Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2031/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Нерода Л.М.
Доповідач Авраменко Т. М.
УХВАЛА

Іменем України

20.08.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючої судді:
Авраменко Т.М.,

суддів:
Суровицької Л.В., Суржика М.М.,

при секретарі:
Пономаренко А.О.,

за участю представників сторін

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 04 квітня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
повернення безпідставно набутих
коштів.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які прибули в судове засідання,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернулася
в суд з позовом до ОСОБА_3 про
повернення безпідставно набутих
коштів .

Зазначала, що 17 липня 2012 року між нею та
ОСОБА_4 в простій письмовій формі
укладено договір купівлі-продажу 1/2
частини будинку, що знаходиться в
АДРЕСА_1. На виконання умов договору
вона передала ОСОБА_4 10000 грн., про що він
написав розписку та виселився з
будинку. В зв'язку з ухиленням продавця
від нотаріального посвідчення
договору вона звернулася до суду з
позовом про визнання договору
купівлі-продажу дійсним та визнання за
нею права власності на ? частину
будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 помер. До
участі у справі були залучені
спадкоємці, зокрема мати спадкодавця
ОСОБА_3 Рішенням суду від 09 липня 2013
року в позові їй відмовлено.

В порядку, передбаченому ст.1281 ЦК
України, 19 вересня 2013 року вона
пред'явила вимоги до спадкоємця ОСОБА_3
про повернення їй коштів, виходячи з її
1/3 частки у спадковому майні, що складає
3333 грн. 33 коп., кошти їй не повернуто.

Просила стягнути з відповідача на
підставі ст.1212 ЦК України зазначену
суму, як безпідставно набуту, та судові
витрати у справі.

Рішенням Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 04 квітня 2014 року в позові
відмовлено. Суд встановив, що позивач
мала можливість у шестимісячний строк
звернутися з вимогою до спадкоємців
або в нотаріальну контору про
повернення коштів, проте цього не
зробила, кошти особисто передані
позивачем померлому на виконання
договору купівлі-продажу, тому не
можуть вважатися безпідставно
набутими. Також суд зазначив, що
оскільки сторонами фактично виконано
умови договору, то договір
купівлі-продажу можливо визнати
дійсним, проте позивач просить
стягнути гроші, як безпідставно набуті.

В апеляційній скарзі позивач просить
скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалити нове рішення про
задоволення позову. Зазначає, що суд
не врахував рішення про відмову в
позові про визнання угоди дійсною.
Оскільки договір купівлі-продажу
частини будинку укладений в простій
письмовій формі, то продавець майна
безпідставно отримав гроші за частину
будинку, тому його спадкоємці повинні
повернути сплачені нею кошти.

В засіданні апеляційного суду
представник позивача підтримав доводи
апеляційної скарги, а представник
відповідача просив відхилити
апеляційну скаргу, оскільки рішення
суду є законним, відповідач є
пенсіонером і не має коштів на сплату
цих грошей, а позивач користується
цілим будинком.

Колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції (ч.1 ст.303 ЦПК України).

Рішенням Олександрійського
міськрайонного суду від 18 квітня 2011
року розподілено спільне майно
подружжя та в порядку поділу визнано за
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 право власності за
кожним на ? частку житлового будинку, що
знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.8-9).

17 липня 2012 року в простій
письмовій формі підписано договір
купівлі - продажу, відповідно до якого
ОСОБА_4 продав ? частину житлового
будинку ОСОБА_2 за 10 000 грн. (а.с.4). Про
отримання коштів в сумі 10000 грн. ОСОБА_4
написав розписку, оригінал якої є на
а.с.5.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 помер в
с.Попельнасте (а.с.10).

Заяву про прийняття спадщини подали
діти спадкодавця ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та
мати спадкодавця ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1,
що підтверджується спадковою справою
(55-57), свідоцтво про право на спадщину
спадкоємці не отримали.

Згідно зі ст.1218, ч.3 ст.1231 ЦК України
до складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Кредиторові спадкодавця належить
протягом шести місяців від дня, коли
він дізнався або міг дізнатися про
відкриття спадщини, пред'явити свої
вимоги до спадкоємців, які прийняли
спадщину, незалежно від настання
строку вимоги (ч.2 ст.1281 ЦК України).

Якщо кредитор спадкодавця не знав
і не міг знати про відкриття спадщини,
він має право пред'явити свої вимоги до
спадкоємців, які прийняли спадщину,
протягом одного року від настання
строку вимоги (ч.3 ст.1281 ЦК України).

Кредитор спадкодавця, який не
пред'явив вимоги до спадкоємців, що
прийняли спадщину, у строки,
встановлені частинами другою і третьою
цієї статті, позбавляється права
вимоги (ч.4 ст.1281 ЦК України).

Письмову вимогу про повернення 1/3
частки від 10000 грн. позивач направила
відповідачу 16 вересня 2013 року (а.с.6-7).

Доказів того, що позивач про
смерть ОСОБА_4 дізналася тільки 16
березня 2013 року, а також того, що
позивач, проживаючи в одному селі із
спадкодавцем, не знала і не могла знати
про смерть ОСОБА_4 10 грудня 2013 року та
відкриття спадщини, не надано.

Обізнаність позивача про смерть
ОСОБА_4 підтверджується її позовною
заявою, рішенням суду від 09 липня 2013
року в цивільній справі за її позовом
про визнання угоди дійсною,
провадження в якій ухвалою суду від 17
грудня 2012 року зупинялося за
клопотанням позивача до залучення
правонаступників (а.с.8-9,102).

За таких обставин суд дійшов
правильного та обґрунтованого
висновку про відмову в позові з тих
підстав, що позивач пропустила
передбачений ч.2 ст.1281 ЦК України строк
подання вимоги до спадкоємця та
відповідно до ч.4 ст.1281 ЦК України
позбавлена права вимоги. Доводи
апеляційної скарги такого висновку
суду не спростовують.

Посилання представника позивача,
що позивач мала право пред'явити
претензію до спадкоємців протягом року
з дня смерті спадкодавця, та право на
пред'явлення претензії у неї виникло
після вирішення спору про визнання
угоди дійсною, не ґрунтуються на
законі.

Рішенням Олександрійського
міськрайонного суду від 09 липня 2013
року в позові ОСОБА_2 про визнання на
підставі ст.220 ЦК України договору
купівлі-продажу ? частини житлового
будинку дійсним відмовлено (а.с.8-9).

Разом з тим, суд в мотивувальній
частині рішення помилково зазначив, що
договір купівлі продажу можливо
визнати дійсним, однак такі вимоги
позивачем не заявляються.

Зазначене помилкове посилання
суду не призвело до неправильності
рішення в цілому і не може бути
підставою для його скасування,
оскільки позивач в установлений
законом строк не пред'явив до
спадкоємців вимоги і саме з цієї
належної правової підстави суд
відмовив в позові.

Не може бути скасоване правильне
по суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань (ч.2 ст.308 ЦПК
України).

В межах заявлених позовних
вимог та доводів апеляційної скарги
підстави для скасування рішення суду
не встановлено.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1 ч.1
ст.314 ,ст.315 ЦПК України, колегія суддів,
-

У Х В
А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
рішення Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 04 квітня 2014 року залишити
без зміни.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий суддя:

судді: