У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2014 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Кадєтова О.В.,
розглянувши касаційну скаргу
ОСОБА_2 на рішення Ленінського
районного суду м. Луганська від 28
лютого 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Луганської області від 14 квітня 2014
року у справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
до ОСОБА_3 про стягнення боргу за
договором кредиту та за позовом
третьої особи, яка заявляє самостійні
вимоги, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
про визнання договору іпотеки
недійсним,

в с т а н о в и в :

У вересні 2009 року ПАТ «Укрсоцбанк»
звернулося до Ленінського районного
суду м. Луганська з позовом до ОСОБА_3
про стягнення боргу за договором
кредиту, посилаючись на те, що 19 червня
2007 року між АКБ соціального розвитку
«Укрсоцбанк» (правонаступником якого є
ПАТ «Укрсоцбанк») в особі Луганської
обласної філії та ОСОБА_3 укладено
Договір кредиту № 575/8.1-59, за яким
позивач надав відповідачу у тимчасове
користування на умовах забезпеченості,
повернення, строковості, платності та
цільового характеру використання
грошові кошти у сумі 179 000,00 грн із
кінцевим терміном погашення до 19
червня 2017 року.

У забезпечення виконання зобов'язань
за Договором кредиту 19 червня 2007 року
було укладено Іпотечний договір з
відповідачем за № 1288. Предметом
іпотеки за вказаним договором є
двокімнатна квартира, яка розташована
за адресою: АДРЕСА_1.

У зв'язку із неналежним виконанням
відповідачем умов Договору кредиту у
нього виникла заборгованість перед
банком на суму 269 658,10 грн, яку позивач
просив стягнути з відповідача на свою
користь.

Крім того, в липні 2013 року до суду з
позовом звернулася ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання договору
іпотеки недійсним, посилаючись на те,
що на момент укладання кредитного та
іпотечного договорів - 19 червня 2007 року,
вона була неповнолітньою дитиною та
укладанням цих договорів були порушені
її права на користування житлом, тому
просила позовні вимоги задовольнити,
визнавши договір іпотеки недійсним.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Луганська від 28 лютого 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Луганської області
від 14 квітня 2014 року, позов ПАТ
«Укрсоцбанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ
«Укрсоцбанк» суму боргу за договором
кредиту в розмірі 267 076,25 грн, у тому
числі заборгованість за кредитом в
розмірі 171 541,65 грн; заборгованість за
процентами у розмірі 86 893,72 грн; пеню у
розмірі 8 640,88 грн. Вирішено питання про
розподіл судових витрат. У задоволенні
позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ПАТ
«Укрсоцбанк» про визнання договору
іпотеки недійсним відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 порушує
питання про скасування вищезазначених
судових рішень з передачею справи на
новий розгляд до суду першої інстанції,
мотивуючи свої вимоги порушенням
судами попередніх інстанцій норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження у
справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановленні в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень не дають
підстав для висновку, що судами
попередніх інстанцій при розгляді
справи допущено неправильне
застосування норм матеріального чи
порушення норм процесуального права,
які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК
України як підстави для скасування
рішень.

На підставі наведеного та керуючись п.
5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про
стягнення боргу за договором кредиту
та за позовом третьої особи, яка
заявляє самостійні вимоги, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк» про визнання
договору іпотеки недійсним.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.В.
Кадєтова