ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Справа № 622/1433/13-ц р.
Золочівський районний суд Харківської
головуючого: судді Шабас О.С.,
при секретарі: Чепель А.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Золочівського
районного суду Харківської області
позовну заяву Публічного акціонерного
товариства «Мегабанк» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в
розпорядженні та користуванні
житловим приміщенням шляхом виселення
осіб та зняття їх з реєстраційного
31 жовтня 2013 року Публічне акціонерне
товариство «Мегабанк» звернулося до
суду з вказаним позовом, в якому
просило усунути перешкоди при
виконанні рішення Золочівського
районного суду Харківської області від
23 січня 2013 року шляхом виселення
відповідачів із житлового будинку
АДРЕСА_1, зі зняттям їх з реєстраційного
Свої вимоги мотивував тим, що вказаним
рішенням суду, що набрало законної
сили, звернуто стягнення на предмет
іпотеки за іпотечним договором
№27-281П/2008-з від 15.04.2008 року, а саме
одноквартирний житловий будинок з
надвірними будівлями АДРЕСА_1, що
належить на праві власності
відповідачам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та на земельну ділянку площею 0,29
га, для обслуговування вказаного
житлового будинку, що розташована за
тією ж адресою та належить ОСОБА_1 Банку
надані повноваження на відчуження
даного майна в порядку обумовленому
ст. 38 Закону України «Про іпотеку». В
даний час банк не може здійснити
процедуру обумовлену ст. 38 Закону
України «Про іпотеку», оскільки
відповідачі на письмову вимогу
іпотекодержателя добровільно не
звільнили приміщення житлового
будинку, що відповідно до положень ст. 40
Закону України «Про іпотеку» є
підставою для їх виселення зі зняттям з
реєстраційного обліку. За захистом
свого права, банк був змушений
звернутися до суду, понісши додаткові
витрати у вигляді судового збору 229
гривень 40 копійок.

В судове засідання сторони не
з'явилися.

Представник позивача ОСОБА_5, що діє на
підставі довіреності від 10.06.2013р., в
судове засідання 29.07.2014р. не з'явився,
про час та місце розгляду справи був
повідомлений своєчасно та належним
чином. У заяві на адресу суду від
29.07.2014р. ОСОБА_5 зазначив, що позовні
вимоги підтримує у повному обсязі,
просить справу розглянути за
відсутності представника ПАТ
«Мегабанк», не заперечує проти
заочного розгляду справи.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у
судові засідання 18.06.2014р., 29.07.2014 р. не
з'явилися, про час та місце розгляду
справи кожного разу були повідомлені
своєчасно та належним чином, про що
свідчать поштові повідомлення про
отримання ними судових повісток.
Причини неявки відповідачі суду не
повідомляли, заяви про розгляд справи
за їх відсутності не надали. Судом було
прийнято рішення про заочний розгляд
справи, на підставі наявних у справі
доказів, проти чого представник
позивача не заперечував.

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши зібрані докази у їх
сукупності, встановив наступні факти
та відповідні їм правовідносини.

23 січня 2013 року рішенням Золочівського
районного суду Харківської області,
позовні вимоги ПАТ «Мегабанк»
задоволено, звернуто стягнення на
предмет іпотеки за іпотечним договором
№27-281П/2008-з від 15.04.2008 року, а саме
одноквартирний житловий будинок з
надвірними будівлями АДРЕСА_1, що
належить на праві власності
відповідачам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та на земельну ділянку площею 0,29
га, для обслуговування вказаного
житлового будинку, що розташована за
тією ж адресою та належить ОСОБА_1 Для
задоволення вимог ПАТ «Мегабанк», що
виникли з кредитного договору
№27-281ПВ/2008 від 15.04.2008 року станом на
09.12.2011 року в розмірі 62007,04 грн, шляхом
продажу ПАТ «Мегабанк» від свого імені
зазначеного предмету іпотеки будь-якій
особі на підставі договору
купівлі-продажу за ціною встановленою
на підставі оцінки майна, проведеної
суб'єктом оціночної діяльності, на
рівні не нижчої за звичайну ціну на цей
вид майна у порядку, встановленому ст. 38
Закону України «Про іпотеку». Для
здійснення продажу майна ПАТ
«Мегабанк» надано право отримувати
необхідні документи, з відповідачів
стягнуто судові витрати.

28 січня 2014 року ухвалою апеляційного
суду Харківської області апеляційні
скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
відхилено, рішення Золочівського
районного суду Харківської області від
23 січня 2013 року залишено без змін.

16 квітня 2014 року ухвалою колегії суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ касаційну скаргу ОСОБА_1
відхилено, рішення Золочівського
районного суду Харківської області від
23 січня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Харківської області від 28 січня 2014
року залишено без змін.

За інформацією Золочівського РС ГУ ДМС
України в Харківській області від 11
червня 2014 року №38/609 відповідачі ОСОБА_1
1956 року народження, ОСОБА_2, 1962 року
народження, ОСОБА_3 1983 року народження,
є зареєстрованими за адресою:
Харківська область, Золочівський
район, с. Олександрівка.

З довідки Олександрівської сільської
ради Золочівського району Харківської
області від 31 березня 2008 року №507
вбачається, що ОСОБА_1, його син ОСОБА_3,
та дружина ОСОБА_2, дійсно проживають
та зареєстровані у будинку АДРЕСА_1

03 вересня 2013 року ПАТ «Мегабанк»
відповідачам ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2,
ОСОБА_4 спрямована вимога про
добровільне звільнення житлового
приміщення, в якому повідомлено про
необхідність звільнення займаного
приміщення житлового будинку АДРЕСА_1
в зв'язку зі зверненням стягнення на
предмет іпотеки на підставі рішення
Золочівського районного суду
Харківської області від 23 січня 2013 року
(поштове відправлення 816). Згідно
сервісу українського державного
підприємства поштового зв'язку
«Укрпошта» відстеження пересилання
поштових відправлень від 11 вересня 2013
року поштове відправлення 816
вручено адресату особисто 07 вересня 2013
року об'єктом поштового зв'язку
Олександрівка з індексом 62214 (а.с.8).

Вирішуючи спір, суд виходить з того, що
спірні правовідносини врегульовані
положеннями Цивільного Кодексу
України, Закону України «Про іпотеку»
від 05.06.2003 № 898-IV (надалі Закону), Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні» № 1382-IV від 11 грудня 2003 року.

Відповідно до положень ст. 15 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Статтями 319, 328, 321 ЦК України,
закріплено, що право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів, право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його
здійсненні. Кожен власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд.

Стаття 40 Закону, обумовлює виселення
мешканців. Так зокрема звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
є підставою для виселення всіх
мешканців, за винятком наймачів та
членів їх сімей. Виселення проводиться
у порядку, встановленому законом. Після
прийняття рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
шляхом позасудового врегулювання на
підставі договору всі мешканці
зобов'язані на письмову вимогу
іпотекодержателя або нового власника
добровільно звільнити житловий
будинок чи житлове приміщення протягом
одного місяця з дня отримання цієї
вимоги. Якщо мешканці не звільняють
житловий будинок або житлове
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Положеннями ст. 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» від 11.12.2003
№ 1382-IV прокоментовано порядок та
підстави зняття з реєстрації місця
проживання. Зняття з реєстрації місця
проживання особи здійснюється на
підставі в тому числі судового рішення,
яке набрало законної сили, про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, про виселення,
про визнання особи безвісно відсутньою
або оголошення її померлою.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачам було направлено та
особисто отримано 07 вересня 2013 року
повідомлення про прийняте рішення щодо
звернення стягнення на предмет іпотеки
та необхідність добровільного
звільнення житлового приміщення, проте
всупереч вимогам частини 2 статті 40
Закону відповідачами добровільно не
було звільнено житловий будинок
протягом одного місяця, що є підставою
для їх примусового виселення, а
виходячи зі змісту статті 7 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні» № 1382-IV від 11 грудня 2003 року,
рішення суду про виселення осіб є
підставою для їхнього зняття з
реєстрації місця проживання.

За таких обставин, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню,
у повному обсязі, шляхом виселення
відповідачів із займаного приміщення
зі зняттям їх з реєстраційного обліку.

Оскільки судом позовні вимоги
задоволені у повному обсязі,
відповідно до положень ст.88 ЦПК
України підлягають відшкодуванню
судові витрати.

Керуючись вказаними положеннями
матеріального закону та положеннями
та ст., ст. 10,11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Мегабанк» -
задовольнити.

Виселити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 з
житлового будинку АДРЕСА_1, зі зняттям
їх з реєстраційного обліку.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
користь Публічного акціонерного
товариства «Мегабанк» 229 гривень 40
копійок судових витрат.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Харківської області
через Золочівський районний суд
Харківської області шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
за письмовою заявою відповідача, яка
може бути подана до суду в десятиденний
термін з дня отримання копії рішення.

Головуючий:

.