Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/1638/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Музика О. В.
Доповідач Дьомич Л. М.
УХВАЛА

Іменем України

13.08.2014

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області в складі :

головуючого судді -
Дьомич Л.М.

суддів -
Дуковського О.Л., Франко В.А.

з участю секретаря -
Діманової Т.А.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Кіровограді
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Новоукраїнського
районного суду Кіровоградської
області від 25 березня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_2 до селянського
(фермерського) господарства "Олена-5" та
відділу Держземагенства у
Новоукраїнському районі
Кіровоградської області про визнання
недійсним договору оренди земельної
ділянки, визнання незаконною та
скасування державної реєстрації
договору оренди земельної ділянки,
стягнення компенсації за незаконне
використання земельної ділянки та
стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2013 року ОСОБА_3 звернувся в
суд з позовом до селянського
фермерського господарства «Олена-5»
про:

- визнання недійсним договору оренди
земельної ділянки від 04.01.2011 року,
згідно якого ОСОБА_3 передано в
строкове платне володіння і
користування земельну ділянку № 0297
розміром 6,52 га, яка розташована на
території Кропивницької сільської
ради, право власності на яку
посвідчено державним актом на право
приватної власності на землю серії КР
№ 019591 від 22 вересня 2004 року;

- зобов'язання СФГ «Олена-5» повернути
позивачеві земельну ділянку № 0297
розміром 6,52 га, яка розташована на
території Кропивницької сільської
ради, право власності на яку посвідчено
державним актом на право приватної
власності на землю серії КР № 019591 від 22
вересня 2004 року.

Протягом судового провадження
позивачем неодноразово змінювалися
позовні вимоги і остаточно предметом
звернення визначено:

- визнати недійсним договір оренди
земельної ділянки між ОСОБА_3 та СФГ
«Олена-5» площею 6,52 га, яка розташована
на території Кропивницької сільської
ради Новоукраїнського районі
Кіровоградської області, що
зареєстрований відділом
Держземагенства у Новоукраїнському
районі Кіровоградської області 04
квітня 2011 року за №01068;

- визнати незаконною та скасувати
державну реєстрацію договору оренди
земельної ділянки площею 6,52 га, яка
розташована на території
Кропивницької сільської ради
Новоукраїнського району
Кіровоградської області,
зареєстрованого відділом
Держземагенства у Новоукраїнському
районі Кіровоградської області 04
квітня 2011 року за №01068;

- стягнути з СФГ «Олена-5» на користь
ОСОБА_2 компенсацію за незаконне
використання земельної ділянки за 2011 р.
та 2012 р. у розмірі 12568 грн.;

- стягнути з СФГ «Олена-5» та відділу
Держземагенства у Новоукраїнському
районі Кіровоградської області на
користь ОСОБА_2 у відшкодування
моральної шкоди 10000 грн.

В обґрунтування вимог зазначив, що на
підставі розпорядження
Новоукраїнської районної державної
адміністрації № 1447-р від 30 грудня 2003
року є власником земельної ділянки №
0297 розміром 6,52 га,яка розташована на
території Кропивницької сільської
ради Новоукраїнського району
Кіровоградської області, право
власності на яку посвідчено державним
актом на право приватної власності на
землю серії КР №019591 від 22 вересня 2004
року.

У серпні 2005 року між ОСОБА_3 та СФГ
«Олена-5» укладено попередній усний
договір оренди земельної ділянки
термін дії якого складав 5 років, проте
в подальшому не домовившись із СФГ
«Олена-5» щодо розміру орендної плати
та інших істотних умов відмовився
укладати договір оренди.

Щороку звертався до відповідача з
вимогою про припинення господарської
діяльності на його земельній ділянці
та з вимогою сплатити кошти за її
користування. Інколи отримував плату,
яку вважав як компенсацію завданих
збитків за користування земельною
ділянкою, так як СФГ «Олена-5»
користується без належних на те
правових підстав. Після чергового
звернення до СФГ «Олена-5» дізнався про
існування укладеного 04 січня 2011 року
між ним та відповідачем договору
оренди, термін дії якого закінчується 15
листопада 2017 року, вказаний договір не
підписував та не мав намірів його
укладати. За відсутності підпису
ОСОБА_2 договір був зареєстрований
управлінням Держкомзему у
Новоукраїнському районі
Кіровоградської області 04 квітня 2011
року, що є порушенням ЗУ «Про оренду
землі».

Рішенням Новоукраїнського районного
суду Кіровоградської області від 25
березня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено в повному обсязі.

ОСОБА_3 не погоджуючись з судовим
рішенням, звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить про скасування
рішення суду та ухвалення нового про
задоволення заявлених вимог. Вказує,
що суд першої інстанції не повно
з'ясував обставини, що мають істотне
значення для справи, неправильно
застосовано норми матеріального і
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення позивача ОСОБА_4,
представника позивача ОСОБА_5 та
пояснення представника відповідача
ОСОБА_6, дослідивши письмові докази по
справі, перевіривши рішення суду у
межах доводів апеляційної скарги
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню за
наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції
відповідає зазначеним вимогам,
оскільки ґрунтується на повному і
об'єктивному розгляді всіх обставин
справи в сукупності.

Відмовляючи у задоволенні позову судом
першої інстанції встановлено, що
розпорядженням Новоукраїнської
районної державної адміністрації №
1447-р від 30 грудня 2003 року ОСОБА_2 надано
у власність земельну ділянку № 0297
розміром 6,52 га, яка розташована на
території Кропивницької сільської
ради Новоукраїнського району
Кіровоградської області, право
власності на яку посвідчено державним
актом на право приватної власності на
земельну ділянку (пай ) серії КР№ 019591
від 22 вересня 2004 року (т.1 а.с.9).

04 січня 2011 року між ОСОБА_3 та СФГ
«Олена-5» укладено договір оренди
земельної ділянки, який зареєстровано
у Кіровоградській регіональній філії
ДП «Центр державного земельного
кадастру» 04 квітня 2011 року за №
01068, термін дії якого закінчується
15 листопада 2017 року ( т.1а.с.8).

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків є договори та інші
правочини.

За змістом ч.2 ст.792 ЦК України відносини
щодо найму (оренди) земельної ділянки
регулюються законом.

Згідно з ст.78 ЗК України право
власності на землю - це право володіти,
користуватися і розпоряджатися
земельними ділянками.

Відповідно до статті 13 Закону України
«Про оренду землі» договір оренди
землі - це договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та
вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо він підписаний
стороною (сторонами).

Волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі (ч.3
ст.203 ЦК України).

Частиною 1 ст. 215 ЦК України передбачено,
що підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені ч.ч.1-3,5 та 6 ст.203 цього
Кодексу. Частиною першою ст.203 ЦК
України встановлено, що зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства.

ОСОБА_3 заперечив факт підписання ним
вказаного договору оренди, посилаючись
на відсутність його підпису в
оспорюваному договорі, тому за його
клопотанням судом призначено
судово-почеркознавчу експертизу (т.1
а.с.145-146).

Висновком № 353 від 23 грудня 2013 року
Науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
УМВС України в Кіровоградській області
не представляється можливим
встановити ким підписано відповідний
договір оренди земельної ділянки,
оскільки при порівнянні досліджуваних
підписів в договорах та актах з
зразками підписів ОСОБА_2 встановленні
окремі співпадаючі та розбіжні ознаки,
але жодні з них не утворюють
сукупності, достатньої для будь-якого
категоричного чи ймовірного
(позитивного чи негативного) висновку
(т.1 а.с.162-165).

Судом апеляційної інстанції в
порядку ч. 4 ст. 10 ЦПК України
роз'яснялось право сторони заявити
клопотання щодо призначення повторної
експертизи, у зв'язку з обґрунтуванням
апеляційної скарги саме на відмову в
такому клопотанні судом першої
інстанції, на що позивач не погодився.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Відмовляючи у задоволенні
позову, суд з дотриманням норм
процесуального права дійшов
обґрунтованого висновку, що позивачем
не надано переконливих і безспірних
доказів того, що оспорюваний договір
укладено без додержання вимог ч.3 ст. 203,
ст. 215 ЦК України, за відсутності
волевиявлення позивача, який його не
підписував та про існування якого йому
взагалі не було відомо.

До того ж посилання, що про існування
договору оренди позивач не знав
спростовується його письмовими
поясненнями, викладеними в позовній
заяві зареєстрованої 11.04.2013 року (а.с.22
том 1) про отримання коштів, які він
визначив як компенсацію заподіяних
збитків і терміном звернення до суду с
мінуванням часу понад два роки після
закінчення дії усної домовленості між
сторонами, яка мала б закінчитися в
серпні 2010 року.

Щодо заявленої вимоги про визнання
незаконною та скасування державної
реєстрації, з підстав відсутності
волевиявлення на підтвердження чого
ОСОБА_3 наполягає, що не його підпис в
довіреності на здійснення
уповноваженої особи реєстрацію
правочину, відсутність істотних умов в
договорі оренди землі, на які б
реєстратор мав би звернути увагу і
відмовити в реєстрації, не отримання
орендної плати, виходить наступне.

Згідно ч.1 ст.210 ЦК України договір
оренди землі підлягає державній
реєстрації та на підставі ч.1 ст.210, ч. 3
ст. 640 ЦК України є укладеним із моменту
його державної реєстрації.

Оспорюваний договір оренди за формою і
змістом відповідає вимогам Закону
України «Про оренду землі», пройшов
державну реєстрацію, а тому відповідно
до ч. 1 ст. 210, ст. 638, ч. 3 ст. 640 ЦК
України, ч. 2 ст. 125 ЗК України та ст. 18
Закону України «Про оренду землі» є
укладеним з моменту його реєстрації.

Як досліджено судом першої інстанції,
до управління Держкомзему у
Новоукраїнському районі
Кіровоградської області 4 квітня 2011
року звернулись представники
Фермерського господарства «Олена - 5» з
заявою щодо реєстрації 50 договорів
оренди земельних ділянок, було надано
довіреність від громадян, якою
уповноважено ОСОБА_7 зареєструвати
договори оренди земельних ділянок.
Довіреність посвідчена Кропивницькою
сільською радою Новоукраїнського
району Кіровоградської області, в
переліку громадян, доданому до
довіреності № 1 від 22.03.2011 р., зазначено
ОСОБА_2, з його підписом (58; 83).
Реєстрація оспорюваного договору
землі відбулась 4 квітня 2011 року.

Висновком № 353 від 23 грудня 2013 року
науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
УМВС України в Кіровоградській області
зазначено, що підпис в колонці
«підпис» напроти прізвища «Середній
Андрій Миколайович» списку жителів с.
Вілні Луки до доручення № 15 від 22.03.2011
року виконаний не ОСОБА_3, а іншою
особою (а.с. 162-165 том 1).

Відповідно до статті 57 ЦПК України
доказами є будь які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються на підставі
пояснень сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних, як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко - і
відеозаписів, висновків експерта.

Відповідно до ст. 15 ЦК України та ст. 3
ЦПК України у порядку цивільного
судочинства підлягає захисту
порушене, невизнане оспорюване право,
разом з тим такий захист має
створювати юридичний інтерес для
особи,

Згідно зі статтею 18 Закону України "Про
оренду землі" договір оренди землі
набирає чинності після його державної
реєстрації. Державна реєстрація
договорів оренди землі є офіційним
визнанням і підтвердженням державою
факту виникнення або припинення права
оренди земельних ділянок. Законність
реєстрації договору оренди землі не
обмежена лише волевиявлення
орендодавця на здійснення такої
реєстрації, який своє волевиявлення
скріпив підписом на договорі оренди
землі, а відтак уклав договір. Згідно
Постанови КМУ від 9 червня 2009 року за №
1021 до територіального органу
Держкомзему за місцем розташування
земельної ділянки вправі звернутися не
тільки власник земельної ділянки
особисто або через уповноважену особу,
але і набувач права, тобто орендар. З
письмовою заявою до управління
Держкомзему у Ново українському районі
вправі звернутися і безпосередньо
відповідач СФГ «Олена-5», дійсність
оспорюваного правочину не спростована.

Сторона позивача також пов'язувала
незаконність реєстрації з
невідповідністю договору положенням
ст. 15 ЗУ «Про оренду землі», Заявляючи
дану вимогу позивач повинен довести, а
відтак суд встановити чи дійсно
порушуються права орендодавців у
зв'язку з відсутністю в договорах
оренди умов, передбачених вищевказаною
нормою права, вказати істотність цих
умов, а також з'ясувати у чому полягає
порушення законних прав власника.
Натомість, ОСОБА_3 не оспорював сам
правочин на предмет не визначеності
всіх істотних умов договору, крім того,
не вказав в чому саме полягає порушення
його прав та інтересів.

У зв'язку з недоведеністю позивачем
порушення його законних прав та
інтересів відповідачем, відсутні
обґрунтування для стягнення
компенсації за незаконне використання
земельної ділянки. Так, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що підстав визнавати недійсним договір
оренди землі з підстав відсутності
волевиявлення власника, немає, а
відтак правочин між сторонами дійсний,
тому відсутні умови вирішувати
питання щодо стягнення компенсації за
незаконне використання земельної
ділянки. Земельна ділянка законно
використовується відповідачем, вимог
щодо стягнення орендної плати стороною
не заявлялось.

За вищевказаних обставин правильно
не задоволені вимоги і про
відшкодування моральної шкоди
відповідачами, з якою пов'язувалось
незаконне заволодінням земельною
ділянкою, неправомірним використанням
СФГ «Олена-5» та реєстрацією правочину
в порушення законодавчих норм.

Суд правильно визначив, що позивач не
навів належні та допустимі докази в
підтвердження заявлених вимог. Тому на
підставі встановлених в судовому
засіданні фактів, здійснена належна
оцінка зібраним доказам і правильно
визначені правовідносини між
сторонами, застосовані норми
матеріального права, що регулюють
правовідносини.

Апеляційна скарга не містить доводів
щодо порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права.

Наведене свідчить про те, що судом
першої інстанції ухвалене рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, що відповідно до
ч.1 ст.308 ЦПК України є підставою для
відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення без змін.

Керуючись ст. 304, ст. 307, ст. 308, ст. 313, ст.
314, ст. 315, ст. 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
відхилити.

Рішення Новоукраїнського
районного суду Кіровоградської
області від 25 березня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: