АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2386/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 72 Фролов О. Л.
Доповідач в апеляційній інстанції
Бородійчук В. Г. РІШЕННЯ
03 вересня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоБородійчука В.
Г.суддівДемченка В. А. , Василенко Л. І.
при секретаріВолвенко А.В. розглянувши
у відкритому судовому засіданні в
місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6
на рішення Тальнівського районного
суду Черкаської області від 20 лютого 2012
року по справі за заявою прокурора
Тальнівського району в інтересах
Папужинської сільської ради
Тальнівського району Черкаської
області про визнання спадщини
Вивчивши матеріали справи, заслухавши
сторони, колегія суддів, -
в с т а н о в и л а :
01 лютого 2012 року прокурор
Тальнівського району звернувся в
інтересах Папужинської сільської ради
Тальнівського району Черкаської
області до суду із заявою про визнання
спадщини відумерлою. На підставу своїх
вимог посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла жителька с. Папужинці,
Тальнівського району Черкаської
області ОСОБА_7. Після її смерті
відкрилася спадщина, що складається з
земельної ділянки наданої для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва площею 4,91 га, що належала
померлій на підставі державного акта
на право приватної власності на землю.
Дана земельна ділянка розташована на
території Папужинської сільської ради
та оскільки, спадкоємці за законом
померлої чи за заповітом не
успадкували дану земельну ділянку у
встановлений законом шестимісячний
строк, то сільська рада, як орган
місцевого самоврядування просить
визнати спадщину відумерлою.
Рішенням Тальнівського районного суду
Черкаської області від 20 лютого 2012 року
заяву прокурора Тальнівського району в
інтересах Папужинської сільської ради
Тальнівського району Черкаської
області про визнання спадщини
відумерлою, що відкрилася після смерті
ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.
Майданецьке Тальнівського району
Черкаської області задоволено.

Передано у власність територіальної
громади Папужинської сільської ради
Тальнівського району Черкаської
області спадкове майно, що складається
з земельної ділянки площею 4,91 га, яка
розташована на території Папужинської
сільської ради, що належала ОСОБА_7.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить
скасувати рішення Тальнівського
районного суду Черкаської області від
20 лютого 2012 року як незаконне, а справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до часткового
задоволення з слідуючих підстав.

Так, задовольняючи заяву про визнання
спадщини відумерлою, суд першої
інстанції виходив з того, що у померлої
ОСОБА_7 спадщина за заповітом або за
законом спадкоємцями не прийнята,
після спливу одного року з часу
відкриття спадщини вона визнається
відумерлою і передається
територіальній громаді за місцем
відкриття спадщини, та на підставі ст.
278 ЦПК України, суд встановивши, що
спадкоємці за заповітом і за законом
відсутні або спадкоємці усунені від
права на спадкування, або спадкоємці не
прийняли спадщину чи відмовилися від
її прийняття, ухвалює рішення про
визнання спадщини відумерлою та про
передачу її територіальній громаді за
місцем відкриття спадщини.

Однак погодитися з таким висновком
суду не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судове
рішення не відповідає.

Так, колегією суддів установлено, що
ОСОБА_7 за життя належало право на
земельну частку (пай), що було
підтверджено в послідуючому державним
актом на право на земельну частку (пай)
площею 4,91 га для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що розташована на території
Папужинської сільської ради
Тальнівського району Черкаської
області.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 померла у віці 79
років, що підтверджується актовим
записом про смерть № 01 від 12 січня 1999
року ( а. с. 4).

Після смерті ОСОБА_7, у 1999 році,
відкрилась спадщина за законом до
складу якої ввійшли речі
індивідуального вжитку та право на
земельну ділянка площею 4,91 га для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що розташована на території
Папужинської сільської ради
Тальнівського району Черкаської
області.

Згідно довідки Папужинської сільської
ради Тальнівського району Черкаської
області № 231 від 30 листопада 2011 року
(а.с. 8) вбачається, що Державний акт на
право на земельну частку (пай) серія
ІІ-ЧР 051830 на ім'я ОСОБА_7 був
виготовлений 28 грудня 2001 року, однак
останньою не отриманий по причині її
смерті ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно ст. 131 ЗК України громадяни та
юридичні особи України, а також
територіальні громади та держава мають
право набувати у власність земельні
ділянки на підставі міни, дарування,
успадкування та інших
цивільно-правових угод.

Укладення таких угод здійснюється
відповідно до ЦК України з урахуванням
вимог цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 125 ЗК України (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин), право
власності та право постійного
користування на земельну ділянку
виникає після одержання її власником
або користувачем документа, що
посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою, та його державної реєстрації.

Згідно ч. 1 ст. 126 ЗК України право
власності на земельну ділянку і право
постійного користування земельною
ділянкою посвідчується державними
актами.

Так, звертаючись з заявою про визнання
спадщини відумерлою, прокурор в
інтересах Папужинської сільської ради
Тальнівського району Черкаської
області посилався на норму статті 1277 ЦК
України 2003 року.

Заяви про визнання спадщини відумерлою
розглядаються в порядку глави 9 розділу
2 ЦПК України.

Положення ст. 1277 ЦК України про те, що у
разі відсутності спадкоємців за
заповітом і за законом, усунення їх від
права на спадкування, неприйняття ними
спадщини, а також відмови від її
прийняття орган місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини зобов'язаний подати до суду
заяву про визнання спадщини
відумерлою, застосовується лише до
спадкоємців, в яких право на
спадкування виникло з набранням
чинності ЦК України - з 01 січня 2004 року (
ст. 5 Прикінцевих та перехідних
положень ЦК України).

У разі відкриття спадщини до 01 січня 2004
року застосовується чинне на той час
законодавство, зокрема відповідні
правила ЦК Української РСР.

Проте, суд першої інстанції не
врахував, що Цивільним кодексом
Української РСР 1963 року не передбачено
визнання спадщини відумерлою.

Заява про визнання майна безхазяйним в
порядку ст. 137 ЦК Української РСР не
заявлялася.

Оскільки судом першої інстанції
порушені норми матеріального права, то
оскаржуване рішення суду першої
інстанції не можна визнати законним та
обґрунтованим, у зв'язку з чим воно
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову в
задоволенні заяви.

З огляду на вищевикладене визнавати
спадщину після смерті ОСОБА_7, до складу
якої ввійшла земельна ділянка площею
4,91 га для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що розташована на території
Папужинської сільської ради
Тальнівського району Черкаської
області, відумерлою та передавати її у
власність територіальної громади
Папужинської сільської ради
Тальнівського району Черкаської
області у суду першої інстанції не
було підстав.

А тому, за даних обставин, колегія
суддів вважає, що висновок суду не
відповідає нормам матеріального права
та обставинам справи, і судове рішення,
відповідно до вимог статті 309 ЦПК
України, підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні заяви прокурора
Тальнівського району в інтересах
Папужинської сільської ради
Тальнівського району Черкаської
області про визнання спадщини
відумерлою.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 314, 316, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6
задовільнити частково.

Рішення Тальнівського районного суду
Черкаської області від 20 лютого 2012 року
по справі за заявою прокурора
Тальнівського району в інтересах
Папужинської сільської ради
Тальнівського району Черкаської
області про визнання спадщини
відумерлою скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог прокурора
Тальнівського району в інтересах
Папужинської сільської ради
Тальнівського району Черкаської
області про визнання спадщини
відумерлою відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в касаційному
порядку протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :