29.08.2014 Справа № 756/1354/14-ц
Провадження № 4-с/756/128/14
Ун. № 756/1354/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2014 року
Оболонський районний суд м. Києва

в складі головуючого
судді - Камбулова
Д.Г.

при секретарі:
- Сергеєвій Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Києві справу за
скаргою ОСОБА_2 на дії головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби Каращук
К.Л.

В С Т А Н О В И В:

Скаржник ОСОБА_2 звернувся до
Оболонського районного суду м. Києва з
скаргою на дії головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби Каращук К.Л. обґрунтовуючи свою
скаргу наступним.

На підставі рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 14 травня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_2 до
ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві та
Державної казначейської служби
України про стягнення моральної шкоди,
судом було видано виконавчий лист №
2/756/1635/14 про стягнення з Державного
бюджету шляхом списання з Державної
казначейської служби на користь
скаржника 500 грн. моральної шкоди.

Пред'явивши до виконання до відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби вказаний
виконавчий лист, скаржник наприкінці
липня 2014 року отримав по пошті
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження, яка була
винесена 22.07.2014 року головним державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби Каращук К.Л.

Скаржник вважає такі дії суб'єкту
оскарження незаконними, з огляду на те,
що на думку скаржника державний
виконавець повинен був відкрити
виконавче провадження та передати його
на виконання до Державної
казначейської служби України для
виконання, реквізити якої були вказані
стягувачем у заяві.

З огляду на положення Закону України
«Про виконавче провадження» скаржник
просить суд скасувати постанову
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби Каращук
К.Л. від 22.07.2014 року про відмову у
відкритті виконавчого провадження, та
зобов'язати суб'єкт оскарження
відкрити виконавче провадження.

В судове засідання скаржник не
з'явився, про місце, день і час розгляду
скарги був повідомлений судом належним
чином. Звернувся до суду з заявою, в
якій просив розгляд скарги провести за
його відсутністю.

Представник суб'єкту оскарження також
у судове засідання не з'явився.
Звернувся до суду з заявою, в якій
просив провести розгляд справи за його
відсутністю, та з врахуванням поданих
ним заперечень просив відмовити у
задоволенні скарги у повному обсязі.

Дослідивши письмові докази, суд
виходить з наступного.

Згідно ст.383 ЦПК України, сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Судом встановлено, що на підставі
рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 14 травня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до ВДВС Оболонського
РУЮ у м. Києві та Державної
казначейської служби України про
стягнення моральної шкоди, судом 04
липня 2014 року було видано виконавчий
лист № 2/756/1635/14 про стягнення з
Державного бюджету шляхом списання з
Державної казначейської служби на
користь скаржника 500 грн. моральної
шкоди. Боржником у виконавчому листі
зазначена держава.

Вказаний виконавчий лист було
пред'явлено стягувачем на виконання до
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби.

Постановою головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби Каращук К.Л. від 22.07.2014 року було
відмовлено у відкритті виконавчого
провадження.

Вказане рішення державного виконавця
було обґрунтовано тим, що постановою
Кабінетом міністрів України № 845 від
03.08.2011 року «Про затвердження порядку
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевого бюджетів, або
бюджетних установ» виконання рішення
суду про стягнення коштів з державного
бюджету повинно здійснюватись
органами Державної казначейської
служби України без участі органів
Державної виконавчої служби України.

Крім того постанова державного
виконавця містить посилання на те, що
виконавчий лист не відповідає вимогам
ст. 18 Закону України «Про виконавче
провадження».

Порядком виконання рішень про
стягнення коштів з державного та
місцевих бюджетів або боржників,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 03.08.2011 № 845
встановлено, що рішення про стягнення
коштів державного та місцевих бюджетів
або боржників виконується на підставі
виконавчих документів виключно
органами Казначейства у порядку
черговості надходження таких
документів.

Відповідно до підпунктів 1, 2
пункту 35 Порядку, Казначейство
здійснює безспірне списання коштів
державного бюджету для відшкодування:
шкоди заподіяної громадянинові
незаконними діями органів дізнання,
досудового слідства, прокуратури та
судів; шкоди, заподіяної фізичним та
юридичним особам внаслідок
незаконного прийняття рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
їх посадових осіб чи службових осіб під
час здійснення ними своїх повноважень.

Згідно з абзацом 1 пункту 36 Порядку у
разі здійснення безспірного списання
коштів державного бюджету, згідно з
пунктом 35 Порядку, стягувачі подають
документи, зазначені у пункті 6 цього
Порядку, до органу Казначейства за
місцезнаходженням органу державної
влади, внаслідок незаконно прийнятих
рішень, дій чи бездіяльності якого
заподіяно шкоду. Пунктом 6 Порядку,
зокрема, передбачено, що стягувач
надсилає органові Казначейства в
установлений зазначеним органом
спосіб: - заяву про виконання такого
рішення із зазначенням реквізитів
банківського рахунка, на який
перераховуватимуться кошти, якщо дані
реквізити не зазначені у виконавчому
документі, або даних про перерахування
коштів у готівковій формі через банки
або підприємства поштового зв'язку,
якщо зазначений рахунок відсутній;-
оригінал виконавчого документа; -
судові рішення про стягнення коштів (у
разі наявності).

Аналіз зазначеного положення дає
суду змогу зробити висновок, що
законодавець передбачив можливість
виконання рішення суду про стягнення
коштів з державного бюджету шляхом
надання стягувачем відповідних
документів безпосередньо до
відповідного органу Державного
казначейства України.

Зазначене вище свідчить про те, що
державний виконавець діяв у межах
наданих йому повноважень, та його дії
відповідали вимогам Закону, зокрема ст.
26 Закону України «Про виконавче
провадження».

З огляду на наведене, суд приймає
рішення про відмову у задоволенні
скарги ОСОБА_2 на дії головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби Каращук
К.Л., у повному обсязі вимог, заявлених
скаржником.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
18, 26 Закону України "Про виконавче
провадження", постановою Кабінетом
міністрів України № 845 від 03.08.2011 року
«Про затвердження порядку виконання
рішень про стягнення коштів державного
та місцевого бюджетів, або бюджетних
установ», ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 210, 383, 386, 387, 388
Цивільного процесуального кодексу
України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби Каращук
К.Л. - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається Апеляційному суду м. Києва
через Оболонський районний суд м. Києва
протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя:
Д.Г.Камбулов