Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2030/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Драний В. В.
Доповідач Суржик М. М.
УХВАЛА

Іменем України

19.08.2014 року Колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області в складі :

головуючого : судді Суржика М.М.,

суддів : Авраменко Т.М., Кіселика С.А.,

при секретарі Липі А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Ленінського районного суду
м.Кіровограда від 03 червня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_2 Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області, Головного
управління Державної казначейської
служби у Кіровоградській області про
відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2014 року ОСОБА_2 звернувся з
позовом до Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області,
Головного управління Державної
казначейської служби у
Кіровоградській області про
відшкодування моральної шкоди.

Зазначив, що він проходив службу в
податковій міліції Державної
податкової адміністрації у
Кіровоградській області з грудня 1996
року по жовтень 2012 року. Відповідно до
наказу № 342-0 від 28.09.2012 року ДПА у
Кіровоградській області був
звільнений з органів податкової
міліції у відставку із зняттям з
військового обліку за п. 65 «Б» через
хворобу. 07 лютого 2011 року наказом № 152-0
ДПА України його було звільнено з
посади старшого оперуповноваженого з
особливо важливих справ першого
оперативного сектору відділу
внутрішньої безпеки при Державній
податковій адміністрації у
Кіровоградській області Управління
внутрішньої безпеки ДПА України.

26 квітня 2011 року постановою
Кіровоградського окружного
адміністративного суду визнано
протиправним та скасовано наказ ДПА
України № 152-о від 07 лютого 2011 року та
зобов'язано ДПА України вплатити йому
заробіток за час вимушеного прогулу.

05 вересня 2011 року наказом № 1325-о ДПА
України скасовано наказ про його
звільнення та прийнято 05 вересня 2011
року наказ № 1326-о ДПА України про
виведення його у розпорядження з 07
лютого 2011 року до ДПА у Кіровоградській
області.

Вважає, що дане рішення ДПА України, ДПА
у Кіровоградській області та тривале
невиконання рішення суду вплинуло на
його здоров'я, завдало фізичного болю
та душевних страждань, на протязі
тривалого часу йому приходилося
неодноразово звертатися до лікаря.
Відповідно до висновку
Кіровоградського обласного МСЕК № 515257
від 26.03.2013 йому встановлено ІІІ групу
інвалідності пов'язану з проходженням
служби в органах внутрішніх справ та 50 %
втрати професійної працездатності.

В зв'язку з цим просив стягнути з
Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області на його
користь 115000 грн. на відшкодування
моральної шкоди, заподіяної
ушкодженням здоров'я.

Рішенням суду в позові відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням
суду в скарзі апелянт зазначив, що при
постановленні рішення судом
неправильно застосовані норми
матеріального права, висновки суду не
відповідають фактичним обставинам.
Просив рішення суду скасувати, позов
задовольнити.

Заслухавши доповідача, дослідивши
доводи апеляційної скарги в межах,
передбачених ст.303 ЦПК України та
матеріали справи колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Колегія суддів вважає, що судом 1-ої
інстанції на підставі досліджених
доказів правильно встановлено, що
позивач з 31 грудня 1996 року по 28 вересня
2012 року проходив службу в органах
податкової міліції. Наказом від 28
вересня 2012 року № 342-о звільнений з
посади начальника відділення протидії
незаконному обігу підакцизних товарів
ГВПМ Кіровоградської ОДПІ
Кіровоградської області Державної
податкової служби з постановкою на
військовий облік за п. 64 «Б» (через
хворобу).

Згідно наказу від 28 вересня 2012 року №
342-о позивачу встановлено грошову
допомогу у розмірі 50% місячного
грошового забезпечення за кожний
повний календарний рік служби
відповідно до ст. 9 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» та п. 10 постанови Кабінету
Міністрів України від 17 липня 1992 року №
393 «Про порядок обчислення вислуги
років, призначення та виплати пенсій і
грошової допомоги особам офіцерського
складу, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ та членам їхніх сімей» та
постанови Кабінету Міністрів України
від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок
обчислення вислуги років, призначення
та виплати пенсій і грошової допомоги
особам офіцерського складу,
прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ та членам їхніх сімей».

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про
міліцію» та Порядку та умов виплати
одноразової грошової допомоги у разі
загибелі (смерті) або інвалідності
працівника міліції (постанова Кабінету
Міністрів України від 12 травня 2007 року
№ 7097) позивачу у листопаді 2013 року
виплачено зазначену одноразову
грошову допомогу в сумі 34165.80 грн..
Відповідно до п. 3 ч.1 Порядку та умов
виплати одноразової грошової допомоги,
така виплата проводиться з однієї
підстави за вибором особи.

Суд 1-ої інстанції правильно встановив,
що правовідносини між сторонами
регулюються саме спеціальним Законом
України «Про міліцію» та Порядком та
умовами виплати одноразової грошової
допомоги у разі загибелі (смерті) або
інвалідності працівника міліції,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 травня 2007 року
№ 707 і до виниклих правовідносин
застосування норм загальної дії, а саме
ст.ст. 1168, 1173 ЦК України не можливо.

Відповідно до вимог ч.1 ст.308 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла переконання, що рішення суду є
законним та обгрунтованим,
постановленим з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
доводи апеляції не спростовують
правильних висновків суду, а тому
рішення скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303,307, 308,313,314,315 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду
м.Кіровограда від 03 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді