Справа № 643/4995/14-ц
№/п 2/643/2590/14
Московський районний суд м.Харкова у
головуючого - судді Довготько Т.М.
при секретарі - Бахметьєвій Ю.С.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Харкові цивільну справу
за позовом публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення боргу та звернення стягнення
Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому зазначив, що 24 травня 2006 року між
ТОВ «Український промисловий банк» та
ОСОБА_2 був укладений кредитний договір
№335/06-КВ, відповідно до якого ТОВ
«Український промисловий банк» надав
ОСОБА_2. грошові кошти у сумі 50 000,00
доларів США, строком до 23.05.2016року зі
сплатою відсотків з розрахунку 15,0%
річних за користування кредитом. 24.05.2006
року між ТОВ «Український промисловий
банк» та відповідачем ОСОБА_1 з метою
забезпечення вказаного кредитного
договору був укладений іпотечний
договір № 335/06-КВ/Z, за яким остання
передала в іпотеку житловий будинок з
надвірними будівлями, житловою площею
224,5 кв.м., який розташований за адресою:
АДРЕСА_1. Зобов'язання за кредитним
договором позичальник не виконує, про
що неодноразово повідомлявся в тому
числі й шляхом письмової вимоги про
виконання зобов'язань згідно умов
кредитного договору. Однак
зобов'язання не виконується, у зв'язка з
чим, станом на 25.02.2014року виникла
заборгованість у сумі 569 152, 77грн., яку
позивач просить стягнути з ОСОБА_1. та в
рахунок погашення заборгованості
звернути стягнення на предмет іпотеки
з ОСОБА_1., а саме нерухоме майно -
житловий будинок з надвірними
будівлями, а саме житловий будинок з
прибудовами, житловою площею 224,5 кв.м.,
який розташований за адресою: АДРЕСА_1.
Представник позивача Мотора Є.О., яка
діє на підставі довіреності №48.2-08-д/209/14
від 14.02.2014 року, в судове засідання не
з'явилася, подала до суду заяву, в якій
вказала, що на задоволенні позову
наполягає та не заперечує проти
ухвалення заочного рішення по справі.
Належним чином повідомлена відповідач
повторно в судове засідання не
з'явилася, про причини неявки не
повідомила, заяв про відкладення
розгляду справи, заперечень проти
Зі згоди представника позивача суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає положенням ст. 224
Дослідивши та оцінивши письмові докази
у справі у їх сукупності, суд дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню частково, враховуючи
24 травня 2006 року між ТОВ «Український
промисловий банк» та ОСОБА_2 був
укладений кредитний договір №335/06-КВ,
відповідно до якого ТОВ «Український
промисловий банк» надав ОСОБА_2.
грошові кошти у сумі 50 000,00 доларів США,
строком до 23.05.2016року зі сплатою
відсотків з розрахунку 15,0% річних за
користування кредитом /а.с. 6-11/.
24.05.2006 року між ТОВ «Український
промисловий банк» та відповідачем
ОСОБА_1 з метою забезпечення вказаного
кредитного договору був укладений
іпотечний договір №334/06-КВ/Z, за яким
остання передала в іпотеку належний їй
на праві приватної власності житловий
будинок з надвірними будівлями,
житловою площею 224,5 кв.м., який
розташований за адресою: АДРЕСА_1
Зобов'язання за кредитним договором
позичальник не виконує.
За договором від 30.06.2010 року ТОВ
«Український промисловий банк»
передав позивачу право вимоги за
вказаним кредитним договором, що
підтверджується договором про
передачу активів від 30.06.2010 року /а.с.33/.
Згідно довідки, наданою позивачем,
підтверджується, що станом на
25.02.2014року року сума заборгованості за
вказаним кредитним договором
становить: 569152грн.77коп., яка
складається з: тіла кредиту - 335 147,11грн.,
відсотків - 234 005, 66грн.
Позивачем на адресу відповідача
07.03.2014року було направлено вимогу щодо
усунення порушень, однак дані вимоги
були проігноровані /а.с. 17-18/.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України, розмір
процентів та порядок їх сплати за
договором визначаються в договорі
залежно від кредитного ризику,
наданого забезпечення, попиту і
пропозицій, які склалися на кредитному
ринку, строку користування кредитом,
розміру облікової ставки та інших
У відповідністю зі ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: 1)
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3)
сплата неустойки; 4) відшкодування
збитків та моральної шкоди.
Статтями 572, 575 ЦК України визначено, що
в силу застави кредитор
(заставодержатель) має право у разі
невиконання боржником (заставодавцем)
зобов'язання, забезпеченого заставою,
одержати задоволення за рахунок
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами цього боржника,
якщо інше не встановлено законом (право
застави). Іпотекою є застава нерухомого
майна, що залишається у володінні
заставодавця або третьої особи.
Згідно ст. 7 Закону України «Про
іпотеку» за рахунок предмета іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити свою вимогу за основним
зобов'язанням у повному обсязі або в
частині, встановленій іпотечним
договором, що визначена на час
виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачене
умовами договору, що обумовлює основне
Відповідно до ст. 33 Закону України «Про
іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
Статтею 39 Закону України «Про іпотеку»
передбачено, що у разі задоволення
судом позову про звернення стягнення
на предмет іпотеки, у рішенні суду, крім
іншого, зазначається спосіб реалізації
предмета іпотеки, таким способом може
бути реалізація предмета іпотеки
іпотекодержателем самостійно
будь-якій особі - покупцеві з
застосуванням процедури продажу,
встановленої ст. 38 Закону України «Про
Згідно з п. 42 Постанови Пленуму ВССУ з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» №5 від 30.03.2012 року,
резолютивна частина рішення суду в
разі задоволення позову про звернення
стягнення на предмет іпотеки має
відповідати вимогам як статті 39 Закону
України «Про іпотеку», так і положенням
пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК.
Зокрема, у ньому в обов'язковому
порядку має зазначатись: загальний
розмір вимог та всі його складові, що
підлягають сплаті іпотекодержателю з
вартості предмета іпотеки; спосіб
реалізації предмета іпотеки - шляхом
проведення прилюдних торгів або
застосування процедури продажу шляхом
надання права іпотекодержателю на
продаж предмета іпотеки; початкова
ціна предмета іпотеки для його
подальшої реалізації (при цьому суд
може зазначити, що початкова ціна
встановлюється на рівні, не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності/незалежним
експертом на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій). При
цьому суд не може одночасно звернути
стягнення на предмет іпотеки та
стягнути суму заборгованості за
кредитним договором. У такому випадку
суд має зазначити в резолютивній
частині рішення лише про звернення
стягнення на предмет іпотеки із
зазначенням суми заборгованості за
кредитним договором, а сам розрахунок
суми заборгованості має наводитись у
мотивувальній частині рішення.
Винятком є ситуація коли особа
позичальника є відмінною від особи
іпотекодавця з урахуванням положення
статті 11 Закону України «Про іпотеку»
(або статті 589 ЦК щодо заставодавця).
Позивачем надано докази виникнення між
сторонами правовідносин у зв'язку з
укладенням іпотечного договору, та
наявності невиконаних зобов'язань за
кредитним договором.
За таких обставин, суд приходить до
висновку про задоволення позову
Згідно зі ст. 88 ЦПК України з
відповідача належить стягнути на
користь позивача витрати по сплаті
судового збору.
На підставі ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215,
224-226, 232 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити частково.
В рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_2 перед Публічним акціонерним
товариством «Дельта Банк» за кредитним
договором № 335/06-КВ від 24.05.2006 року в
сумі 569 152, 77грн., звернути стягнення на
предмет іпотеки за іпотечним договором
№334/06-КВ/Z 24.05.2006року, а саме: житловий
будинок з прибудовами, житловою площею
224,5 кв.м., який розташований: АДРЕСА_1 та
належить ОСОБА_1 на праві власності,
шляхом продажу предмета іпотеки на
прилюдних торгах у межах процедури
виконавчого провадження, за
початковою ціною, встановленою на
рівні, не нижчому за звичайні ціни на
цей вид майна, на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності (незалежним експертом на
стадії оцінки майна під час проведення
Стягнути з ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» судовий збір у розмірі -
3654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири)
В іншій частині позовних вимог
Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Московський районний суд м. Харкова
шляхом подання апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня його
проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя
Т.М.Довготько