Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2014 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого судді
- Кисельова В.К.

при секретарі -
Квятковської В.В.

за участю представника
позивача - ОСОБА_1

представників відповідача - Склярової
Л.Ю., Єлуашвілі І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_4 до Кредитної спілки
"Кредитінвест" про визнання недійсним
кредитного договору, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась з позовом до
Кредитної спілки «Кредитінвест» про
визнання недійсним кредитного
договору. Позовні вимоги мотивовані
тим, що 28.05.2012р. між ОСОБА_4 та Кредитною
спілкою «Кредитінвест» було укладено
кредитний договір №. Згідно з
умовами вказаного кредитного договору,
кредитодавець (КС «Кредитінвест»)
надає позичальнику (ОСОБА_4.) кредит в
сумі 486 000грн. 00 коп., що в еквіваленті за
курсом АБ «Південний» складає 60 000 дол.
США., а позичальник в свою чергу
зобов'язується повернути кредит в
повному обсязі в порядку,
передбаченому Договором, та сплатити
відсотки за користування кредитом в
розмірі 30% річних.

Позивач вважає, що вищевказаний
договір підлягає визнанню недійсним,
оскільки він був укладений з
порушенням чинного законодавства, а
саме порушено вимоги ч. 4 ст. 8 Закону
України «Про кредитні спілки», ст. 4, ст.
7, ст. 34 Закону України «Про фінансові
послуги та державне регулювання ринків
фінансових послуг», тобто на час видачу
кредиту, КС «Кредитінвест» мало
прострочені ліцензії на надання
кредитів членам кредитної спілки за
рахунок залучених коштів, крім внесків
(вкладів) членів кредитної спілки.

Таким чином, позивач вважає, що
оскільки сторонами, що при посвідченні
спірного правочину було порушено
вимоги ч. 4 ст. 8 Закону України «Про
кредитні спілки», ст. 4, ст. 7, ст. 34 Закону
України «Про фінансові послуги та
державне регулювання ринків
фінансових послуг», а тому згідно ч. 1
ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України спірний
правочин є недійсний.

На підставі викладеного, позивач
просить:

визнати недійсним кредитний договір
№ від 28.05.2012р., укладений між
ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
та Кредитною спілкою «КРЕДИТІНВЕСТ»
(ідентифікаційний код 34444011) на суму 486
000грн.00 коп. (чотириста вісімдесят шість
тисяч гривень 00 копійок);

застосувати наслідки
недійсності правочину та зобов'язати
ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
повернути на користь Кредитної спілки
«КРЕДИТІНВЕСТ» (ідентифікаційний код
34444011) суму грошових коштів в розмірі 423
892грн. 61коп. (чотириста двадцять три
тисячі вісімсот дев'яносто дві гривні 61
коп.).

В процесі розгляду справи
представники позивача підтримали
позовні вимоги, а також підтвердили
обставини заявленого позову. В той же
час, в останньому судовому засіданні
представник позивача подав заяву про
зміну підстав позову. Однак ухвалою
суду від 14.08.2014р. судом було відмовлено
у прийнятті до розгляду вищевказаної
заяви, оскільки заява була подана після
початку розгляду справи по суті.

Так ухвалою суду від 14 березня
2012р. було відкрито провадження по
справі. В процесі розгляду справи,
06.03.2013р. сторони надавали пояснення по
справі, а також ухвалою суду від 06.03.2013р.
по справі була призначена комплексна
судова економічна та бухгалтерська
експертиза. (а.с. 64)

Ухвалою суду від 20.12.2013р.
було відновлено провадження по справі,
у зв'язку з надходженням висновку
експерта та справу призначено до
судовому розгляду на 29.01.2014р. о 14.00. (а.с.
128).

Про розгляд справи на
29.01.2014р. о 14.00 позивачка ОСОБА_4 була
особисто повідомлена 23.01.2014р., що
підтверджується листом повідомленням.
(а.с. 132)

При цьому, представник
позивачки - ОСОБА_5 просив перенести
розгляд справи на 29.01.2014р., у зв'язку з
його зайнятістю. (а.с. 130)

30.01.2014р. представник
позивачки ОСОБА_5 ознайомився з
матеріалами справи, а також з висновком
експерта. (а.с. 138)

В зв'язку з надходженням
клопотання представника позивача, а
також неявкою в судове засідання
особисто позивачки, суд оголосив
перерву до 06.03.2014р. о 14.00 (а.с. 133).

При цьому, позивачка ОСОБА_4
була особисто повідомлена 11.02.2014р. про
розгляд справи 06.03.2014р. о 14.00 , що
підтверджується листом повідомленням.
(а.с. 151), а також про розгляд справи на
вищевказану дату був повідомлений
особисто представник позивачки
ОСОБА_5. (а.с. 139)

Однак в судове засідання
позивачка не з'явилась, причини неявки
суду не повідомила.

Ухвалою суду від 06 березня
2014р., на підставі ч. 3 ст. 169 ЦПК України,
ч. 3 ст. 207 ЦПК України, суд залишив
позову заяву без розгляду у зв'язку з
повторною неявкою в судове засідання
позивачки. (а.с. 154)

В той же час, ухвалою колегії
суддів з розгляду цивільних справі
апеляційного суду Одеської області від
21.05.2014р. ухвалу суду від 03 березня 2014р.
була скасовано та справа була
повернута для продовження розгляду до
суду першої інстанції, оскільки за
думкою колегії суддів, матеріали
справи не містили доказів вручення
судової повістки позивачці. (а.с., 132, 133,
139, 154, 183-184)

Таким чином, суд розглядає
справу в межах заявлених первісних
позовних вимог, враховуючи їх первісні
підстави.

В судовому засіданні
представники КС «Кредитінвест»
позовні вимоги не визнали, оскільки
згідно п. 1.2 Розпорядження
Дерфінпослуг України від 02.12.2003р. № 146
«Про затвердження Ліцензційних умов
провадження діяльності кредитних
спілок з надання фінансових послуг»
діяльність кредитної спілки з надання
фінансових кредитів за рахунок
капіталу кредитної спілки, а також
коштів об'єднаних кредитних спілок,
залучених кредитної спілкою, що є їх
членом не потребує ліцензії.

Вивчивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги не підлягають
задоволенню на підставі фактів,
встановлених в судовому засіданні.

Так судом встановлено, що 28.05.2012р.
між ОСОБА_4 та Кредитною спілкою
«Кредитінвест» було укладено
кредитний договір №. Згідно з
умовами вказаного кредитного договору,
кредитодавець (КС «Кредитінвест»)
надає позичальнику (ОСОБА_4.) кредит в
сумі 486 000грн. 00 коп., що в еквіваленті за
курсом АБ «Південний» складає 60 000 дол.
США., а позичальник в свою чергу
зобов'язується повернути кредит в
повному обсязі в порядку,
передбаченому Договором, та сплатити
відсотки за користування кредитом в
розмірі 30% річних. (а.с. 6-9)

Позивач вважає, що вищевказаний
договір підлягає визнанню недійсним,
оскільки він був укладений з
порушенням чинного законодавства, а
саме порушено вимоги ч. 4 ст. 8 Закону
України «Про кредитні спілки», ст. 4, ст.
7, ст. 34 Закону України «Про фінансові
послуги та державне регулювання ринків
фінансових послуг», тобто на час видачу
кредиту, КС «Кредитінвест» мало
прострочені ліцензії на надання
кредитів членам кредитної спілки за
рахунок залучених коштів, крім внесків
(вкладів) членів кредитної спілки.

Так, дійсно згідно ч. 4 ст. 8 Закону
України «Про кредитні спілки» N 2908-III
від 20.12.2001р. ліцензуванню в кредитній
спілці підлягає діяльність по
залученню внесків (вкладів) членів
кредитної спілки на депозитні рахунки,
а також інші види діяльності
відповідно до закону.

Згідно з п.4, п.6 ч. 1 ст. 4 Закону України
«Про фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг»
від 12.07.2014р. № 2664-III, фінансовими
вважаються послуги із залучення
фінансових активів із зобов'язаннями
щодо наступного їх повернення та
надання коштів у позику, в тому числі і
на умовах фінансового кредиту.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України
«Про фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг»,
у разі якщо відповідно до, закону
надання певних фінансових послуг
потребує ліцензування, фінансова
установа має право на здійснення таких
послуг лише після отримання
відповідних ліцензій.

Згідно з ч.1 ст. 34 Закону України «Про
фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг»,
національна комісія, що здійснює
державне регулювання у сфері ринків
фінансових послуг, у межах своєї
компетенції видає ліцензії для
здійснення фінансовими установами
надання фінансових кредитів за рахунок
залучених коштів та діяльності з
надання будь - яких фінансових послуг,
що передбачають пряме або
опосередковане залучення фінансових
активів від фізичних осіб.

Частиною 2 ст. 34 Закону України «Про
фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг»
встановлено, що здійснення
вищезазначеної діяльності
дозволяється тільки після отримання
відповідної ліцензії. Особи, винні у
здійсненні діяльності без ліцензії,
несуть відповідальність згідно із
законами України.

Відповідно до п. 1.1. розділу І
Ліцензійних умов провадження
діяльності кредитних спілок з надання
фінансових послуг, затверджених
Розпорядженням Державної комісії з
регулювання ринків фінансових послуг
України 02.12.2003 N 146, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 25 грудня
2003 р. за № 1225/8546, залучені кошти - це
грошові кошти, залучені кредитними
спілками від банків, інших установ та
організацій, крім коштів об'єднаних
кредитних спілок, залучених кредитними
спілками, що є їх членами та коштів
спільних фінансових фондів асоціацій
кредитних спілок, утворених їх членами.

Пункт 1.2 цих же Ліцензійних умов
передбачає необхідність отримання
двох видів ліцензій, а саме:

- ліцензію на здійснення
діяльності по залученню внесків
(вкладів) членів кредитної спілки на
депозитні рахунки - для здійснення
фінансової діяльності, пов'язаної із
залученням внесків (вкладів) членів
кредитної спілки на депозитні рахунки,
використання таких коштів для надання
їм кредитів;

- ліцензію на здійснення
діяльності кредитної спілки з надання
фінансових кредитів за рахунок
залучених коштів, крім внесків
(вкладів) членів кредитної спілки на
депозитні рахунки - для залучення
внесків (вкладів) членів кредитної
спілки на депозитні рахунки,
використання таких коштів для надання
їм кредитів.

Між тим, надання кредитною спілкою
грошових коштів позичальникам на
підставі кредитних договорів можливо і
за рахунок капіталу кредитної спілки.

У такому випадку правовідносини, що
виникають між сторонами при укладені
кредитних договорів, регулюються
ст.ст.19, 20 Закону України «Про кредитні
спілки».

Стаття 19 Закону України «Про кредитні
спілки» встановлює, що майно кредитної
спілки формується, зокрема, за рахунок
вступних, обов'язкових пайових та інших
внесків членів кредитної спілки (крім
внесків (вкладів) на депозитні рахунки).

Згідно ч. 1., 2 ст. 23 Закону України «Про
кредитні спілки» N 2908-III від 20.12.2001р.
внески (вклади) членів кредитної
спілки на депозитні рахунки, а також
нарахована на такі кошти та пайові
внески плата (проценти) належать
членам кредитної спілки на праві
приватної

власності. Кошти, що належать членам
кредитної спілки, обліковуються
окремо. Кошти, що належать членам
кредитної спілки, використовуються
для надання кредитів членам кредитної
спілки.

Пункт 1.2 Ліцензійних умов встановлено,
що провадження діяльності кредитних
спілок з надання фінансових послуг,
затверджених Розпорядженням Державної
комісії з регулювання ринків
фінансових послуг України 02.12.2003 N 146,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 25 грудня 2003 р. за № 1225/8546
встановлює, що діяльність кредитної
спілки з надання фінансових кредитів
за рахунок капіталу кредитної спілки,
а також коштів об'єднаних кредитних
спілок, залучених кредитною спілкою,
що є їх членом, та коштів спільних
фінансових фондів асоціацій
кредитних спілок, утворених їх
членами, не потребує отримання
ліцензії.

Вищевказаний факт, також
підтверджується листом Національної
комісії, що здійснює державне
регулювання у сфері ринків фінансових
послуг від 11.02.2013р.. (а.с. 40)

Відповідно до висновку
судово-економічної експертизи, яка
була проведена 12.12.2013р.. експертом
Одеського науково-дослідного
інституту судових експертиз
встановлено, що надання Кредитною
спілкою «Кредитінвест» () кредиту в сумі 486 000 грн. 00 коп.,
відповідно до кредитного договору
№, укладеного 28.05.2012р. між ОСОБА_4
та Кредитною спілкою «Кредитінвест»,
здійснено за рахунок власних коштів
спілки (власного капіталу), а саме за
рахунок внесків членів кредитної
спілки до пайового капіталу, який
станом на дату видачі кредитних коштів
складав дав 9077431,47 грн., та був
сформований за рахунок обов'язкових
пайових внесків членів кредитної
спілки у сумі 34 600,00 грн., та додаткових
пайових внесків членів кредитної
спілки у сумі 9042831,47 грн., що
підтверджується даними фінансової
звітності кредитної спілки, що
складена на підставі даних
синтетичного та аналітичної
бухгалтерського обліку, зокрема
регістрів обліку кредитної спілки за
рахунками 411 412, 301, 311, та
підтверджується первинними касовими
та бухгалтерськими документами
кредитної спілки. (а.с. 115-125 -зворот).

Таким чином, суд вважає, що
оскільки надання Кредитною спілкою
«Кредитінвест» ()
кредиту в сумі 486 000 грн. 00 коп.,
відповідно до кредитного договору
№, укладеного 28.05.2012р. між ОСОБА_4
та Кредитною спілкою «Кредитінвест»,
здійснено за рахунок власних коштів
спілки (власного капіталу), то
вищевказана діяльність не потребувала
ліцензуванню, а тому, відсутні підстави
для визнання вищевказаного закону
недійсним на підставі 203, 215 ЦК України,
а також застосування наслідків
недійсності правочину, передбачених
ст. 216 ЦК України. Таким чином, згідно ч. 1
ст. 60 ЦПК України, позовні вимоги не
підлягають задоволенню, у зв'язку з їх
недоведеністю позивачкою.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 203, 215-215 ЦК України, з п.4,
п.6 ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 7, ч.1 ст. 34, ч. 2 ст. 34
Закону України Закону України Закону
України Закону України «Про фінансові
послуги та державне регулювання ринків
фінансових послуг» від 12.07.2014р. № 2664-III,
п.п. 1.1., 1,2 розділу І Ліцензійних умов
провадження діяльності кредитних
спілок з надання фінансових послуг,
затверджених Розпорядженням Державної
комісії з регулювання ринків
фінансових послуг України 02.12.2003 N 146,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 25 грудня 2003 р. за № 1225/8546, ч. 4 ст.
8 Закону України, ст.ст. 19, 23 «Про
кредитні спілки» N 2908-III від 20.12.2001р.,
Керуючись ст.ст. 10, 11,60, 209, 212-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_4 до
Кредитної спілки "Кредитінвест" про
визнання недійсним кредитного
договору № від 28.05.2012р., який був
укладений між ОСОБА_4 та Кредитною
спілкою "Кредитінвест", а також про
застування наслідків недійсності
правочину - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку через
Суворовський районний суд м. Одеси
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-ти денний строк з дня проголошення.

Суддя