Провадження №2/761/5293/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22 серпня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Піхур О.В.

при секретарі:
Маліченко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
витребування майна з чужого
незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2014 року ОСОБА_1 (далі -
позивач) звернулася до Шевченківського
районного суду м. Києва з позовом до
ОСОБА_2 (далі - відповідач) про
витребування майна із чужого
незаконного володіння.

Позовні вимоги обґрунтовані тим,
що 20.06.2005 р. позивач придбала квартиру
АДРЕСА_1, загальною площею 114,40 кв.м.,
жилою площею 86,50 кв.м. та 12.07.2005 р.
зареєструвала право власності на неї. У
червні 2014 р. позивачці стало відомо, що
власником даної квартири є
відповідачка на підставі ухвали
Гребінківсього районного суду
Полтавської області від 21.12.2007 р., однак,
позивач жодним чином квартиру не
відчужувала і їй не відомо про будь -
який розгляд справи у суді. Тому,
позивач просила суд витребувати з
чужого незаконного володіння ОСОБА_2
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 114,40
кв.м., жилою площею 86,50 кв.м. та передати
її ОСОБА_1.

Представники позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали та
просили суд їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги визнала в повному
обсязі та просила суд їх задовольнити.
Суду пояснила, що їй не було відомо, що
вона на даний час є власником спірної
квартири, крім того про розгляд справи
Гребінківським районним суду
Полтавської області їй також нічого не
відомо.

Суд, заслухавши пояснення
представників позивача та відповідача,
повно та всебічно дослідивши матеріали
справи, дійшов до висновку, що позов
підлягає задоволенню в повному обсязі
з наступних підстав.

У судовому засіданні було
встановлено, що 20.06.2005 р. позивач
придбала квартиру АДРЕСА_1, загальною
площею 114,40 кв.м., жилою площею 86,50 кв.м.,
12.07.2005 р. зареєструвала право власності
на неї і з того часу не вчиняла жодних
дій спрямованих на її відчуження.

Власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні (ч. 1. ст. 319,
ч. 1 ст. 321 ЦК України).

Із позовної заяви вбачається, що у
червні 2014 р. позивачу стало відомо, що
вказана квартира була відчужена без її
відому та належить відповідачу на
підставі ухвали Гребінківсього
районного суду Полтавської області від
21.12.2007 р.

Дані обставини підтверджуються
листом Київського міського бюро
технічної та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна
від 10.07.2014 р. та інформацією з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно від 15.07.2014 р., згідно яких
спірна квартира належить відповідачу
на підставі ухвали Гребінківсього
районного суду Полтавської області від
21.12.2007 р.

Однак, як вбачається із листа
Гребінківсього районного суду
Полтавської області від 19.08.2014 р. вих. №
4688/14, цивільна справа № 2-797/07 за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики, якою затверджено
мирову угоду між сторонами та за ОСОБА_2
визнано право власності на квартиру
АДРЕСА_1, Гребінківським судом
Полтавської області не розглядалася і
відповідно ухвала від 21.12.2007 р. судом не
приймалася.

Згідно ч. 1 ст. 387 ЦК України,
власник має право витребувати своє
майно від особи, яка незаконно, без
відповідної правової підстави
заволоділа ним.

Особа, яка набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи (потерпілого) без достатньої
правової підстави (безпідставно набуте
майно), зобов'язана повернути
потерпілому це майно. Особа зобов'язана
повернути майно і тоді, коли підстава,
на якій воно було набуте, згодом
відпала. Положення цієї глави
застосовуються незалежно від того, чи
безпідставне набуття або збереження
майна було результатом поведінки
набувача майна, потерпілого, інших осіб
чи наслідком події (ч.ч. 1,2 ст. 1212 ЦК
України).

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 1212 ЦК
України, положення цієї глави
застосовуються також до вимог про
витребування майна власником із чужого
незаконного володіння.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Враховуючи викладене, даючи юридичну
оцінку поясненням та зібраним по
справі доказам та те, що позивач жодним
чином належну їй на праві власності
спірну квартиру не відчужувала, крім
того, під час розгляду справи було
встановлено, що Гребінківським судом
Полтавської області не виносилась
ухвала від 21.12.2007 р., на підставі якої за
відповідачем було зареєстровано право
власності, суд дійшов до висновку, що
позов підлягає задоволенню в повному
обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь держави
підлягає стягненню судовий збір в
розмірі 3654,00 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 14, 57, 60, 88, 179,
208, 209, 212 - 215, 218, 294, ЦПК України; ст. ст. 22,
207, 319, 321, 387, 1212 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
витребування майна з чужого
незаконного володіння - задовольнити.

Витребувати з чужого незаконного
володіння ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1,
загальною площею 114,40 кв.м., жилою площею
86,50 кв.м. та передати її ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати в розмірі 3654,00 (три
тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через суд першої
інстанції шляхом подання апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя