Справа № 654/1983/14-ц
Провадження №2/654/733/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2014 року Голопристанський
районний суд Херсонської області в
складі:

головуючого судді Сіянко В.М.,

при секретарі Чухрай А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Гола Пристань
Херсонської області в залі суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування збитків,

ВСТАНОВИВ:

27.05.2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної шкоди,
завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,
посилаючись на те, що постановою
Голопристанського районного суду
Херсонської області від 10.12.2013 року
ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП за те, що
02.11.2013 року близько 12.30 години на 18-му
кілометрі + 100 метрів автодороги
Цюрупинськ - Гола Пристань - Скадовськ
ОСОБА_2, керуючи автомобілем ОРEL VECTRA,
реєстраційний номер НОМЕР_2, спричинив
ДТП, а саме зіткнення з автомобілем MAZDA
6, реєстраційний номер НОМЕР_1 під його
керуванням. Після оформлення цього ДТП
відповідач сплатив йому 510 гривень
франшизи, яка була передбачена у
страховому полісі відповідача. Ним за
власний рахунок була проведена оцінка
пошкоджень, спричинених автомобілю MAZDA
6 в ЗАТ «Експерт Сервіс» на суму 600
гривень. згідно звіту експерта
матеріальний збиток, спричинений
автомобілю MAZDA 6 складає 73587,96 грн. 13.05.2014
року страховою компанією «Країна» йому
було сплачено 49490 гривень в якості
відшкодування матеріальної шкоди.
Звідси розмір матеріальних збитків,
які залишилися не відшкодованими
складає 23587,96 грн. (73587,96 грн. - 49490,00 грн. -
510,00 грн.). Крім того, згідно зазначеного
звіту, втрата товарного виду
автомобілю складає 3886,84 грн. З
посиланням на ст. ст. 9, 22, 35 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», ст. ст. 22, 1166, 1187, 1188, 1194 ЦК
України просив задовольнити позов.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3 підтримав вимоги,
зазначені у позовній заяві та
наполягав на їх задоволенні, з підстав,
викладених у позові.

Відповідач у судовому засіданні
позов не визнав, надав до суду письмові
заперечення, які зводяться до
наступного. Позивач не є власником
автомобіля MAZDA 6, реєстраційний номер
НОМЕР_1, а користувався ним на підставі
довіреності, а тому не є належним
позивачем в справі про стягнення
матеріальної шкоди пошкодженням
автомобілю, оскільки пошкоджене майно
йому не належить, так як власником є
ОСОБА_4 Просив суд відмовити у
задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає позов таким, що підлягає
задоволенню частково, з наступних
підстав.

Судом встановлено, що постановою
Голопристанського районного суду
Херсонської області від 10.12.2013 року
ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП за те, що
02.11.2013 року близько 12.30 години на 18-му
кілометрі + 100 метрів автодороги
Цюрупинськ - Гола Пристань - Скадовськ
ОСОБА_2, керуючи автомобілем ОРEL VECTRA,
реєстраційний номер НОМЕР_2, спричинив
ДТП, а саме зіткнення з автомобілем MAZDA
6, реєстраційний номер НОМЕР_1 під його
керуванням.

Після оформлення цього ДТП
відповідач сплатив позивачу 510 гривень
франшизи, яка була передбачена у
страховому полісі відповідача, що
сторонами не заперечується та не
потребує доказуванню.

Згідно звіту № 444 від 25.12.2013 року
про оцінку автомобіля MAZDA 6,
реєстраційний номер НОМЕР_1 вартість
відновлювального ремонту автомобіля
складає 73587,96 грн., величина втрати
товарної вартості автомобіля складає
3886,84 грн.

13.05.2014 року страховою компанією
«Країна» позивачу було сплачено 49490
гривень в якості відшкодування
матеріальної шкоди, що сторонами не
заперечувалося та не потребує
доказуванню.

У відповідності до абзацу
третього пункту 3 частини першої статті
988, статті 1194 ЦК України, пункту 32.7
статті 32 Закону «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», пунктів 1.6, 8.6,
8.6.1, 8.6.2 Методики товарознавчої
експертизи та оцінки колісних
транспортних засобів, затвердженої
наказом Міністерства юстиції України
та Фонду державного майна України від 24
листопада 2003 року N 142/5/2092,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 24 листопада 2003 року за N 1074/8395
(далі - Методика) дає можливість дійти
таких висновків. Власник пошкодженого
внаслідок ДТП транспортного засобу має
право на відшкодування в повному
обсязі завданої йому майнової шкоди.
При цьому, якщо цивільна
відповідальність заподіювача шкоди
була застрахована, але розміру
страхового відшкодування не вистачає
для повного відшкодування завданої
майнової шкоди, у тому числі й у разі
встановлення законодавчих обмежень
щодо відшкодування шкоди страховиком,
то в такому разі майнова шкода у
вигляді втрати товарної вартості
транспортного засобу повинна бути
відшкодована винною особою в
загальному порядку. Методикою
передбачено можливість і порядок
обчислення показника втрати товарної
вартості колісного транспортного
засобу як складової загального розміру
майнової шкоди, яка завдана власнику
транспортного засобу, пошкодженого
внаслідок ДТП. Оскільки від сплати
відповідного відшкодування
законодавством звільнено страховика,
то його згідно зі статтями 1166, 1187, 1194 ЦК
України може бути стягнуто з особи, яка
завдала шкоду, тобто з відповідача.

Звідси розмір матеріальних
збитків, які залишилися не
відшкодованими позивачу та підлягають
стягненню з відповідача складає 27474,80
грн. (73587,96 грн. + 3886,84 грн. - 49490,00 грн. - 510,00
грн.).

Посилання відповідача на ту
обставину, що позивач керував
автомобілем за довіреністю, а
власником автомобіля є ОСОБА_4, яка і є
належним позивачем у справі про
відшкодування матеріальних збитків,
спричинених пошкодженням автомобіля, є
неспроможними, оскільки відповідно до
ст. 396 ЦК України особа, яка має речове
право на чуже майно, має право на захист
цього права відповідно до положень
глави 29 цього Кодексу, в тому числі - на
відшкодування завданої майнової та
моральної шкоди (ст. 386 ЦК України). При
цьому сукупність повноважень, наданих
власником позивачеві у довіреності,
вказує на наявність повноважень,
властивих володільцю.

Щодо відшкодування витрат на
проведення дослідження в сумі 600
гривень, то позов в цій частині
задоволенню не підлягає, так як згідно
з наданою позивачем квитанцією ці
послуги сплатила ОСОБА_5, яка й має
право на їх стягнення, а не позивач.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 11, 16, 22, 1166, 1188 ЦК
України, Законом України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», Правилами дорожнього руху
України, ст.ст.10, 11, 57-66, 84, 88, 209, 212, 214-215
ЦПК України, суд

В
И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування збитків задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 27474,80 грн. збитків та 274,75 грн.
судового збору, а всього 27749 (двадцять
сім тисяч сімсот сорок дев'ять) гривень
55 копійок.

У задоволенні решти - позовних
вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Херсонської області через
Голопристанський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
В. М. Сіянко