Справа №487/2730/14-ц 14.08.2014 14.08.2014 14.08.2014
Провадження №22-ц/784/2333/14
Головуючий у першій інстанції-Агєєва
Доповідач апеляційної
інстанції-Данилова О.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого - Данилової О.О.,

суддів - Коломієць В.В.,
Шолох З.Л.,

при секретарі - Горенко Ю.В.,

за участю позивачки ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_2

на заочне рішення Заводського
районного суду м. Миколаєва від 24
червня 2014 року у цивільній справі за
позовом

ОСОБА_1

в інтересах малолітнього ОСОБА_3

до ОСОБА_2

про відшкодування шкоди, заподіяної
смертю годувальника

У С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року ОСОБА_1 звернулася з
позовом в інтересах малолітнього
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування
шкоди, заподіяної смертю годувальника.

Позивачка зазначала, що 22 вересня 2011
року ОСОБА_2, керуючи автомобілем
НОМЕР_1, порушив правила дорожнього
руху та допустив зіткнення з
мотоциклом KAWASAKI під керуванням ОСОБА_4,
внаслідок чого її донька ОСОБА_5, як
пасажир мотоциклу, отримала тілесні
ушкодження, від яких померла. Вироком
суду ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні
злочину, передбаченого частиною 2
статті 286 КК України, та призначено
покарання.

Посилаючись на те, що вона є опікуном
сина померлої доньки - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебував на
утриманні матері, а дохід останньої
складав 2039 грн., позивачка просила
стягнути на утримання неповнолітнього
по 1019,50 грн. щомісячно до досягнення
дитиною повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явився, своєї позиції щодо позову
не висловив.

Заочним рішенням Заводського
районного суду м. Миколаєва від 24
червня 2014 року позов задоволено. З
ОСОБА_2 на корить ОСОБА_1 на утримання
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнуто 1019,50 грн.
відшкодування, починаючи з 18 березня 2014
року до 1 червня 2028 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив
рішення скасувати та відмовити у
задоволенні позову. Апелянт посилався
на те, що суд невірно визначив розмір
відшкодування, не врахувавши характер
допомоги, відшкодуванням ним
матеріальної шкоди в добровільному
порядку та відсутність повноважень у
представника.

Перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що скарга
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди, тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Частиною 5 статті 1187 ЦК встановлено, що
особа, яка здійснює діяльність, що є
джерелом підвищеної небезпеки,
відповідає за завдану шкоду, якщо вона
не доведе, що шкоди було завдано
внаслідок непереборної сили або умислу
потерпілого. Вина потерпілого не
враховується у разі відшкодування
шкоди, завданої смертю годувальника
(частина 3 статті 1193 ЦК).

Відповідно до статті 1200 ЦК у разі
смерті потерпілого право на
відшкодування шкоди мають
непрацездатні особи, які були на його
утриманні, в тому числі дитина - до
досягнення вісімнадцяти років (у разі
продовження навчання - до його
закінчення, але не більш як до двадцяти
трьох років, при інвалідності - на її
строк).

За частиною 2 статті 1200 ЦК ця шкода
відшкодовується у розмірі
середньомісячного заробітку (доходу)
потерпілого з вирахуванням частки, яка
припадала на нього самого та
працездатних осіб, які перебували на
його утриманні, але не мають права на
відшкодування шкоди. До складу доходів
потерпілого також включаються пенсія,
суми за договором довічного утримання
(догляду), та інші аналогічні виплати,
які він одержував.

Середньомісячний заробіток (дохід)
потерпілого розраховується за
правилами, які встановлені для
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом чи іншим ушкодженням
здоров'я ( статті 1195,1197 ЦК).

Визначення середнього заробітку,
втраченого внаслідок каліцтва чи
іншого ушкодження здоров'я, для особи,
яка працювала за трудовим договором,
здійснюється з його заробітку до
звільнення або звичайного розміру
заробітної плати працівника його
кваліфікації у цій місцевості (частина
3 статті 1197 ЦК), а особи, яка взагалі не
працювала та не має кваліфікації -
виходячи з розміру мінімальної
заробітної плати ( частина 2 статті 1195
ЦК).

Так, з матеріалів справи вбачається, що
22 вересня 2011 року ОСОБА_2, керуючи
автомобілем BMW-530, реєстраційний №
НОМЕР_2, порушив правила дорожнього
руху та допустив зіткнення з
мотоциклом KAWASAKI під керуванням ОСОБА_4

В результаті дорожньо-транспортної
пригоди пасажир мотоциклу - ОСОБА_5
отримала тілесні ушкодження, від яких
померла (а.с. 32).

Вироком Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 3 червня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Миколаївської
області від 15 серпня 2013 року, ОСОБА_2
визнано винним у скоєнні злочину,
передбаченого частиною 2 статті 286 КК
України та призначено покарання (а.с.
4-16, 17-22).

ОСОБА_5 мала на утриманні малолітнього
сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 33).

Над малолітнім ОСОБА_3 встановлена
опіка, опікуном призначено ОСОБА_1 (
а.с.23-24).

На час своєї смерті ОСОБА_5 не
працювала, кваліфікації не мала,
перебувала на обліку в органах
соціального захисту, де за останній рік
отримувала (а.с. 27): допомогу по догляду
за дитиною до досягнення трирічного
віку з 22 вересня 2010 року по 30 вересня 2011
року у розмірі 130 грн.; допомогу на
дітей одиноким матерям з 1 серпня 2010
року по 30 вересня 2011 року у розмірі 312, 60
грн.; допомогу дітям-інвалідам з
дитинства з 25 лютого 2011 року по 30
вересня 2011 року у розмірі ( за вересень)
1 081 грн. ; допомогу малозабезпеченим
сім'ям з 1 серпня 2010 року по 31 січня 2011
року у розмірі 515, 41 грн.

Аналіз доходів померлої свідчить про
те, що всі складові є соціальною
допомогою та мали тимчасовий характер.
Виплата допомоги як малозабезпеченій
сім'ї припинена ще у січні 2011 року, та
на час своєї смерті ОСОБА_5 її не
отримувала.

Право на допомогу дітям-інвалідам з
дитинства мають безпосередньо
діти-інваліди ( стаття 1 Закону «Про
державну соціальну допомогу інвалідам
з дитинства та дітям-інвалідам»), і
смерть батьків це право не припиняє.
З листопада 2011 року цю допомогу в
розмірі 1180 грн. отримує опікун ОСОБА_1

До того ж, ОСОБА_5 ані на час смерті, ані
раніше не працювала. Спеціальності та
робітничої кваліфікації не мала.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
відповідно до частини 2 статі 1195 ЦК
середньомісячний дохід потерпілої
ОСОБА_5 має визначатись, виходячи з
розміру встановленої законом
мінімальної заробітної плати на час її
смерті, яка складала 960 грн.

За правилами частини 2 статі 1200 ЦК
розмір шкоди, заподіяної малолітній
дитині внаслідок смерті годувальника,
складає 480 грн.

Оскільки суд першої інстанції
допустився помилки при визначенні
розміру шкоди, заподіяної смертю
годувальника, рішення в цій частині
підлягає зміні.

При цьому колегія суддів не може
прийняти до уваги посилання апелянта
на те, що він раніше відшкодував
заподіяну шкоду, а тому позивачка не
має право на позов.

Так, з наданих ОСОБА_2 документів
вбачається, що ним у добровільному
порядку протягом 2011-2013 років
відшкодована шкода, заподіяна ОСОБА_1
смертю доньки. Вимоги про
відшкодування шкоди, заподіяної смертю
годувальника, заявлені в інтересах
дитини і на майбутній час.

Не мають правового значення і доводи
відповідача про пред'явлення позову не
уповноваженою особою. Відповідно до
статті 39 ЦПК опікун є законним
представником малолітньої дитини і має
право на позов в її інтересах.

Таким чином, колегія суддів не вбачає
підстав для скасування рішення та
відмови в позові.

Керуючись статтями 309,316 ЦПК України,
колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково

Заочне рішення Заводського районного
суду м. Миколаєва від 24 червня 2014 року
змінити, зменшивши розмір стягнення з
ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_3) на
користь ОСОБА_1 на малолітнього ОСОБА_3
відшкодування шкоди, заподіяної смертю
годувальника, з 1019,50 грн. до 480 грн.
щомісячно.

Судове рішення в частині періоду
стягнення та судових витрат залишити
без зміни.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але протягом
двадцяти днів з цього часу може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді