Єдиний унікальний номер 205/3447/14-ц
№ 2/205/2791/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
районний суд м. Дніпропетровська у
головуючої судді Шавули В.С.
секретарі Давиденко Я.Є.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом заступника
Дніпропетровського прокурора з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері в інтересах держави в
особі Міністерства інфраструктури
України в особі 19 окремого мостового
загону Державної спеціальної служби
транспорту, 26 об'єднаного загону
Державної спеціальної служби
транспорту до ОСОБА_1 про відшкодування
24 квітня 2014 року заступник
Дніпропетровського прокурора з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері в інтересах держави в
особі Міністерства інфраструктури
України в особі 19 окремого мостового
загону Державної спеціальної служби
транспорту, 26 об'єднаного загону
Державної спеціальної служби
транспорту звернувся до Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська з
позовом до ОСОБА_1 про відшкодування
В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що 29 липня 2010 року ОСОБА_1 було
зараховано до списків особового складу
кафедри та присвоєно звання «рядовий»
та призначено на посаду курсанта.
13 травня 2012 року між Міністерством
транспорту та зв'язку України в особі
Державної спеціальної служби
транспорту та ОСОБА_1 було укладено
контракт про проходження військової
служби на посадах курсантів на 4 роки.
21 серпня 2013 року на підставі наказу
ректора Дніпропетровського
університету залізничного транспорту
курсанта ОСОБА_1 було відраховано з
недисциплінованість. Вищевказаний
контракт 21.08.2013 року було достроково
розірвано, на підставі чого ОСОБА_1 того
ж дня відраховано з кафедри військової
Отже, кафедрою військової підготовки
спеціалістів Державної спеціальної
служби транспорту були понесені
фактичні витрати, пов'язані з
утриманням відповідача починаючи з дня
його зарахування і по день його
виключення із списків особового складу
частини, які складаються з:
- витрат на грошове забезпечення
курсанта - 4 596,51 грн.;
- витрат на продовольче
забезпечення курсанта - 6 730,04 грн.;
- витрат на речове забезпечення
курсанта - 1 253,02 грн.
З розрахунками коштів пов'язаних із
утриманням, відповідач був
Враховуючи вищевикладене позивач
просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь
26 об'єднаного загону Державної
спеціальної служби транспорту
фактичні витрати, пов'язані з його
грошовим забезпеченням у вищому
навчальному закладі в сумі 4 596,51 грн.;
стягнути з ОСОБА_1 на користь 19 окремого
мостового загону Державної
спеціальної служби транспорту
фактичні витрати, пов'язані з його
продовольчим забезпеченням у вищому
навчальному закладі в сумі 6 730,04 грн.
Позивач в особі свого
представника за довіреністю -
Сергеєвої Г.О., в судове засідання не
з'явився. Про день, час та місце
судового засідання повідомлявся
належним чином. До суду представником
надано письмову заяву, в якій вона
просить справу розглядати без своєї
участі. Позовні вимоги підтримує та
просить задовольнити в повному обсязі.
Про ухвалення заочного рішення не
Відповідач в судове засідання не
з'явився. Про день, час та місце
судового засідання повідомлявся у
встановленому законом порядку. Про
причини своєї неявки у судове
засідання не повідомив, письмових заяв
про розгляд справи за своєю
відсутністю до суду не надходило.
Згідно ст.224 ЦПК України, у разі неявки в
судове засідання відповідача, який
належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного запису
не здійснюється.

За ст.11 ЦПК України, суд розглядає
цивільні справи не інакше за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до ЦПК України, в
межах заявлених позовних ними вимог та
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.59 ЦПК України, обставини
справи, які законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання та на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
права або майнового права та інтересу.

У відповідності до ст..121 Конституції
України, прокуратура України становить
єдину систему, на яку покладаються:

1) підтримання державного
обвинувачення в суді;

2) представництво інтересів
громадянина або держави в суді у
випадках, визначених законом;

3) нагляд за додержанням законів
органами, які проводять
оперативно-розшукову діяльність,
дізнання, досудове слідство;

4) нагляд за додержанням законів при
виконанні судових рішень у
кримінальних справах, а також при
застосуванні інших заходів
примусового характеру, пов'язаних з
обмеженням особистої свободи громадян;

5) нагляд за додержанням прав і свобод
людини і громадянина, додержанням
законів з цих питань органами
виконавчої влади, органами місцевого
самоврядування, їх посадовими і
службовими особами.

Відповідно до ст..36-1 Закону
України «Про прокуратуру»,
представництво прокуратурою інтересів
громадянина або держави в суді полягає
у здійсненні прокурорами від імені
держави процесуальних та інших дій,
спрямованих на захист у суді інтересів
громадянина або держави у випадках,
передбачених законом.

Підставою представництва в суді
інтересів держави є наявність порушень
або загрози порушень інтересів
держави.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
надані і добуті докази, суд вважає
позовні вимоги такими, що підлягають
задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі
наказу ректора Дніпропетровського
національного університету
залізничного транспорту №455 від 29.07.2010
року, ОСОБА_1 було зараховано на 1 курс
кафедри військової підготовки
спеціалістів Держспецтрансслужби
денної форми навчання на програмою
підготовки на посади осіб офіцерського
складу. З 30 липня 2010 року його було
зараховано до списків особового складу
кафедри військової підготовки
спеціалістів Державної спеціальної
служби транспорту, на всі види
забезпечення, присвоєно звання
«рядовий» та призначено на посаду
курсантів (а.с.6).

13 травня 2012 року між ОСОБА_1 та
Міністерством транспорту та зв'язку
України в особі начальника кафедри
військової підготовки спеціалістів
Держспецтрансслужби
Дніпропетровського національного
університету залізничного транспорту
полковника Радкевича А.В., було
укладено контракт про проходження
військової служби (навчання) у
військовому навчальному підрозділі
вищого навчального закладу, строком на
4 роки (а.с.7).

Наказом ректора Дніпропетровського
національного університету
залізничного транспорту ім..академіка
В.Лазаряна №781 ст від 21.08.2013 року, ОСОБА_1
відраховано з університету (а.с.9).

На підставі вищевказаного наказу
ректора, наказом Державної спеціальної
служби транспорту №182 від 21.08.2013 року,
солдата ОСОБА_1 звільнено з військової
служби в запас ЗС України. Також, його
виключено із списків особового складу
кафедри військової підготовки.
Виключено з грошового забезпечення з 01
вересня 2013 року (а.с.8).

Витрати пов'язані із грошовим,
продовольчим та речовим забезпеченням
ОСОБА_1 під час навчання становлять
суму 12 579,57 грн., з якої:

- витрати на грошове забезпечення
курсанта - 4 596,51 грн.;

- витрати на продовольче
забезпечення курсанта - 6 730,04 грн.;

- витрати на речове забезпечення
курсанта - 1 253,02 грн. (а.с.10,11,12).

Із розрахунками витрат відповідач був
ознайомлений, про що свідчить його
власноручний підпис на довідках (10,11,12).

Відповідно до п.1,2 ст..2 Закону України
«Про військовий обов'язок і військову
службу» №2232-ХІІ від 25.03.1992 року,
військова служба є державною службою
особливого характеру,

яка полягає у професійній діяльності
придатних до неї за станом здоров'я і
віком громадян України, пов'язаній
із захистом Вітчизни. Час
проходження військової служби
зараховується громадянам України до
їх страхового стажу, стажу роботи,
стажу роботи за спеціальністю, а також
до стажу державної служби. Порядок
проходження громадянами України
військової служби, їх права та
обов'язки визначаються цим Законом,
відповідними положеннями про
проходження військової служби
громадянами України, які
затверджуються Президентом України, та
іншими нормативно-правовими актами.

Згідно п.4 ст..2 Закону України «Про
військовий обов'язок і військову
службу» №2232-ХІІ від 25.03.1992 року, видом
військової служби є військова служба
(навчання) курсантів вищих військових
навчальних закладів, а також вищих
навчальних закладів, які мають у
своєму складі військові інститути,
факультети військової підготовки,
кафедри військової підготовки,
відділення військової підготовки (далі
- вищі військові навчальні заклади та
військові навчальні підрозділи вищих
навчальних закладів).

У відповідності до ст..55 Закону України
«Про вищу освіту», особи, які
навчаються у вищих навчальних
закладах, зобов'язані: додержуватися
законів, статуту та правил
внутрішнього розпорядку вищого
навчального закладу;виконувати графік
навчального процесу та вимоги
навчального плану.

Відповідно до п.12 ч. ІІІ Положення про
кафедру військової підготовки
спеціалістів Державної спеціальної
служби транспорту Дніпропетровського
національного університету
залізничного транспорту імені
академіка В.Лазаряна, затвердженого
наказом Міністерства освіти і науки
України, Міністерства оборони України
від 12.05.2014 року №577/309, курсанти, що
навчаються на КВПс
Держспецтрансслужби за програмами
підготовки військових фахівців для
проходження військової служби за
контрактом та студенти, які проходять
військову підготовку за програмою
офіцерів запасу, крім обов'язків,
передбачених ст..55 Закону України «Про
вищу освіту», зобов'язані
додержуватись умов контракту та правил
внутрішнього розпорядку КВПс
Держспецтрансслужби; сумлінно вивчати
військову справу, наполегливо
оволодівати командирськими,
методичними та практичними навичками
за встановленою військовою
(військово-обліковою) спеціальністю;
відвідувати всі заняття з військової
підготовки, у встановлені терміни
складати заліки та екзамени, які
передбачені програмою військової
підготовки, брати участь у заходах, що
проводяться кафедрою; дотримуватись на
заняттях з військової підготовки вимог
Статутів Збройних Сил України і
розпорядку дня кафедри; прибувати на
заняття з військової підготовки охайно
одягненими у форму, що визначається
начальником КВПс Держспецтрансслужби,
мати акуратну зачіску; та ін.

Згідно п.7,8 ч. VІ Положення про кафедру
військової підготовки спеціалістів
Державної спеціальної служби
транспорту Дніпропетровського
національного університету
залізничного транспорту імені
академіка В.Лазаряна, затвердженого
наказом Міністерства освіти і науки
України, Міністерства оборони України
від 12.05.2014 року №577/309, фінансування
кафедри здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету та коштів,
отриманих за надання відповідних
освітніх послуг передбачених
законодавством. З метою забезпечення
функціонування кафедри, Адміністрація
Державної спеціальної служби
транспорту України здійснює
фінансування видатків на утримання
військовослужбовців та працівників,
призначених на штатні посади кафедри
військової підготовки, включаючи види
натурального постачання
(продовольством, речовим майном,
військово-проїзними документами,
санаторно-курортним лікуванням та
ін..видами постачання).

Відповідно до п.10 ст. 25 Закону України
«Про військовий обов'язок і військову
службу» №2232-ХІІ від 25.03.1992 року,
курсанти в разі дострокового
розірвання контракту через небажання
продовжувати навчання або через
недисциплінованість та в разі відмови
від подальшого проходження
військової служби на посадах осіб
офіцерського складу після закінчення
вищого навчального закладу, а також
особи офіцерського складу, які
звільняються з військової служби
протягом п'яти років після закінчення
вищого військового навчального
закладу або військового навчального
підрозділу вищого навчального
закладу відповідно до пунктів "е", "є",
"ж", "і", "и" частини шостої статті 26 цього
Закону, відшкодовують Міністерству
оборони України та іншим центральним
органам виконавчої влади, яким
підпорядковані ці навчальні заклади,
витрати, пов'язані з їх утриманням у
вищому навчальному закладі, відповідно
до порядку і умов, встановлених
Кабінетом Міністрів України. У разі
відмови від добровільного
відшкодування витрат таке
відшкодування здійснюється у судовому
порядку.

Згідно п.2.3. порядку розрахунку витрат,
пов'язаних з утриманням курсантів у
вищих навчальних закладах
затвердженого Наказом Міністерства
оборони України, Міністерства фінансів
України, Міністерства внутрішніх справ
України, Міністерства транспорту та
зв'язку України, Адміністрації
Державної прикордонної служби України,
Управління державної охорони України,
Служби безпеки України 16.07.2007 N
419/831/240/605/537/219/534, разі дострокового
розірвання контракту відповідні
служби (підрозділи) забезпечення
навчального процесу здійснюють
остаточний розрахунок фактичних
витрат за відповідними видами
забезпечення, складають
довідки-розрахунки та подають їх до
кадрового підрозділу ВНЗ. Період
навчання, за який здійснюється
відшкодування витрат, пов'язаних з
утриманням, визначається з дня
зарахування по день виключення
курсанта зі списків особового складу
ВНЗ. У наказі про звільнення курсанта
сума відшкодування відображається
узагальнено та вноситься до книги
обліку нестач ВНЗ.

За п.2.1. порядку розрахунку витрат,
пов'язаних з утриманням курсантів у
вищих навчальних закладах
затвердженого Наказом Міністерства
оборони України, Міністерства фінансів
України, Міністерства внутрішніх справ
України, Міністерства транспорту та
зв'язку України, Адміністрації
Державної прикордонної служби України,
Управління державної охорони України,
Служби безпеки України 16.07.2007 N
419/831/240/605/537/219/534, відшкодування
здійснюється в розмірі фактичних
витрат, пов'язаних з утриманням
курсантів у ВНЗ, а саме витрат на:
грошове забезпечення; продовольче
забезпечення; речове забезпечення;
медичне забезпечення; перевезення до
місця проведення щорічної основної
та канікулярної відпустки та назад;
оплату комунальних послуг та спожитих
енергоносіїв.

Так, згідно п.3,6 порядку відшкодування
курсантами та особами офіцерського
складу витрат, пов'язаних з їх
утриманням у вищих навчальних
закладах, затвердженого постановою КМУ
№964 від 12.07.2006 року, відшкодування
здійснюється у розмірі фактичних
витрат, пов'язаних з: грошовим,
продовольчим, речовим, медичним
забезпеченням. витрати
відшкодовуються у розмірі різниці сум
витрат з утримання курсантів і
витрат з утримання
військовослужбовців строкової служби
за відповідною військово-обліковою
спеціальністю: курсантами, які
навчалися менше встановлених
законодавством строків строкової
військової служби, - за весь період
навчання.

Як вбачається із матеріалів справи,
відповідач був звільнений з військової
служби відповідно до п. «и» ч.6 ст. 26
Закону України «Про військову службу»,
а саме: за у зв'язку із систематичним
невиконанням умов контракту
військовослужбовцем.

Оскільки, відповідно до п. 7
вищезазначеного контракту, він набирає
чинності з моменту його підписання, а
саме з 13 травня 2012 року, тому стягненню
з відповідача витрат, пов'язаних з
навчанням підлягають витрати, які
нараховані за період 3 років 22 дів,
починаючи з 13.05.2012 року.

Таким чином, аналізуючи в сукупності
наявні по справі докази, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги позивача є
обґрунтованими, законними, в повному
обсязі доведеними з його боку, а тому
підлягають задоволенню, внаслідок чого
слід стягнути з ОСОБА_1 на користь 26
об'єднаного загону Державної
спеціальної служби транспорту
фактичні витрати, пов'язані з грошовим
забезпеченням у вищому навчальному
закладі в сумі 4 596,51 грн., а також на
користь 19 окремого мостового загону
Державної спеціальної служби
транспорту фактичні витрати, пов'язані
з продовольчим забезпеченням у вищому
навчальному закладі в сумі 6 730,04 грн.

Крім того, згідно статті 88 ЦПК України,
позивач від сплати судового збору
звільнений, позовні вимоги задоволені,
тому з відповідача належить стягнути
на користь держави судовий збір в сумі
243,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись
Законом України «Про військовий
обов'язок і військову службу» №2232-ХІІ
від 25.03.1992 року, положенням про кафедру
військової підготовки спеціалістів
Державної спеціальної служби
транспорту Дніпропетровського
національного університету
залізничного транспорту імені
академіка В.Лазаряна, затвердженого
наказом Міністерства освіти і науки
України, Міністерства оборони України
від 12.05.2014 року №577/309 Законом України
«Про освіту», порядком розрахунку
витрат, пов'язаних з утриманням
курсантів у вищих навчальних закладах
затвердженого Наказом Міністерства
оборони України, Міністерства фінансів
України, Міністерства внутрішніх справ
України, Міністерства транспорту та
зв'язку України, Адміністрації
Державної прикордонної служби України,
Управління державної охорони України,
Служби безпеки України 16.07.2007 N
419/831/240/605/537/219/534, порядком відшкодування
курсантами та особами офіцерського
складу витрат, пов'язаних з їх
утриманням у вищих навчальних
закладах, затвердженого постановою КМУ
№964 від 12.07.2006 року, Законом України
«Про вищу освіту», 10, 11, 60, 61, 63, 88, 197, 209, 212,
213-215, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги заступника
Дніпропетровського прокурора з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері в інтересах держави в
особі Міністерства інфраструктури
України в особі 19 окремого мостового
загону Державної спеціальної служби
транспорту, 26 об'єднаного загону
Державної спеціальної служби
транспорту до ОСОБА_1 про відшкодування
витрат - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІПН:НОМЕР_1, на
користь 26 об'єднаного загону Державної
спеціальної служби транспорту (р/р №
8917, МФО 805012) фактичні витрати,
пов'язані з грошовим забезпеченням у
вищому навчальному закладі в сумі 4 596,51
грн. (чотири тисячі п'ятсот дев'яносто
шість грн.. 51 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1, ІПН:НОМЕР_1, на
користь 19 окремого мостового загону
Державної спеціальної служби
транспорту (р/р №0946, МФО 805012)
фактичні витрати, пов'язані з
продовольчим забезпеченням у вищому
навчальному закладі в сумі 6 730,04 грн.
(шість тисяч сімсот тридцять грн.. 04
коп.).

Стягнути з ОСОБА_1, ІПН:НОМЕР_1, на
користь держави судовий збір в сумі 243,60
грн. (двісті сорок три грн.. 60 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо скаргу про
апеляційне оскарження не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Суддя
В.С. Шавула