Справа № 740/3216/14
Провадження № 2/740/1042/14
Ніжинський міськрайонний суд
Чернігівської області в складі :
головуючого - судді
з участю представника
позивача ОСОБА_1
Розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду міста
Ніжина цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Лосинівської селищної
територіальної громади в особі
Лосинівської селищної ради
Ніжинського району Чернігівської
області про визнання права
власності на житловий будинок в
порядку спадкування за законом , -
а н о в и в :
24.07.2014 року за вх. № 9699 ОСОБА_2
звернулась в суд з позовом до
Лосинівської селищної територіальної
громади в особі Лосинівської
селищної ради Ніжинського району
Чернігівської області про визнання
права власності на житловий будинок в
порядку спадкування за законом. В
позові ОСОБА_2 зазначає, що житловий
будинок по АДРЕСА_1 було збудовано в 1960
році ОСОБА_4, який був її дідом.
Вищевказаний будинок був колгоспним
двором, головою якого був ОСОБА_4 на
підставі свідоцтва на право власності
на житловий будинок, виданого
виконавчим комітетом Лосинівської
селищної ради Ніжинського району
Чернігівської області 26 квітня 1960 року.
ОСОБА_4 помер в 1968 році, однак свідоцтво
про смерть не збереглося. Після його
смерті у вищезазначеному будинку
залишилися проживати: його дружина
ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1;
ОСОБА_6, його син, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_7, його невістка, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_8, його внук,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та вона ОСОБА_2,
його внучка. Станом на 15 квітня 1991 року
в будинку за адресою АДРЕСА_1 проживав
та був прописаний лише ОСОБА_8, її
рідний брат, який залишився єдиним
членом колгоспного двору. ІНФОРМАЦІЯ_4
брат ОСОБА_8 помер. Оскільки
спадкоємців першої черги, після смерті
брата, не було, то позивач протягом 6-ти
місяців після його смерті, як цього
вимагає чинне законодавство, подала до
Ніжинської державної нотаріальної
контори заяву про прийняття спадщини. В
брата не було ні дружини, ні дітей. 05
липня 2013 року вона звернулась до
Ніжинської державної нотаріальної
контори з метою отримати свідоцтво про
право на спадщину на житловий будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_1.
Державним нотаріусом Ніжинської
районної державної нотаріальної
контори їй було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину на
житловий будинок розташований за
адресою: АДРЕСА_1. В своїй постанові про
відмову від 05.07.2014 року нотаріус
зазначив, що відповідно до матеріалів
спадкової справи 136/2008 ОСОБА_2 прийняла
спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4
рідного брата ОСОБА_8, подавши заяву про
прийняття спадщини. Відповідно
до довідки виданої Комунальним
підприємством «Ніжинське міське бюро
технічної інвентаризації»
Чернігівської обласної ради від 26
власності на житловий будинок
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
зареєстровано за колгоспним двором
головою якого є ОСОБА_4, на підставі
свідоцтва про право власності на
будинок виданого 26 квітня 1960 року
виконавчим комітетом Лосинівської
селищної ради, запис в реєстровій книзі
№ 776. Відповідно до довідки
Лосинівської селищної ради № 552 від
25.06.2014 року зазначено, що станом на 15
квітня 1991 року в житловому будинку
розташованому за адресою: АДРЕСА_1,
проживав ОСОБА_8. Документи,
підтверджуючі факт смерті ОСОБА_4,
місце відкриття та факт прийняття
спадщини його спадкоємцями, а також
перехід прав власності на будинок
ОСОБА_8 відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 182
Цивільного кодексу України - «право
власності та інші речові права на
нерухомі речі, обтяження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації». П. 3
ч. 2 ст. 331 ЦК України передбачено, - «Якщо
право власності на нерухоме майно
відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації». Відповідно до пункту 4.15
пункту 4 глави 10 розділу II Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України 22.02.2012
року № 296/5, видача свідоцтва про право
на спадщину на майно, яке підлягає
реєстрації, провадиться нотаріусом
після подання правовстановлюючих
документів щодо належності цього майна
спадкодавцеві. Відповідно до ст. 120
Цивільного кодексу УРСР 1963 року, майно
колгоспного двору належить його членам
на праві спільної сумісної власності.
Відповідно до статті 17 ЗУ «Про
власність» (який діяв на той момент)
майно, придбане внаслідок спільної
праці членів сім'ї, є їх спільною
сумісною власністю, якщо інше не
встановлено письмовою угодою між ними.
Постановою Пленуму ВС України № 15 від
25.05.1998 року «Про судову практику за
позовами про захист права приватної
власності» зазначено, що право
власності на майно, яке належало
колгоспному двору і збереглося після
припинення його існування, мають ті
члени колгоспного двору, котрі до 15
квітня 1991 року не втратили право на
частку в майні. Такими що втратили це
право вважаються працездатні члени
двору, які не менше трьох років підряд
до цієї дати не брали участі своєю
працею і коштами у веденні спільного
господарства двору. Оскільки станом на
15 квітня 1991 року в житловому будинку
розташованому за адресою: АДРЕСА_1,
проживав лише ОСОБА_8, то він являється
єдиним членом колгоспного двору та
власником вищевказаного
домоволодіння. Відповідно до статті 1216
Цивільного кодексу спадкуванням є
перехід прав та обов'язків (спадщини)
від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців). Право власності на
нерухоме майно виникає у спадкоємця з
моменту державної реєстрації цього
майна (частина друга статті 1299 ЦК).
Оскільки нотаріус не має права видати
позивачу свідоцтво про право власності
на житловий будинок в порядку
спадкування за законом, то вона
вимушена звертатись до суду з позовом
про визнання права власності на
житловий будинок в порядку спадкування
за законом. Просить визнати за нею
ОСОБА_2 право власності на житловий
будинок по АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та
звільнити її від сплати судового збору
як інваліда 1 групи.
В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1, якій діє на підставі
двіреності від 13.08.2014 р. просив позов
задовольнити і визнати за ОСОБА_2 право
власності на житловий будинок по
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_8, який помер
Відповідач Лосинівська селищна
рада Ніжинського району
Чернігівської області в судове
засідання не з'явився, який про час і
місце судового розгляду справи
повідомлений належним чином, при
суду заяву, в якій просили розглядати
справу без участі представника
відповідача, та позов задовольнити.
Заслухавши представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню із слідуючих
З копії свідоцтва про
народження серії НОМЕР_2 вбачається, що
позивач ОСОБА_2 народилась
ІНФОРМАЦІЯ_5, батько - ОСОБА_6, мати -
З копії свідоцтва про
народження серії НОМЕР_3 вбачається, що
ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_6, батько -
ОСОБА_6, мати - ОСОБА_7.
В копії свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_4 зазначено, що ОСОБА_8 помер
ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 58 років, в с.
Лосинівка, Ніжинського району.
В копії довідки Лосинівської
селищної ради, Ніжинського району,
Чернігівської області від 25.06.2014 року
за вих. № 551 зазначено, що на день
смерті ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7
постійно проживав та був
зареєстрований за адресою АДРЕСА_1,
разом з ним на день смерті та протягом 6
місяців за вищевказаною адресою ніхто
не проживав та не був зареєстрований.
В копії довідки Лосинівської
селищної ради, Ніжинського району,
Чернігівської області від 20.09.2007 року
за вих. № 1611 зазначено, що на день
смерті ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7
постійно проживав один, був
зареєстрований за адресою АДРЕСА_1,
похорони за свій рахунок здійснила
З постанови державного нотаріуса
Ніжинської районної державної
нотаріальної контори від 05.07.2014 року №
1914/02-31 вбачається, що ОСОБА_2 відмовлено
у видачі свідоцтва про право на
спадщину на житловий будинок по
АДРЕСА_2, в зв'язку з тим, що
правовстановлювальні документи на цей
В копії довідки Лосинівської
селищної ради, Ніжинського району,
Чернігівської області від 25.06.2014 року
за вих. № 552 зазначено, що станом на
15.04.1991 року проживав та був
зареєстрований в домоволодінні за
адресою АДРЕСА_1, один ОСОБА_8, який
З копії рішення № 29 від 27.06.2014 року
Лосинівської селищної ради,
Ніжинського району вбачається, що
житловому будинку, № 44, якій належав на
праві власності ОСОБА_4 присвоєно № 46.
В копії довідки КП «Ніжинське
МБТІ» від 08.07.2014 року № 580 зазначено,
що право власності в БТІ на житловий
будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за
З копії пенсійного посвідчення №
НОМЕР_1 від 16.05.2013 р. вбачається, що
ОСОБА_2 є інвалідом першої групи
загального захворювання.
З копії свідоцтва на право
особистої власності на домоволодіння
від 26.04.1960 року вбачається, що
домоволодіння за адресою АДРЕСА_2, в
цілому належить колгоспному двору,
голова якого є ОСОБА_4.
З копії довідки КП «Ніжинське
МБТІ» від 26.06.2014 року вбачається, що
домоволодіння за адресою АДРЕСА_1,
належить кологоспному двору, голова
З копії спадкової справи № 136/2008 року
вбачається, що свідоцтва на право на
спадщину після смерті ОСОБА_8, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_7 не видавалися.
В судовому засіданні встановлено, що
не оформлено право власності на
спадкове майно - житловий будинок з
господарськими будівлями та
спорудами, розташований по АДРЕСА_1,
Ніжинського району, Чернігівської
області, на якій відсутні
правовстановлюючі документи, і на який
ОСОБА_2 фактично прийняла спадщину,
відповідач проти задоволення позову
не заперечує, тому суд вважає
можливим позов задовольнити і
визнати за ОСОБА_2 право власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами, розташований
по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4
Керуючись ст. ст. 328, 392, 1216, 1223, 1262,
1268, 1270 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214 -
215, 218 ЦПК України, суд -
и р і ш и в :
Позовні вимоги ОСОБА_2
Визнати за ОСОБА_2 право
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями та
спорудами, розташований по АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 брата ОСОБА_8.
Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Чернігівської
області через суд першої інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя