У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Кадєтова О.В.,
розглянувши касаційну скаргу
Шуліки Аліни Володимирівни, яка діє в
інтересах публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Приватбанк», на рішення Машівського
районного суду Полтавської області від
20 вересня 2013 року та рішення
апеляційного суду Полтавської області
від 05 березня 2014 року у справі за
позовом публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, за зустрічним позовом
ОСОБА_4 до публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Приватбанк» про розірвання
кредитного договору,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2011 року ПАТ КБ «Приватбанк»
звернулося до суду із позовом до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що відповідно до
укладеного договору № PLMGK від 17
червня 2008 року ОСОБА_4 30 червня 2008 року
отримав кредит в розмірі 33 500,00 доларів
США зі сплатою процентів за
користування кредитом у розмірі 15,00 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 17 червня 2028 року.
Зобов'язання за вказаним кредитним
договором забезпечено порукою в
розмірі 100,00 грн за договором поруки №
PLMGK від 18 квітня 2009 року, укладеним
з поручителем ОСОБА_3 Станом на 24
вересня 2012 року заборгованість ОСОБА_4
становила 72 938,16 доларів США.

В зв'язку з викладеним просить стягнути
з ОСОБА_4 заборгованість за вказаним
кредитним договором у сумі 72 938,16
доларів США, що за курсом НБУ станом на
20 вересня 2011 року становило 581 317,14 грн, а
також судові витрати з відповідачів
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 солідарно 100,00 грн.

У липні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із зустрічним позовом,
посилаючись на висновок
судово-економічної експертизи, за яким
проценти за користування кредитом та
винагороду за резервування ресурсів
завищено без його погодження та
повідомлення. Загальний розмір
процентів за користування кредитними
коштами є 1,265 % а не 1,25%. Банк,
зловживаючи своїми повноваженнями
протягом всього часу дії договору
постійно (щомісяця) змінював розмір
нарахованих процентів, про що він
дізнався лише з експертного висновку.
Також банк безпідставно збільшив суму
заборгованості за основним кредитом з
26 000,00 доларів США до 27 100,00 доларів США.

У зв'язку з наведеним просить розірвати
кредитний договір № PLMGK від 17
червня 2008 року укладений між ЗАТ КБ
«Приватбанк», правонаступником якого є
ПАТ КБ «Приватбанк», та ОСОБА_4, з часу
вчинення порушень відповідачем, а саме
з 28 серпня 2008 року; зобов'язати
відповідача на час судового розгляду
справи припинити нарахування на суму
заборгованості.

Рішенням Машівського районного суду
від 20 вересня 2013 року позов ПАТ КБ
«Приватбанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» заборгованість за
кредитним договором № PLMWGK від 17
червня 2008 року станом на 24 вересня 2012
року в сумі 50 540,76 доларів США, що за
офіційним курсом НБУ станом на 20
вересня 2013 року, 7,99 грн, становило 403 820,67
грн.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ПАТ КБ
«Приватбанк» про розірвання
кредитного договору - задоволено
частково. Розірвано кредитний договір
№ PLMWGK від 17 червня 2008 року,
укладений між ПАТ КБ «Приватбанк» та
ОСОБА_4 У задоволенні інших позовних
вимог відмовлено. Вирішено питання
судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Полтавської області від 05 березня 2014
року рішення суду першої інстанції в
частині задоволення вимог ПАТ КБ
«Приватбанк» про стягнення з ОСОБА_4
суми заборгованості за кредитом
змінено. Збільшено загальну суму
стягнення до 56 384,00 доларів США, що за
офіційним курсом НБУ становило 450 508,19
грн. Рішення Машівського районного
суду Полтавської області від 20 вересня
2013 року в частині задоволення
зустрічного позову ОСОБА_4 про
розірвання кредитного договору
скасовано та ухвалено у цій частині
нове рішення, яким у задоволенні
зустрічного позову відмовлено у
повному обсязі.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі Шуліка А.В., яка діє
в інтересах ПАТ КБ «Приватбанк»,
порушує питання про скасування судових
рішень судів попередніх інстанцій в
частині відмови у задоволенні решти
позовних вимог первісного позову з
ухваленням у цій частині нового
рішення, яким задовольнити первісний
позов у повному обсязі, мотивуючи свої
вимоги порушенням судами першої та
апеляційної інстанції норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Разом з тим, заявник подав касаційну
скаргу з пропуском строку на касаційне
оскарження, встановленого чинним
законодавством, проте у касаційній
скарзі ним порушено клопотання про
поновлення цього строку з посиланням
на те, що строк пропущено з поважних
причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦПК України, у
разі пропущення строку на касаційне
оскарження, з причин, визнаних
поважними, суддя касаційної інстанції
за заявою особи, яка подала касаційну
скаргу, може поновити цей строк.

Наведені у клопотанні доводи свідчать
про поважність причин пропуску
процесуального строку на касаційне
оскарження.

За таких обставин клопотання про
поновлення строку на касаційне
оскарження ухвали апеляційного суду
слід задовольнити.

Проте, у відкритті касаційного
провадження у справі слід відмовити з
таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження у
справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановленні в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги та зміст
доданих до неї судових рішень не дають
підстав для висновку, що судами
попередніх інстанцій при розгляді
справи допущено неправильне
застосування норм матеріального чи
порушення процесуального права, які
передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як
підстави для скасування рішень.

На підставі наведеного та керуючись п.
5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити Шуліці Аліні Володимирівні,
яка діє в інтересах публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Приватбанк», строк на касаційне
оскарження рішення апеляційного суду
Полтавської області від 05 березня 2014
року.

Відмовити Шуліці Аліні Володимирівні,
яка діє в інтересах публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Приватбанк», у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, за зустрічним позовом
ОСОБА_4 до публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Приватбанк» про розірвання
кредитного договору.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.В.
Кадєтова