Справа № 583/2158/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2014 року
м. Охтирка Сумської області

Охтирський міськрайонний суд Сумської
області в складі:

головуючого-судді
КОВАЛЬОВОЇ О.О.,

при секретарі
КАНІВЕЦЬ І.М.

з участю осіб, що беруть участь у
розгляді справи: скаржниці ОСОБА_1
начальника відділу Державної
виконавчої служби Охтирського
міськрайонного управління юстиції
ОСОБА_2, представника КП «Благоустрій»
ЧИЖИКА С.М., з фіксацією розгляду
справи технічним комплексом
«Камертон», розглянувши у відкритому
судовому засіданні м. Охтирка справу за
скаргою

ОСОБА_1, заінтересовані особи: відділ
державної в виконавчої служби
Охтирського міськрайонного управління
юстиції Сумської області, Комунальне
підприємство «Благоустрій» Охтирської
міської ради

На незаконні дії державного виконавця,

встановив:

10.06.2014 року скаржниця звернулася із
скаргою. Вимоги мотивувала тим, що
рішенням Апеляційного суду Сумської
області від 25.03.2014 року на її користь
було стягнуто з КП «Благоустрій»
середнього заробітку за час
вимушеного прогулу в сумі 14939.90 грн., що
визначений без утримання прибуткового
податку та інших платежів, та 500.00 грн.
на відшкодування моральної шкоди. В
процесі виконання судового рішення
відділом ДВС Охтирського МРУЮ
скаржниця, на її думку, недоотримала
2599.54 грн. і вона не отримала копію
постанови про закінчення виконавчого
провадження для ознайомлення і
оскарження.

Посилаючись на наведене, скаржниця
просила визнати незаконними дії
державного виконавця стосовно
утримання прибуткового податку та
несплати їй грошей в розмірі 2599.54 грн.
під час примусового виконання рішення
Апеляційного суду Сумської області від
25.03.2014 року та закінчення виконавчого
провадження.

В судовому засіданні скаржниця
підтримала доводи за скаргою, вважала,
що посадовці відділу ДВС незаконно
здійснили утримання податків з суми,
яку стягнув на її користь Апеляційний
суд Сумської області рішенням від
25.03.2014 року.

Представник ДВС в судовому засіданні
заперечив проти вимог за скаргою,
пославшись на відповідність дій
державного виконавця вимогам чинного
законодавства, оскільки стягнення
коштів на користь скаржниці здійснено
на підставі наданих КП «Благоустрій»
розрахунків з урахуванням утриманих
податків і зборів.

Представник КП «Благоустрій» на визнав
вимоги за скаргою, в судовому засіданні
пояснив, що виплата скаржниці
стягнутих за рішенням суду коштів
здійснено в повному обсязі з
утриманням передбачених чинним
законодавством податків та зборів.

Суд, дослідивши доводи за скаргою та
надані до неї докази, врахувавши
матеріали цивільної справи
Охтирського міськрайонного суду
Сумської області № 583418213-ц, провадження
№ 25834314, виконавче провадження № 7558
відділу ДВС Охтирського МРУЮ, зваживши
на доводи і заперечення осіб, що беруть
участь у розгляді справи, виходив з
наступного:

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця
чи іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу,
порушено їх права чи свободи.

Стаття 387 ЦПК України передбачає, що у
разі встановлення обґрунтованості
скарги суд визнає оскаржувані
рішення, дії чи бездіяльність
неправомірними і зобов'язує
державного виконавця або іншу посадову
особу державної виконавчої служби
задовольнити вимогу заявника та
усунути порушення або іншим шляхом
поновлює його порушені права чи
свободи.

За приписами ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких
беруть участь ті самі особи або особа,
щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що згідно рішення
Апеляційного суду Сумської області
від 25.03.2014 року по цивільній справі №
583418213-ц скасовано рішення Охтирського
міськрайонного суду Сумської області
від 14.02.2014 року за позовом ОСОБА_1 до КП
«Благоустрій» Охтирської міської ради
про визнання звільнення незаконним,
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної
шкоди.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді економіста
комунального підприємства
«Благоустрій» Охтирської міської ради
з 01.10.2013 року.

Стягнуто з КП «Благоустрій Охтирської
міської ради на користь ОСОБА_1
середній заробіток за час вимушеного
прогулу у сумі 14939.90 грн., що визначений
без утримання прибуткового податку та
інших обов»язкових платежів, та 500.00
грн. на відшкодування моральної шкоди.
Вирішено питання про відшкодування
судових витрат.

Виконавчий лист про примусове
виконання рішення Апеляційного суду
Сумської області від 25.03.2014 року був
отриманий ОСОБА_1 08.04.2014 року і в цей же
день пред»явлений до виконання до
відділу ДВС Охтирського МРУЮ.

11.04.2014 року відкрито виконавче
провадження № 7558.

23.04.2014 року постановою державного
виконавця, яка направлена до
відповідних установ банку, арештовані
кошти боржника.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської
області від 20.05.2014 року по цій же справі
внесені виправлення в рішення
Апеляційного суду Сумської області від
25.03.2014 року та зазначено розмір
середнього заробітку за час
вимушеного прогулу у сумі 14393.90 грн., а
не 14939.90 грн., як вказано в абзаці
п»ятому резолютивної частини рішення.

21.05.2014 року до АТ «Райффайзен Банк
Аваль» була надіслана платіжна вимога
№ 13 від 21.05.2014 року щодо перерахування
суми боргу на депозитний рахунок
відділу ДВС Охтирського МРУЮ.

Перевіряючи доводи скаржниці, суд
встановив, що рішенням суду розмір
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу в сумі 14393.90 грн. визначений без
утримання прибуткового податку та
інших обов»язкових платежів.

З наявної у виконавчому провадженні та
наданої в судовому засіданні довідки
КП «Благоустрій» вбачається, що із
визначеної рішенням суду суми
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу на користь ОСОБА_1
утримано податок з доходів фізичних
осіб 15% в сумі 2081.36 грн., ЄСВ 3.6% - 518.18.18
грн.

Крім того, в зазначену скаржницею суму
стягнення 14939.90 грн., внесені
виправлення ухвалою Апеляційного суду
Сумської області від 20.05.2014 року, про що,
як підтвердила ОСОБА_1 в судовому
засіданні, їй було відомо.

За висновком суду, відділом ДВС
Охтирського МРУЮ правомірно визначив,
що розмір виплати ОСОБА_1 повинен
становити 11794.36 грн. середнього
заробітку за час вимушеного прогулу та
500.00 грн. на відшкодування моральної
шкоди, а всього 12294.36 грн., які 28.05.2014 року
були перераховані на вказаний нею
розрахунковий рахунок.

Постановою від 04.06.2014 року виконавче
провадження за виконавчим листом №
583418213-ц від 08.04.2013 року про стягнення на
користь ОСОБА_1 закінчено, про що
повідомлено останню в письмовій формі
з надісланням копії постанови.

Таким чином, суд визнав правомірними
дії державного виконавця стосовно
утримання прибуткового податку та
несплати ОСОБА_1 грошей в розмірі 2599.54
грн. під час примусового виконання
рішення Апеляційного суду Сумської
області від 25.03.2014 року та закінчення
виконавчого провадження, а скаргу
ОСОБА_1 - безпідставною.

Вирішуючи вимоги за скаргою ОСОБА_1 суд
дійшов висновку, що скаржниця
допустила довільне тлумачення рішення
Апеляційного суду Сумської області від
25.03.2014 року, який стягнув на її користь
середній заробіток за час вимушеного
прогулу, що був визначений без
утримання прибуткового податку та
інших обов»язкових платежів. Тобто,
розмір стягнення присудженої суми
ОСОБА_1 має бути здійснений після
відрахування передбачених законом
податків і зборів.

Під час розгляду скарги суд встановив,
що скаржниця умисно не повідомила про
ухвалення 20.05.2014 року Апеляційним судом
Сумської області рішення про
виправлення помилки, згідно якого сума
стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу становила не 14939,90
грн., а 14393.90 грн.

Відповідно до ст. 385 ЦПК України скаргу
може бути подано до суду у десятиденний
строк з дня, коли особа дізналася або
повинна була дізнатися про порушення
її прав чи свобод.

Пропущений з поважних причин строк для
подання скарги може бути поновлено
судом.

З матеріалів виконавчого провадження
вбачається, що належні ОСОБА_1 кошти
були перераховані на зазначений нею
рахунок 28.05.2014 року, тобто, саме в цей
день має починатися перебіг строку на
оскарження дій державного виконавця в
частині незгоди скаржниці із сумою
стягнень та щодо закриття виконавчого
провадження.

Питання про поновлення пропущеного
процесуального строку скаржницею не
порушувалося.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про
державну виконавчу службу» дії або
бездіяльність державного виконавця
можуть бути оскаржені до вищестоящої
посадової особи або до суду у порядку,
встановленому законом.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про
виконавче провадження» рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця можуть бути оскаржені в
порядку, встановленому цим Законом, а
відповідно до ч.1 ст.12 цього Закону
сторони виконавчого провадження мають
право оскаржувати рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця з
питань виконавчого провадження у
порядку, встановленому цим Законом.

У відповідності із ст.6 Конституції
України органи законодавчої,
виконавчої та судової влади здійснюють
свої повноваження у встановлених цією
Конституцією межах і відповідно до
законів України. Органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, що регламентовано ст.19
Конституції України.

Згідно ст.2 Конституції України
визнано, що найвищою соціальною
цінністю в Україні є людина, її права і
свободи та їх гарантії визначають
зміст та спрямованість діяльності
держави, а їх утвердження і
забезпечення є головним обов'язком
держави.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
доводи скаржниці не ґрунтуються на
приписах закону і спростовані
встановленими по справі доказами.

Інших доказів, які б спростували
висновку сиди, надано не було.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
Законами України «Про державну
виконавчу службу», «Про виконавче
провадження», ст.ст. 6, 10, 11, 59-61, 384 - 387 ЦПК
України, суд

ухвалив:

В задоволенні скарги ОСОБА_1,
заінтересовані особи: відділ державної
в виконавчої служби Охтирського
міськрайонного управління юстиції
Сумської області, Комунальне
підприємство «Благоустрій» Охтирської
міської ради на незаконні дії
державного виконавця - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Сумської області
через Охтирський міськрайонний суд
Сумської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 5 днів з
дня її проголошення, а особами, які не
були присутніми на її проголошенні - в
цей же строк з часу отримання її копії.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області
О.О. КОВАЛЬОВА

Повний текст рішення виготовлений
22.08.2014 року.