Справа № 201/4715/14ц
Провадження № 2/201/1440/2014р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2014р.

Жовтневий районний
суд м. Дніпропетровська

в складі : головуючого - судді -
Ткаченко Н.В.

при секретарі -
Кім Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

08.04.2014р. ОСОБА_1 звернулася до
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська із позовом про
розірвання шлюбу.

Позивачка у позовній заяві в
обґрунтування вимог посилалася на те,
що вони з відповідачем зареєстрували
шлюб 06.05.2000р. у відділі РАГС
Жовтневої районної ради м.
Дніпропетровська. Від даного шлюбу
сторони мають двох малолітніх синів -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.народження та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.народження. Шлюбні
відносини з відповідачем
припинилися з 12 липня 2013р., коли
відповідач переїхав жити на іншу
квартиру. Причиною припинення шлюбних
відносин стали різні погляди на життя,
відсутність в родині взаєморозуміння з
питань ведення господарства,
виховання дітей, втрата почуття
любові та поваги. Сторони проживають
окремо, не ведуть спільного
господарства, не мають спільного
бюджету. Позивачка вважає, що родинні
відносини відновити неможливо, та
строк для примирення сторонам не
потрібний. У судове засідання 16.06.2014р.
позивачка надала заяву, в якій
зазначила, що позовні вимоги підтримує,
просила шлюб розірвати та винести
рішення в судовому засіданні за її
відсутності та без фіксування процесу
технічними засобами (а.с. № 22).

Відповідач у судове засідання 16.06.2014р.
надав заяву, де зазначив, що позовні
вимоги визнає, проти задоволення
позову не заперечуває, період та
причину припинення шлюбних
стосунків, вказані позивачкою визнає
в повному обсязі. Просив шлюб
розірвати та винести рішення суду
в судовому засіданні за його
відсутності та без фіксування
процесу технічними засобами у
відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України
(а.с. № 23). В цій же заяві відповідач
просив йому після розірвання шлюбу
залишити прізвище „ОСОБА_2" .

Таким чином, суд вважає за можливе на
підставі ст. 169, ч. 2 ст. 197 ЦПК України
ухвалити рішення в судовому засіданні
за відсутності сторін та без
фіксування процесу технічними
засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу
України позов про розірвання шлюбу
може бути пред'явлений одним з
подружжя.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу
України, при розгляді справи про
розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні
взаємини подружжя, дійсні причини
позову про розірвання шлюбу, бере до
уваги наявність малолітньої дитини
та інші обставини життя подружжя. Суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам
дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу
України, особа, яка змінила своє
прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу,
має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що сторони
зареєстрували шлюб 06.05.2000р. у відділі
РАГС Жовтневої районної ради м.
Дніпропетровська під актовим записом
№ 264 (а.с. № 4).

Судом встановлено, що спільне життя
сторін не склалося через несумісність
характерів подружжя, різні погляди на
життя, виховання дітей, відсутність в
родині взаєморозуміння з різних
питань, втрату почуття любові та
поваги. Сторони проживають окремо,
мають роздільний бюджет, спільне
господарство не ведуть, не підтримують
подружніх відносин з 12 липня 2013р.

З огляду на вищевикладене і приймаючи
до уваги те, що шлюбні відносини між
сторонами по даній справі припинені
більше року тому і з цього часу
більше не відновлювалися, позивачка
від позову не відмовилася, а
відповідач визнав позовні вимоги
та не заперечував проти розірвання
шлюбу, суд дійшов висновку про те, що
родина сторін розпалася остаточно, її
відновлення бути не може, і шлюб
підлягає розірванню.

При винесенні рішення суд також
приймає до уваги положення ст. 61 ЦПК
України, оскільки відповідач визнав
позовні вимоги та погодився на
розірвання шлюбу.

Обговорюючи питання розподілу судових
витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, у
зв'язку із задоволенням позову, суд
вважає за можливе стягнути з
відповідача на користь позивачки
понесені нею при подачі позову судові
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 243грн. 60коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 110, 112, 113, ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу
України, ст. ст. 8, 10, 60, 61, 88, 169, ч. 2 ст. 197,
ст. ст. 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 06.05.2000р. у
відділі РАГС Жовтневої районної ради
м. Дніпропетровська, під актовим
записом № 264 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, які
мають двох малолітніх синів: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.народження та ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2.народження - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище
відповідача ОСОБА_2 залишити
«ОСОБА_2».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
понесені при подачі позову судові
витрати в розмірі 243 грн. 60коп.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 115 СК
України копію рішення суду про
розірвання шлюбу надіслати на адресу
Жовтневого відділу РАЦС
Дніпропетровського міського
управління юстиції для внесення
відомостей до Державного реєстру
актів цивільного стану громадян та
проставлення відмітки в актовому
записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів.

Суддя:
Н.В.
Ткаченко