Справа №493/1075/14-ц
Провадження № 2/493/336/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.07.2014 року Балтський районний
суд Одеської області в складі:

ГОЛОВУЮЧОГО - СУДДІ
НАУМЧАК Л.І.

ПРИ СЕКРЕТАРІ
ШЕСТУН І.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Балта цивільну справу за позовом ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

07.05.2014 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
звернулося до суду з позовом до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Як зазначено в позовній заяві, 02.09.2006
року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1
укладено кредитний договір № OD33RX08800066
строком дії з 02.09.2006 року по 02.09.2007 року,
за умовами якого банк надав
позичальнику кредит в сумі 2416,70 грн., зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 24% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом, а
він зобов'язався вчасно сплачувати
грошові кошти (щомісячний платіж) для
погашення заборгованості за кредитом,
яка складається із заборгованості за
кредитом, за відсотками, а також інші
витрати згідно умов Договору.

Однак відповідач неналежним чином
виконував умови Договору, в зв'язку з
чим, станом на 22.04.2014 року має
заборгованість в сумі 24749,78 грн., в т.ч.
заборгованість за кредитом - 903,32 грн.,
заборгованість по процентам за
користування кредитом - 8468,07 грн., пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором - 15378,39 грн., а
також штрафи відповідно до п.5.3 Умов та
правил надання банківських послуг:
штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф
(процентна складова) - 1059,15 грн.

Згідно судового наказу від 19.05.2009 року з
відповідача стягнуто заборгованість у
розмірі 3566,82 грн., тому від загальної
заборгованості 24749,78 грн. віднімається
сума 3566,82 грн., яка стягнута відповідно
до судового наказу, і до стягнення з
відповідача підлягає борг у розмірі
22742,11 грн.

В добровільному порядку відповідач не
погашає борг, тому позивач просить
стягнути з нього вказану суму та
понесені судові витрати.

Представник позивача ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» в судовому засіданні
підтримав позовні вимоги в повному
обсязі, і просить їх задовольнити, Крім
того, представник позивача в судовому
засіданні зазначила, що письмового
договору про збільшення строків
позовної давності терміном на 5 років
між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1
укладено не було, оскільки строк
позовної давності зазначений в Умовах
договору.

Представник відповідача - ОСОБА_2 надав
письмове заперечення та пояснив, що
позивачем пропущено строк звернення до
суду, який передбачений ст. 257 ЦК
України, жодного договору про
збільшення строку позовної давності
ОСОБА_1 з позивачем не підписував, тому
просить відмовити ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши сторін,
оцінивши докази, що є у справі, дійшов
висновку, що позов задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

02.09.2006 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та
ОСОБА_1 укладено кредитний договір №
OD33RX08800066 строком дії з 02.09.2006 року до
02.09.2007 року, за умовами якого банк надав
позичальнику кредит в сумі 2416,70 грн. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 24% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом, а
він зобов'язався вчасно сплачувати
грошові кошти (щомісячний платіж) для
погашення заборгованості за кредитом,
яка складається із заборгованості за
кредитом, за відсотками, а також інші
витрати згідно умов Договору.

Станом на 22.04.2014 року у ОСОБА_1
утворилась заборгованість в загальній
сумі 24749,78 грн., в т.ч. заборгованість за
кредитом - 903,32 грн., заборгованість по
процентам за користування кредитом -
8468,07 грн., пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором -
15378,39 грн., а також штрафи відповідно до
п.5.3 Умов та правил надання банківських
послуг: штраф (фіксована частина) - 500
грн., штраф (процентна складова) - 1059,15
грн.

Згідно судового наказу від 19.05.2009 року
(а.с.3), з відповідача стягнуто
заборгованість у розмірі 3566,82 грн., тому
від загальної заборгованості 24749,78 грн.
віднімається сума 3566,82 грн., яка
стягнута відповідно до судового
наказу, і до стягнення з відповідача
підлягає борг у розмірі 22742,11 грн.

Згідно ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Згідно ст. 261 ч. 5 ЦК України за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Стаття 259 ЦК України передбачає
можливість збільшення за домовленістю
сторін строку позовної давності, про це
має бути укладено письмовий договір.
Однак в матеріалах справи такий
договір відсутній. Посилання банку на
«Умови споживчого кредиту фізичним
особам («Розстрочка») («Стандарт») (далі
Умови), в яких зазначено строк позовної
давності - 5 років, і з яким ОСОБА_1 було
ознайомлено, про що свідчить графа в
договорі де він ознайомлений (підпис),
суд до уваги не бере, оскільки вказані
Умови підписані тільки головою
правління банку, крім того, Умови не
містять числа, місяця, року, що не
виключає можливості виготовлення їх
після заключення договору № OD33RX08800066
від 02.09.2006 року.

Відповідно до п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону
України «Про захист прав споживачів»
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув.

Зміни та доповнення до Закону
України «Про захист прав споживачів»
від 16.10.2012 року № 5463-VІ, не поширюються
на кредитні договори, які укладені до
набрання ним чинності.

Враховуючи, що позовну заяву подано
тільки 07.05.2014 року, то позивачем
пропущено загальну позовну давність на
звернення до суду з даним позовом, а
саме зі спливом строку виконання
зобов'язання, тобто з 02.09.2007 року
пройшло понад три роки.

З матеріалів справи вбачається,
що договір діє до повного виконання
зобовязання сторонами, відповідно п.п.
4.5-4.6 Умов, що за домовленістю банку з
позичальником строк позовної давності
встановлено 5 років, однак він є
неспроможним, оскільки, згідно з
договором сторони уклали строковий
кредитний договір і визначили кінцеву
дату виконання - 02.09.2007 року, а тому,
підстав вважати його безстроковим -
немає.

Крім того, Згідно п. 31 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» від 30 березня
2012 року № 5 зі змінами та доповненнями
від 07.02.2014 року, враховуючи положення п.
7 ч. 11 ст. 11 Закону України «Про захист
прав споживачів», суди мають виходити з
того, що у спорах щодо споживчого
кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. Оскільки зі спливом
строків позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо),
положення п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону України
«Про захист прав споживачів» та вимоги
ЦК щодо позовної давності
застосовуються й до додаткових вимог
банку (іншої фінансової установи).

Отже, позовна заява подана до суду
після закінчення трирічного строку, - є
підставою для відмови у позові.

Згідно ст. 88 ЦПК України вимоги
позивача щодо відшкодування судових
витрат задоволенню не підлягають,
оскільки позивачу в позові відмовлено.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст. ст. 257, 261, 267 ЦК України, ст.
ст. 10, 11, 74, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
протягом десяти днів.

СУДДЯ: