АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Ящук Т.І., Котули Л.Г.

при секретарі: Місюра М.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Голосіївського районного суду м. Києва
від 24 квітня 2014 року

в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання права власності в порядку
спадкування.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2014 р. ОСОБА_1 звернувся у суд з
позовом до ОСОБА_2 про визнання
права власності в порядку спадкування
на 1/6 частину житлового будинку
АДРЕСА_1.

Ухвалою Голосіївського районного суду
м. Києва від 24 квітня 2014 р. подану по
справі позовну заяву повернуто ОСОБА_1
на підставі положень п.4 ч.2 ст.121, ст.115
ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на незастосування
положень Закону України «Про
забезпечення прав і свобод громадян та
правовий режим на тимчасово окупованій
території України», які підлягали
застосуванню, просить ухвалу суду
першої інстанції скасувати та
направити справу на новий розгляд до
того ж суду.

Колегія суддів, позивача та його
представника, які підтримали
апеляційну скаргу та просили її
задовольнити, вивчивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, вважає апеляційну скаргу такою,
що не підлягає задоволенню, з огляду на
таке.

Постановляючи оскаржувану ухвалу,
районний суд виходив з того, що
заявлений по справі спір виник
з-приводу нерухомого майна - житлового
будинку АДРЕСА_1, а тому відповідно до
ч.1 ст.114 ЦПК України підлягає розгляду
за місцезнаходженням зазначеного
майна.

Такі висновки районного суду колегія
суддів визнає законними й
обґрунтованими. Вони повністю
узгоджуються з вимогами
процесуального права.

Посилання апеляційної скарги про
помилкове неврахування судом положень
Закону України «Про забезпечення прав
і свобод громадян та правовий режим на
тимчасово окупованій території
України», - безпідставні.

При цьому, колегія суддів виходить з
того, що оскаржувану ухвалу судом
було постановлено 24 червня 2014р., в той
час як зазначений Закон набрав
чинності 26 червня 2014р., що унеможливило
його застосування під час вирішення
питання відкриття провадження у
справі.

Також колегія суддів враховує й зміст
положень ч.1 ст.12 згаданого Закону, у
відповідності до якого змінено
територіальну підсудність цивільних
справ, підсудних розташованим на
території Автономної Республіки Крим
та міста Севастополя судам на місцеві
загальні суди міста Києва, а обов'язок
щодо визначення підсудності по
кожній із справ покладено на
Апеляційний суд міста Києва.

З огляду на викладені обставини та
матеріали справи, у їх сукупності,
районний суд обґрунтовано прийшов до
висновку про відсутність правових
підстав до відкриття провадження у
справі.

Викладені в ухвалі висновки
відповідають обставинам справи та
долученим до справи доказам й доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Голосіївського районного суду
м. Києва від 24 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом 20 днів з моменту
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого спеціалізованого суду
з розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді:

Справа № 752/5701/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/9188/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Калініченко Л.С.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Слюсар Т.А.