Справа № 203/1988/14-ц
Провадження № 2/0203/891/2014
18.08.2014 року Кіровський районний суд
міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді
при секретарі Науменко
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Дніпропетровської міської
ради, треті особи - Управління
житлового господарства
Дніпропетровської міської ради,
ОСОБА_2, про визнання права власності на
26 березня 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до Дніпропетровської
міської ради про визнання права
власності на нерухоме майно. Свої
позовні вимоги позивач обґрунтував
тим, що йому на праві власності
належить квартира АДРЕСА_1. Позивач
самовільно, без відповідних дозволів
та узгоджень, виконав її
переобладнання. Відповідно до
висновку, складеному будівельною
організацією, самочинне
переобладнання виконано у
відповідності з чинними будівельними,
технічними нормами й правилами. На разі
позивач не має можливості
зареєструвати за собою право власності
на спірний об'єкт через порушення
процедури попереднього узгодження
перепланування. У зв'язку з викладеними
обставинами позивач просить суд
визнати за ним право власності на
самочинно переобладнану квартиру
АДРЕСА_1 загальною площею 46,0 м2,
житловою площею 35,1 м2 (житлова кімната
площею 14,4 м2, житлова кімната площею 20,7
м2, кухня площею 6,2 м2; коридор площею 4,7
м2) (а.с.а.с. 2 - 4, 38).
07 травня 2014 року і 10.07.2014 р. суд своїми
ухвалами залучив до участі у справі в
якості третіх осіб Управління
житлового господарства
Дніпропетровської міської ради та
ОСОБА_2 відповідно.

У судовому засіданні позивач позов
підтримав.

Представник відповідача до суду не
з'явився, був повідомлений належним
чином. У справі є достатньо доказів для
її вирішення, що у сукупності з
викладеними обставинами дає суду
підстави для застосування положень
частини 4 статті 169, статей 224, 225
Цивільного процесуального кодексу
України (далі - ЦПК).

Представник Управління житлового
господарства Дніпропетровської
міської ради та ОСОБА_2 до суду також не
з'явилися, були повідомлені належним
чином.

Суд, заслухавши пояснення
позивача, вивчивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачеві
належить квартира АДРЕСА_1. Право
власності зареєстроване на підставі
договору купівлі-продажу від 29.04.2005 р.,
посвідченого приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3,
зареєстрованого у реєстрі за № 2196
(а.с.а.с. 5 - 7).

Під час експлуатації позивачем
квартири у ній без відповідного
дозволу було проведено переобладнання,
після чого її загальна площа складає 46,0
м2, житлова - 35,1 м2 (житлова кімната
площею 14,4 м2, житлова кімната площею 20,7
м2, кухня площею 6,2 м2; коридор площею 4,7
м2) (а.с.а.с. 8 - 13).

Згідно з висновком, складеним ДВНЗ
"Придніпровська державна академія
будівництва і архітектури" у січні 2014
року (ліцензія серії АВ № 555569 видана
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області 05.10.2010 р.,
строк дії - від 05.10.2010 р. по 05.10.2015 р.),
основні конструктиви квартири
знаходяться у нормальному стані. При
виконанні перепланування несучу
здатність стін та перекриттів не
порушено. При фактичному стані
конструкцій виконане перепланування є
технічно можливим. За твердістю та
несучою здатністю усі конструктиви
мають високий запас (а.с.а.с. 23 - 37).

Відповідно до частини 2 статті 383
Цивільного кодексу України (далі - ЦК)
власник квартири може на свій розсуд
здійснювати ремонт і зміни у квартирі,
наданій йому для використання як
єдиного цілого, - за умови, що ці зміни
не призведуть до порушень прав
власників інших квартир у
багатоквартирному житловому будинку
та не порушать санітарно-технічних
вимог і правил експлуатації будинку.

Згідно з частиною 2 статті 382 ЦК
власникам квартири у дво- або
багатоквартирному житловому будинку
належать на праві спільної сумісної
власності приміщення загального
користування, опорні конструкції
будинку, механічне, електричне,
сантехнічне та інше обладнання за
межами або всередині квартири, яке
обслуговує більше однієї квартири, а
також споруди, будівлі, які призначені
для забезпечення потреб усіх власників
квартир, а також власників нежитлових
приміщень, які розташовані у житловому
будинку.

У відповідності зі статтею 16 ЦК України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. Способом захисту цивільних
прав та інтересів може бути визнання
права.

Оцінюючи усі докази, досліджені в ході
судового засідання в їх сукупності,
приймаючи до уваги, що позивач є
власником квартири, виконане самочинне
переобладнання здійснено із
додержанням встановлених норм й
правил, суд вважає за можливе
задовольнити позов.

Керуючись статтями 4 - 11, 18, 57 - 60, 169, 208, 209,
212 - 215, 218, 224 - 226 Цивільного
процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Дніпропетровської
міської ради, треті особи - Управління
житлового господарства
Дніпропетровської міської ради,
ОСОБА_2, про визнання права власності на
нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІН - НОМЕР_1) право
власності на квартиру АДРЕСА_1
загальною площею 46,0 м2, житловою площею
35,1 м2 (житлова кімната площею 14,4 м2,
житлова кімната площею 20,7 м2, кухня
площею 6,2 м2; коридор площею 4,7 м2).

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою вiдповiдача, поданою протягом 10
днів з дня отримання його копії. Заочне
рішення може бути оскаржено позивачем
до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Кіровський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подання
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його ухвалення. У разі якщо рішення
було ухвалено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення. У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення також може
бути оскаржене вiдповiдачем в
апеляційному порядку.

Повний текст заочного рішення складено
20 серпня 2014 року.

Суддя
М.О. Католікян