Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 серпня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючого - Дроботі В.В.,

суддів: Фазикош Г.В., Бисаги Т.Ю.

при секретарі - Чейпеш С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою публічного акціонерного
товариства комерційний банк «Надра» на
рішення Перечинського районного суду
від 06 червня 2014 року по справі,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 пред'явила до ОСОБА_2 позов про
визнання права власності на 4
транспортні засоби.

Позивачка зазначила, що нею та
відповідачем під час шлюбу за спільні
кошти придбані 11 транспортних засобів.
Посилаючись на те, що вона вправі
ініціювати питання поділу спільного
майна незалежно від розірвання шлюбу
позивачка просила визнати за нею право
власності на малолітражний фургон
«Мерседес-бенц», сідлові тягачі
«Вольво» та «Мерседес-бенц», а також
бортовий напівпричіп «КRONE».

Рішенням суду позов задоволено.

В апеляційній скарзі банк просить
рішення скасувати, ухваливши нове про
відмову у позові. Вказує на те, що він
судом до участі у справі залучений не
був, хоча рішення впливає на його
інтереси. Окрім того, суд неправильно
застосував матеріальний закон.

Колегія суддів вважає, що скарга
підлягає до задоволення з таких
підстав.

Даними Єдиного державного реєстру
виконавчих проваджень стверджено, що
на виконанні відділу державної
виконавчої служби Перечинського
районного управління юстиції з 28 січня
2013 року знаходяться виконавчий лист,
згідно якого з ОСОБА_2, тобто
відповідача у даній справі, на користь
апелянта належить стягнути 523489,87 грн.
боргу за одним кредитним договором та
493591,54 грн. боргу за іншим кредитним
договором.

Постановою ВДВС від 20 лютого 2013 року на
майно боржника ОСОБА_2 було накладено
арешт та оголошено заборону на його
відчуження.

Отже, ПАТ КБ «Надра» є особою, на
інтереси та право якого, впливає
рішення суду, що оскаржується.

Незалученням апелянта до участі у
справі суд допустив порушення норм
процесуального права, яке призвело до
неправильного вирішення справи.

В порушення вимог ст.61 СК України суд не
встановив яке саме майно, окрім 11
транспортних засобів, подружжя ОСОБА_1
придбало під час шлюбу, його дійсну
вартість та розмір частки позивачки у
спільній масі майна.

В порушення вимог ч.2 ст.73 СК України суд
не перевірив та не з'ясував чи були
кредитні договори № 2007(978-МК/92 та
2008/978/МК/04, за якими з ОСОБА_2 стягнуто 1 017
081 грн. заборгованості укладені в
інтересах сім'ї та чи були ці гроші
використані на її потреби.

Оспорюваним рішенням суд фактично
провів не поділ спільного майна в
натурі, а виділ його частини одному з
подружжя, який як спосіб вирішення
майнового спору подружжя законом не
передбачений.

Чинне сімейне законодавство України,
зокрема ст.ст.69,71 СК України
передбачають право подружжя на поділ
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності. Таке права
реалізується присудженням судом
неподільних речей кожному з подружжя.

З рішення, яке оспорюється, видно, що
відповідачу жодне майно не присуджено,
а доля 7 транспортних засобів
залишалась невідомою.

При наявності цих порушень норм
матеріального і процесуального права
рішення суду першої інстанції
відповідно до положень п.4 ч.1 та ч.3 ст.309
ЦПК України підлягає до скасування з
ухваленням нового рішення про відмову
у позові.

Керуючись ст.ст. 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Перечинського районного суду
від 06 червня 2014 року скасувати,
ухваливши нове, яким у вимогах ОСОБА_1
про визнання за нею права власності на
чотири транспортні засоби - відмовити.

Рішення набирає законної сили після
його проголошення, але може бути
оскаржено протягом 20 днів
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області В.В.
Дроботя