Справа № 191/3229/14-ц
Провадження № 2/191/1307/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2014 року
м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Гречко Ю.В.

при
секретарі - Борисовій О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Синельникове
Дніпропетровської області цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності на
? частину спільно нажитого майна,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з
позовною заявою, обґрунтовуючи свої
позовні вимоги тим, що з відповідачем
вона перебувала у зареєстрованому
шлюбі з 12 червня 1993 року, рішенням суду
від 13 травня 2011 року шлюб розірвано. Від
шлюбу сторони мають двох синів: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. За
час шлюбу сторони придбали житловий
будинок, розташований за адресою:
АДРЕСА_1. Рішенням суду від 26 лютого 2014
року будинок між сторонами був
поділений кожному по ? його частині.
Також за час шлюбу рішенням
Синельниківської районної ради №185-р
від 24 квітня 2002 року відповідачу була
передана земельна ділянка для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва площею 6,480 га, розташована
на території Миролюбівської сільської
ради Синельниківського району
Дніпропетровської області, що
підтверджується Державним актом на
право приватної власності на землю.
Вважає, що зазначена земельна ділянка
також є обєктом права спільної
сумісної подружжя згідно з вимогами
ст.ст.60, 61, 63, 69, 70 СК України, у зв'язку з
чим просить суд визнати за нею право
власності на ? частину вищезазначеної
земельної ділянки.

У судовому засіданні позивачка позовні
вимоги підтримала у повному обсязі і
просить їх задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_5 позовні
вимоги підтримав і просив їх
задовольнити. Також зазначив, що
відповідач фактично земельною
ділянкою не користується.

Відповідач у судовому засіданні
позовні вимоги не визнав і просив
відмовити у їх задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_6
позовні вимоги не визнав, просив
відмовити у їх задоволенні, також
зазначив, що земельна ділянка була
приватизована відповідачем, у звязку з
чим є його особистою власністю.

Копії свідоцтв про укладення шлюбу між
сторонами та про народження дітей;
копія рішення суду про розірвання
шлюбу між сторонами; копія свідоцтва
про укладення позивачкою шлюбу з
ОСОБА_7; копія державного акту на право
приватної власності на землю; копія
довідки про нормативну грошову оцінку
земельної ділянки; інші докази.

Таким чином, суд, заслухавши пояснення
сторін, їх представників та вивчивши
матеріали справи, вважає, що позовні
вимоги задоволенню не підлягають з
наступних підстав.

Факт перебування сторін у
зареєстрованому шлюбі з 12 червня 1993
року підтверджується копією свідоцтва
про укладення шлюбу.

Копією рішення Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 13 травня 2011 року доводиться
факт розірвання шлюбу між сторонами.

Копією Державного акту на право
приватної власності на землю
підтверджується факт передачі
відповідачу у власність
вищезазначеної земельної ділянки на
підставі розпорядження голови
Синельниківської районної державної
адміністрації від 24 квітня 2002 року.

Отже, зазначена земельні ділянка була
придбана у власність під час дії
Кодексу про шлюб ті сім'ю України 1969
року і на дані правовідносини
розповсюджуються саме дії даного
Кодексу, а не Сімейного кодексу
України, на який посилається позивач,
оскільки він набрав чинності з 01 січня
2004 року.

Як вбачається зі змісту ст.118 ЗК
України, який набрав чинності з 01 січня
2002 року і був чинним на час виникнення
спірних правовідносин між сторонами,
земельна ділянка, яка приватизована
громадянином, є його особистою
власністю і на неї не розповсюджуються
норми сімейного законодавства в
частині визнання її спільним сумісним
майном подружжя.

Таким чином, суд не вважає наявність
фактів, якими позивачка обґрунтовує
свої позовні вимоги встановленою.

Оскільки у задоволенні позовних вимог
відмовлено, понесені позивачкою судові
витрати по справі стягнення з
відповідача не підлягають, а
недоплачений нею судовий збір в
розмірі 458,15 грн. підлягають стягненню з
неї на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись
ст.118 ЗК України, ст.22 КпШС України,
ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності на
? частину спільно нажитого майна
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженки с.Андріївка
Синельниківського району
Дніпропетровської області,
ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, на
користь держави в особі Управління
Державного казначейства України у
м.Синельникове Головного управління
Державного казначейства України у
Дніпропетровській області, р/р:
0034, Банк одержувача: Головне
управління Державного казначейства
України у Дніпропетровській області,
м.Дніпропетровськ, МФО: 805012, КБКД: 22030001,
судовий збір в розмірі 458 (чотириста
п'ятдесят вісім) грн. 15 коп.

На рішення протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Синельниківський міськрайонний суд
Дніпропетровської області може бути
подано апеляційну скаргу.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не буде подано, а у разі її
подання - після розгляду справи
апеляційним судом у разі, якщо рішення
не буде скасовано.

Суддя: Ю. В. Гречко