Справа № 452/2198/14-ц
УХВАЛА

судового засідання

08 серпня 2014 року

м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд
Львівської області

у
складі: головуючого - судді Галина В.П.,

при
секретарі Задорожній В.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м.Самборі
скаргу ОСОБА_1 на постанови про
закінчення виконавчого провадження
від 11.12.2013 року та 12.12.2013 р., -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на
постанови про закінчення виконавчого
провадження від 11.12.2013 р. та 12.12.2013 р.
Свої вимоги мотивує тим, що 11.12.2013 року
постановою головного державного
виконавця Партики С.І. ВДВС
Самбірського МРУЮ Львівської області
було закінчено виконавче провадження
стягувача ОСОБА_2 до боржника ОСОБА_3
Аналогічна постанова була винесена
12.12.2013 р. з тим же змістом тільки іншої
серії і номером на іншого стягувача
ОСОБА_1

На підставі скарги від 11.12.2013 р., яку
ОСОБА_1 особисто відвіз до Головного
управління юстиції по Львівській
області Багряку А.С., і головний
державний виконавець Партика С.І. це
бачив, на його думку, останній
приїхавши у м. Самбір нашвидкуруч
набрав текст і виклав на папір цього ж
дня стягувачу ОСОБА_2 12.12.2013 р., та йому,
ОСОБА_1 постанови про закінчення
виконавчих проваджень, які надіслав.

16.12.2013 р. стягувач ОСОБА_2 оскаржила
постанову до Головного Управління
Юстиції у Львівській області Багряку
А.С., яку відправила рекомендованим
листом.

20.12.2013 р. стягувач ОСОБА_1 відправив
рекомендованим листом скаргу на
постанову від 12.12.2013 р. до відомства
Багряка А.С.

Він та ОСОБА_2 вважають, що постанови
про закінчення виконавчих проваджень
були винесені неправомірно та й дії
головного державного виконавця під час
виконавчих дій порушувались.

В постановах головний державний
виконавець Партика С.І. правильно
зазначив все згідно виконавчого листа,
а далі пише, що встановлено: Рішення
Самбірського міськрайонного суду
згідно актів державного
виконавця…виконано частково, а саме в
частині знесення огорожі та зрізання
саджанців, як було написано в такому
рішенні, що скасоване частково.
Скаржник зазначає, що це є головною
помилкою державного виконавця Партики
С.І. та начальника відділу Ханас І.І.,
яка перевіряє і затверджує
неупереджені за змістом викладені
постанови чи інші документи.

Як зазначає скаржник ОСОБА_1, рішення
Самбірського міськрайонного суду було
постановлене за змістом таким же, як
написано Партикою С.І. в постанові:
позов задовольнити частково із
знесенням огорожі і зрізанням дерев,
але без знесення сараю.

Самбірський ВДВС не дав можливості
скаржнику і громаді самостійно зрізати
ряд дерев на дорозі на ширині 6 м. від
меж ОСОБА_7 та не дав можливості знести
огорожу, яка підлягає

знесенню від вул. Л.Українки вздовж
спірної дороги до початку сараю. Згідно
даних Воютицької сільської ради, перед
сараєм стовпчик повинен стояти від
межі ОСОБА_8 20 м. (законна ширина ділянки
ОСОБА_3). Там є в дійсності 22,25 м., як
пояснив свідок спеціаліст архітектури
ОСОБА_9

За поданою апеляцією рішення
Самбірського міськрайонного суду було
скасовано і постановлено нове, де
повністю задоволені позовні вимоги, а
не частково.

Як зазначено у рішенні Львівського
апеляційного суду і у виконавчому
листі: знести огорожу. Тобто ту, яка
незаконно стоїть не на земельній
ділянці ОСОБА_3, а на дорозі. Знести ті
дерева, які ростуть на дорозі, а не на її
земельній ділянці. Знести частину
сараю, яка стоїть на дорозі (відстань до
межі дороги 1 м), а це означає, що 0,95 м +2,25
м +1 м. до межі і це значить що треба
зносити 4 м. 20 см. сараю, тоді
залишається одна стіна.

Як відомо із скарги ОСОБА_1, державному
виконавцю Партиці С.І. не сподобалось,
коли землевпорядник ОСОБА_10 показав
йому межові знаки з законної земельної
ділянки ОСОБА_3 шириною 20 м., де чітко
було видно, що потрібно і скільки
предметів необхідно зносити з дороги
загального користування
територіальних громад, що знаходиться
у комунальній власності Воютицької
сільської ради.

З постановою головного державного
виконавця скаржник не згідний. Не
виконання судового рішення тягне за
собою відповідальність. Мотиви
прийняття постанови Партикою С.І.
необґрунтовані та упереджені.
Державний виконавець обмежився
простим констатуванням відсутності
виконавців (організацій), не звертаючи
увагу, що скаржник разом із громадою
усе може зробити сам, маючи на те
можливості, які не були надані для
реалізації Партикою С.І. при виконання
виконавчого провадження. Також
державний виконавець не прийняв до
уваги заяву скаржника про готовність
останнього і надалі виконувати роботи,
зазначені у рішенні суду. На думку
скаржника, висновок державного
виконавця про закриття провадження є
поверхневий та нічим не підтверджений.

Враховуючи наведені у скарзі факти,
скаржник вважає постанову головного
державного виконавця Партики С.І. про
закінчення виконавчого провадження
неправомірною, а відтак такою, що
підлягає скасуванню, щоб продовжити
виконання рішення в повному обсязі.

Також на думку скаржника, він не
пропустив строків на оскарження
постанови, так як останню відповідь до
Головного Управління Юстиції у
Львівській області він одержав 16.07.2014
р., що направила виконавча служба м.
Києва за належністю ОСОБА_11, де одержав
відписку. За цей час він оскаржив
постанову в обласну юстицію,
Самбірський ВДВС ОСОБА_12 та ОСОБА_13
згідно підлеглості. А тому на основі
вищенаведеного просить суд скасувати
постанови головного державного
виконавця Партики І.І. як неправомірну;
зобов'язати начальника ВДВС
Самбірського МРУЮ Ханас І.І. винести
постанову про відновлення виконавчого
провадження; зобов'язати начальника
ВДВС Самбірського МРУЮ Ханас І.І.
доручити держвиконавцю виконати
рішення суду в повному обсязі та
підібрати будівельні організації в
сусідніх районах або доручити
скаржнику та доручити ВДВС
Самбірського МРУЮ виявити майно, в тому
числі майно, земельну ділянку, які
могли би бути реалізовані для покриття
витрат на виконання рішення суду.

Обгрунтовуючи свої вимоги скаржником
також подано додаток до скарги з
викладом усіх суттєвих обставин на
підтвердження вимог, наведених у
скарзі.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1
до початку розгляду справи по суті
подав клопотання, де чітко виклав всю
послідовність вчинених державними
виконавцями дій; подану скаргу
підтримав в повному обсязі, дав
аналогічні викладеним у ній пояснення,
просив скаргу задовольнити.

Представник ВДВС Самбірського МРУЮ
Ханас І.І. скаргу не визнала, вважає її
безпідставною і такою, що не підлягає
задоволенню. Постанову про закінчення
виконавчого провадження було
надіслано на адресу скаржника, він її
отримав, у виконавчої служби є
підтверджуючі дані, і у зазначений
термін він її не оскаржив. При
неодноразовому зверненні ОСОБА_1 у ВДВС
Самбірського МРУЮ, йому було

роз'яснено про право на звернення до
суду для оскарження даної постанови.
Щодо виконання рішення суду,
представник ВДВС зазначила, що вважає
його виконаним. У відповідності до ст. 75
Закону України «Про виконавче
провадження», державний виконавець
вправі виконувати рішення суду і без
участі боржника, чим і керувався
державний виконавець. По даному
виконавчому провадженні державним
виконавцем були здійснені виходи по
місцю виконання, що підтверджується
актами і частину робіт виконано: було
знесено огорожу, зрізано дерева, єдиним
невиконаним залишилось - не знесення
частини сараю. Даний сарай не знесено з
тих підстав, що державний виконавець
звертався в будівельні організації,
одні звернення залишились без
відповіді, а інші організації
відмовились від виконання даного виду
робіт.

Станом на сьогоднішній день рішення
суду частково не виконане, оскільки не
має організації, яка б згодилась на
виконання робіт по знесенню будівлі.
Неодноразово, коли було призначено
виконання ОСОБА_1 відмовлявся від
виконання ряду робіт, оскільки не було
забезпечено безпеки.

Суд, заслухавши пояснення скаржника,
представника ВДВС Самбірського МРУЮ,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст. 383 ЦПК України, сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Відповідно до вимог с. 387 ЦПК України за
результатами розгляду скарги суд
постановляє ухвалу. У разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи. Якщо оскаржувані
рішення, дії чи бездіяльність були
прийняті або вчинені відповідно до
закону, в межах повноважень державного
виконавця або іншої посадової особи
державної виконавчої служби і права чи
свободи заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Вирішуючи клопотання скаржника про
поновлення строку звернення до суду,
суд приходить до висновку, що причина
пропущення строку звернення до суду є
поважною, оскільки скаржник дізнавшись
про порушення своїх прав та законних
інтересів, звертався для належного
реагування у різні інстанції, що
засвідчують документи, долучені до
скарги.

Відповідно до рішення Самбірського
міськрайонного суду Львівської
області від 10.03.2010 р. по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третьої особи Воютицької
сільської ради Самбірського району,
ОСОБА_14, ОСОБА_8, ОСОБА_15, ОСОБА_7,
Самбірське управління земельних
ресурсів, Інспекція Держбудконтролю,
відділ архітектури Самбірського
району Львівської області, про
усунення перешкод у користуванні
дорогою (проїздом) загального
користування - позов задоволено
частково. Зобов'язано ОСОБА_3, яка
проживає у АДРЕСА_1 відкрити дорогу
загального користування між
господарством ОСОБА_7 АДРЕСА_2 та ОСОБА_3
АДРЕСА_1 шириною 4 м. знести самовільно
встановлену огорожу та пересадити
саджанці висаджені на ній.

Зобов'язати ОСОБА_3 не чинити перешкод в
користуванні проїздом загального
користування в с. Воютичі Самбірського
району Львівської області між
господарством ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 та
ОСОБА_3 по АДРЕСА_1.

Згідно рішення Апеляційного суду
Львівської області від 11.04.2011 року,
винесеного по цивільній справі за
апеляційними скаргами ОСОБА_1., ОСОБА_2
та ОСОБА_3 на вказане рішення
Самбірського міськрайонного суду
Львівської області від 10.03.2010 р. у
справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, треті особи - Воютицька
сільська рада Самбірського району
Львівської області, ОСОБА_14, ОСОБА_8,
ОСОБА_15, ОСОБА_7, Самбірське управління
земельних ресурсів, Інспекція
Держбудконтролю, відділ архітектури
Самбірського району Львівської
області, про усунення перешкод у
користуванні дорогою загального
користування, апеляційним судом
прийнято наступне:

Апеляційні скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Самбірського міськрайонного
суду Львівської області від 10.03.2010 року
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким: Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2
задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_3 не чинити перешкоди
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перешкоди у
користуванні дорогою - проїздом
загального користування шириною 6
(шість) метрів, який розташований між її
та ОСОБА_7 присадибними земельними
ділянками, що по АДРЕСА_1/АДРЕСА_2 шляхом
знесення: огорожі, яка загороджує
проїзд; частини самовільно збудованого
сараю та саджанців, які розташовані на
проїзді.

Як вбачається із пояснень скаржника,
кінцеве рішення Апеляційного суду
Львівської області від 11.04.2011 року не
виконане в повному обсязі, а саме - не
знесена частина самовільно
збудованого сараю. Даний факт
підтвердила і представник ВДВС
Самбірського МРУЮ.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд
приходить до висновку, що скаргу слід
задовольнити частково, виходячи з
конкретних обставин даної справи,
оскільки державним виконавцем
Партикою С.І. в ході виконання рішення
суду не вжито всіх необхідних заходів у
повній мірі, а отже рішення не виконано
в повному обсязі, тому дані постанови
державного виконавця підлягають
скасуванню.

З наведених обставин, суд приходить до
висновку, що скарга підлягає
частковому задоволенню, а в решті
скарги слід відмовити за
безпідставністю.

Керуючись ст. 383, 386, 387 ЦПК України,
Законом України «Про виконавче
провадження» суд, -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанови головного
державного виконавця Партики С.І. про
закінчення виконавчих проваджень від
11.12.2013 року та 12.12.2013 року.

Зобов'язати начальника ВДВС
Самбірського МРУЮ Ханас І.І. винести
постанову про відновлення виконавчого
провадження.

Зобов'язати начальника ВДВС
Самбірського МРУЮ Ханас І.І. доручити
державному виконавцю виконати рішення
суду в повному обсязі.

На ухвалу може бути подана апеляція до
апеляційного суду Львівської області
протягом п'яти днів з дня її оголошення.

Суддя
- підпис -

Згідно з оригіналом

Суддя
В.П.Галин