Ухвала

іменем україни

13 серпня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Висоцької В.С.,

суддів: Кафідової О.В.,
Парінової І.К.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
Цюрупинської районної державної
адміністрації Херсонської області про
визнання права на спадкове майно та за
позовом третіх осіб, які заявляють
самостійні вимоги, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 до Цюрупинської районної
державної адміністрації Херсонської
області, ОСОБА_3 про визнання недійсним
розпорядження, визнання права
користування та зобов'язання вчинити
дії, за касаційною скаргою ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 на рішення
Цюрупинського районного суду
Херсонської області від 10 червня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Херсонської області від 12 грудня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2012 року ОСОБА_3 звернулася до
суду із указаним позовом, в
обґрунтування якого зазначила, що її
чоловіком ОСОБА_7 за життя, 11 серпня 2005
року, був укладений договір оренди
земельної ділянки площею 69,69, яка
розташована за межами населеного
пункту, призначеної для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, строком на 25 років.
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7 помер, однак
зазначеним договором у разі смерті
орендаря передбачено перехід права
оренди землі до спадкоємців.

Вважає, що прийняла спадщину після
померлого ОСОБА_7, оскільки на день його
смерті проживала разом із ним, та
звернулася до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини. Також з
метою оформлення переходу права оренди
земельної ділянки вона 23 грудня 2011
року звернулася до Цюрупинської
районної державної адміністрації,
однак остання відмовила їй у
переоформленні договору оренди землі
та видала розпорядження від 29 грудня 2011
року «Про припинення договору оренди
землі».

Просила визнати за нею, як спадкоємицею
після смерті ОСОБА_7 право користування
земельною ділянкою для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, площею 69,69 га, що
знаходиться на території Тарасівської
сільської ради Цюрупинського району
Херсонської області, на правах оренди з
оплатою орендної плати на рівні,
визначеному договором оренди,
укладеним строком на 25 років.

У грудні 2012 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
звернулися до суду із указаним позовом,
в обґрунтування якого зазначили, що
вони є спадкоємцями померлого ОСОБА_7
Після смерті останнього вони
звернулися до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини, однак не
отримали свідоцтва про право на
спадщину, оскільки між сторонами існує
спір щодо розміру часток у спадковому
майні.

Посилаючись на умови договору оренди
земельної ділянки від 11 серпня
2005 року, просили визнати недійсним
розпорядження Цюрупинської районної
державної адміністрації від 29 грудня
2011 року «Про припинення договору
оренди земельної ділянки», визнати за
ними в рівних частках право
користування на правах оренди
земельною ділянкою та зобов'язати
Цюрупинську району державну
адміністрацію внести зміни до умов
договору оренди землі, зазначивши їх
сторонами договору, як спадкоємців
після смерті ОСОБА_7

Рішенням Цюрупинського районного суду
Херсонської області від 10 червня 2013
року в задоволенні позовів відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Херсонської
області від 12 грудня 2013 року
рішення суду першої інстанції в
частині відмови у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
визнання недійсним розпорядження від 29
грудня 2011 року скасовано, провадження в
цій частині закрито.

В іншій частині рішення районного суду
залишено без змін.

У касаційній скарзі заявники просять
скасувати рішення Цюрупинського
районного суду Херсонської області від
10 червня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Херсонської області від 12 грудня
2013 року, ухвалити нове рішення, яким
заявлений ними позов задовольнити в
повному обсязі, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального та порушення норм
процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи,
доводи касаційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню частково з
таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Судами встановлено, що 11 серпня 2005 року
між Цюрупинською районною державною
адміністрацією та ОСОБА_7 укладено
договір оренди земельної ділянки
сільськогосподарського призначення із
земель резервного фонду Тарасівської
сільської ради терміном на 25 років для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7 помер. Після
його смерті ОСОБА_3 звернулася до
Цюрупинської районної державної
адміністрації із заявою про
переоформлення на неї договору оренди
земельної ділянки від 11 серпня 2005 року
на умовах, визначених із ОСОБА_7

03 листопада 2011 року голова
Тарасівської сільської ради звернувся
до Цюрупинської районної державної
адміністрації із заявою про розірвання
або переоформлення договору оренди
землі у зв'язку зі смертю орендаря.

29 грудня 2011 року головою Цюрупинської
районної державної адміністрації
винесено розпорядження «Про
припинення договору оренди земельної
ділянки» та вказану земельну ділянку
передано до земель запасу Тарасівської
сільської ради.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 20
листопада 2013 року визнано протиправним
та скасовано розпорядження
Цюрупинської районної державної
адміністрації від 29 грудня 2011 року.

Також судами встановлено, що ОСОБА_3 -
дружина померлого, ОСОБА_4, ОСОБА_6 - діти
померлого та ОСОБА_5 - мати у
встановлений законом строк звернулися
до нотаріальної контори із заявами про
прийняття спадщини, тобто прийняли
спадщину після померлого ОСОБА_7, однак
не змогли її оформити через наявність
спору між ними.

Закриваючи провадження у справі в
частині позовних вимог ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсним
розпорядження від 29 грудня 2011 року, суд
апеляційної інстанції правильно
виходив з того, що вже існує рішення
суду, яке набрало законної сили, з
приводу спору між тими ж самими
сторонами, про той самий предмет і з тих
самих підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився й суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що сторонами не доведено належними
доказами, що вони використовували
земельну ділянку, надану ОСОБА_7 на
підставі договору оренди від 11
серпня 2005 року, спільно з орендарем для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
згідно з умовами договору.

Крім того, позовні вимоги ОСОБА_4
визнали передчасними, оскільки
останній після смерті батька не
звертався до Цюрупинської районної
державної адміністрації із заявою про
укладення з ним договору оренди
спірної земельної ділянки.

Проте повністю з такими висновками
судів попередніх інстанцій погодитись
не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
оренду землі» право на оренду
земельної ділянки переходить після
смерті фізичної особи - орендаря, якщо
інше не передбачено договором оренди
до спадкоємців, а в разі їх відмови чи
відсутності таких спадкоємців - до
осіб, які використовували цю земельну
ділянку разом із орендарем і виявили
бажання стати орендарями в разі, якщо
це не суперечить вимогам Земельного
кодексу України та цього Закону.

Згідно з ч. 2 ст. 38 договору оренди землі
від 11 серпня 2005 року, укладеного між
ОСОБА_7 та Цюрупинською районною
державною адміністрацією, право на
орендовану земельну ділянку у разі
смерті фізичної особи - орендаря,
засудження або обмеження її
дієздатності за рішенням суду
переходить до спадкоємців або інших
осіб, які використовують цю земельну
ділянку разом із орендарем.

Надаючи пріоритет умовам договору
оренди землі від 11 серпня 2005 року,
укладеного між ОСОБА_7 та Цюрупинською
районною державною адміністрацією, та
відмовляючи у задоволенні позовних
вимог з підстав недоведеності
позивачами використання спірної
земельної ділянки спільно з орендарем
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
суди не з'ясували, ким
використовувалася та оброблялася
спірна земельна ділянка у період з
ІНФОРМАЦІЯ_1 року (день смерті орендаря)
по 29 грудня 2011 року (винесення
розпорядження «Про припинення
договору оренди земельної ділянки»),
тобто суди не встановили фактичних
обставини справи та дійшли
передчасного висновку про відмову у
задоволенні зазначених позовних вимог.

Враховуючи, що фактичні обставини, які
мають значення для правильного
вирішення справи, судами не
встановлені, судові рішення не
відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України
щодо законності й обґрунтованості,
зазначені вище порушення призвели до
неправильного вирішення спору, що в
силу ст. 338 ЦПК України є підставою для
їх скасування із передачею справи на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
задовольнити частково.

Рішення Цюрупинського районного суду
Херсонської області від 10 червня
2013 року у не скасованій після
апеляційного перегляду частині та
ухвалу апеляційного суду Херсонської
області від 12 грудня 2013 року в частині
залишення без змін рішення районного
суду скасувати, справу в цій частині
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

В іншій частині ухвалу апеляційного
суду Херсонської області від 12
грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.С.
Висоцька

Судді:

О.В. Кафідова

І.К. Парінова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська