайнові права, а також
інші заінтересовані особи (зокрема,
члени її сім'ї, родичі), якщо така
інформація прямо чи опосередковано
порушує їхні особисті немайнові права.

Недостовірною вважається
інформація, яка не відповідає
дійсності або викладена неправдиво,
тобто містить відомості про події та
явища, яких не існувало взагалі або які
існували, але відомості про них не
відповідають дійсності (неповні або
перекручені).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК
України - кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Звертаючись до суду з позовом про
захист ділової репутації ОСОБА_1 не
надав належних та допустимих доказів
того, що поширення зазначеної
недостовірної інформації відбулося, і
така інформація була поширена саме
відповідачем. У зв'язку з зазначеним
відсутні правові підстави
зобов'язувати селищну раду спростувати
викладені у заяві позивача відомості.

Крім того, ОСОБА_1 не зазначив у чому
саме полягає порушення його особистих
немайнових прав та не вказав яким чином
поширена інформація, яку він вважає
недостовірною і чим зазначена
інформація порочить ділову репутацію
позивача.

В апеляційній скарзі позивач зазначає,
що відповідач визнав позов, однак суд
безпідставно залишив поза увагою
зазначену обставину.

Проте, відповідно до вимог ч. 2 ст. 174 ЦПК
України якщо визнання відповідачем
позову суперечить закону, суд
постановляє ухвалу про відмову у
прийнятті визнання відповідачем
позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не доведено
факт поширення недостовірної
інформації саме з вини Глевахівської
селищної ради, суд першої інстанції
обґрунтовано відмовив у прийнятті
визнання позову селищною радою.

За таких обставин, висновки суду першої
інстанції відповідають фактичним
обставинам справи, ґрунтується на
наявних у матеріалах справи доказах і
доводами апеляційної скарги не
спростовуються.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 10 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Фінагєєв В.О.

Судді:
Кашперська Т.Ц.

Іванова І.В.