Справа № 229/1834/14-ц
Номер провадження № 2/229/608/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2014 р. Дружківський
міський суд Донецької області

в складі: головуючого - судді Гонтар А.Л

при секретарі Костенко В. М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Дружківка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням

В С Т А Н О В И В:

12.06.2014 року ОСОБА_1 звернувся до
Дружківського міського суду з позовом
до ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням, свої позовні
вимоги обґрунтовав тим, що йому на
праві власності належить будинок за
адресою: АДРЕСА_1. В даному будинку
крім нього та дружини, також
зареєстровано ОСОБА_2 . Відповідач у
будинку не мешкає , комунальні послуги
не сплачує, господарством не займаєся.
В будинку не має його речей, але
добровільно знятись з реєстрації
відповідач не бажає. Просить
захистити його право на власність та
зняти з реєстрації відповідача.

В судове засідання позивач не з'явився,
надав заяву з клопотанням розглядати
справу у його відсутності, підтримав
свої позовні вимоги у повному обсязі,
посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 у судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи його було повідомлено
належним чином, про що в справі є
розписки.

3-тя особа: Дружківський відділ
цивільної імміграції фізичних осіб
УМВС України в м. Дружківка в судове
засідання не з'явилася, про день і час
розгляду справи сповіщена.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст.. 224 ЦПК
України.

Судом установлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Будинок, який розташовано за адресою:
АДРЕСА_1 належить на праві власності
ОСОБА_1, що підтверджується договором
дарування від 06 лютого 1999 року (а.с.7).

Згідно зі ст. 150 ЖК України
громадяни, які мають у приватній
власності будинок (частину будинку),
квартиру, користуються ним (нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди.

Відповідно до положень ст. 156 ЖК
України члени сім'ї власника жилого
будинку (квартири), які проживають
разом з ним у будинку (квартирі), що йому
належить, користуються жилим
приміщенням нарівні з власником
будинку (квартири), якщо при їх вселенні
не було іншої угоди про порядок
користування цим приміщенням.

За згодою власника будинку
(квартири) член його сім'ї вправі
вселяти в займане ним жиле приміщення
інших членів сім'ї. На вселення до
батьків їх неповнолітніх дітей згоди
власника не потрібно.

Члени сім'ї власника будинку
(квартири) зобов'язані дбайливо
ставитися до жилого будинку (квартири).
Повнолітні члени сім'ї власника
зобов'язані брати участь у витратах по
утриманню будинку (квартири) і при
домової території та проведенню
ремонту. Спори між власником та
членами його сім'ї про розмір участі в
витратах вирішуються в судовому
порядку.

До членів сім'ї власника
будинку (квартири) належать особи,
зазначені в частині другій статті 64
цього Кодексу. Припинення сімейних
відносин з власником будинку
(квартири) не позбавляє їх права
користування займаним приміщенням. У
разі відсутності угоди між власником
будинку (квартири) і колишнім членом
його сім'ї про безоплатне користування
жилим приміщенням до цих відносин
застосовуються правила, встановлені
статтею 162 цього Кодексу.

З матеріалів справи встановлено,
що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у
спірному будинку за адресою: АДРЕСА_1,
що підтверджується домової книгою
(а.с.9-10)

Відповідно до частини 3 ст. 156 ЖК
України припинення сімейних відносин з
власником квартири не позбавляє членів
сім'ї права користування займаним
приміщенням.

Як вибачається із позовної заяви
відповідач з 2007 року не мешкає у
будинку.

Відповідно до ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

Відповідно до ст. 405 ЦК України
члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

Звертаючись до суду з позовом
12.06.2014 року ОСОБА_1 просив визнати
відповідача ОСОБА_2, таким, що втратив
право користування житлом, посилаючись
на те, що ОСОБА_2 не проживає у
спірному будинку з 2007 року, тобто
понад сім років.

Виходячи із змісту частин 1 ст. 182,
частини 3 ст. 640 ЦК України право
власності на спірний будинок у
позивача ОСОБА_1 виникло з моменту
державної реєстрації 06 лютого 1999 року
(а.с.7). Тобто на час звернення власника
будинку до суду (12.06.2014 року) з позовом
про визнання ОСОБА_2, таким, що втратив
право користування жилим приміщенням в
спірному будинку, минуло ло 7 років. З
зазначеного в позові моменту він в
спірному житловому приміщенні
відсутній понпд років, а тому є усі
правові підстави для визнання його,
таким, що на час звернення позивача до
суду втратив право користування жилим
приміщенням на підставі частини 2 ст. 405
ЦК України.

Оскільки відповідач не мешкає у
будинку АДРЕСА_1, не сплачує
комунальних платежів, не веде ніяких
господарських робіт, не має права
власності на частину вказаного будинку
позов підлягає задоволенню.

Враховуючи порушення відповідачкою
права власності позивача, суд вважає,
що слід зобов'язати Дружківський
відділ цивільної імміграції фізичних
осіб УМВС України в м. Дружківка
виписати відповідачку.

На підставі викладеного, керуючись ст.
150,156 ЖК України, ст.391,405 ЦК України,
ст..10,11,60,209,212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання особи такою, що втратила
право користування жилим приміщенням
задовольнити.

Оскільки, заяву задоволено повністю, то
необхідно ОСОБА_2 визнати таким, що
втратив право користування житловою
площею у будинку, який розташовано
за адресою по АДРЕСА_1.

Зобов'язати Дружківський відділ
цивільної імміграції фізичних осіб
УМВС України в м. Дружківка ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Дружківка
Донецької області зняти з реєстрації
за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на апеляційне
оскарження. У разі подання апеляційної
скарги, рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до Апеляційного суду Донецької
області через Дружківський міський суд
протягом десяти днів після оголошення
рішення.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя Дружківського міського
суду А. Л.
Гонтар