Справа № 336/5198/14-ц
Провадження № 2/336/2426/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2014 року
м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя у складі:

головуючого судді
Кляшторного В.С.,

при секретарі
Ведмедьовій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Запоріжжі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» про визнання поруки
припиненою,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною
заявою до ОСОБА_2, ТОВ «Кредитні
ініціативи», про визнання поруки
припиненою за договором поруки
№0703/0408/71-076-Р-2 від 25.04.2008.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач зазначила наступне.

25 квітня 2008 року між Відкритим
акціонерним товариством «Сведбанк» та
позичальником ОСОБА_2 укладено
кредитний договір №0703/0408/71-076, за п.1.1
якого Банк зобов'язується надати
Позичальнику грошові кошти у вигляді
кредиту у розмірі 75 000,00 (сімдесят п'ять
тисяч) доларів США, на строк з 25.04.2008 по
25.04.2032 включно та на умовах,
передбачених у цьому договорі, а
Позичальник зобов'язується повернути
кредит, сплатити проценти за
користування кредитом та виконати свої
зобов'язання у повному обсязі у
терміни, передбачені цим договором. В
забезпечення виконання зобов'язань між
нею, ОСОБА_2 та ВАТ «Сведбанк» укладений
договір поруки №0703/0408/71-076-Р-2 від 25.04.2008,
предметом якого є солідарна разом із
ОСОБА_2 відповідальність позивача за
невиконання боржником умов кредитного
договору №0703/0408/71-076.

28 січня 2009 року ВАТ «Сведбанк»
направило на адресу ОСОБА_2
повідомлення-вимогу про зміну умов
кредитного договору листом № 04/127 від
23.01.2009 р. Тому, слід вважати, що умови
кредитного договору змінені, та
обов'язок ОСОБА_2 погасити кредит у
повному обсязі виник за збігом
десятиденного терміну з дня
відправлення листа - 04.02.2009 р., що
передбачено пунктом 3.8 кредитного
договору №0703/0408/71-076 від 25.04.2008. До того
ж, обставини отримання ОСОБА_2 вимоги
про дострокове погашення
заборгованості є преюдиційними,
оскільки встановлені рішенням
Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя від 08.11.2010 у справі №2-4341/2010 та
не потребують доказуванню у даній
справі.

Позивач посилається на приписи частини
4 статті 559 ЦК України, відповідно до
яких порука припиняється після
закінчення строку, встановленого в
договорі поруки. У разі, якщо такий
строк не встановлено, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.

Так, позивач зазначає, що порука за
договором №0703/0408/71-076-Р-2 від 25.04.2008,
укладеним між нею, ОСОБА_2 та ВАТ
«Сведбанк», є припиненою, оскільки
протягом шести місяців з моменту
отримання ОСОБА_2 повідомлення-вимоги
про зміну умов кредитного договору,
оформленої листом № 04/127 від 23.01.2009 р.,
жодних вимог про повернення
заборгованості ані ВАТ «Сведбанк», ані
його правонаступниками направлено не
було.

При цьому позивач вважає, що строк у
договорі поруки не встановлений,
оскільки пунктом 10 вказаного договору
визначено, що він набуває чинності з
моменту підписання, а строком його
припинення є повне виконання
Позичальником або Поручителем своїх
обов'язків, передбачених Основним
зобов'язанням.

Таке встановлення строку дії договору
поруки не відповідає статті 252 ЦК
України, згідно з якою строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами. При цьому сама по
собі умова договору про дію поруки до
повного виконання позичальником
зобов'язання перед кредитодавцем або
до повного виконання поручителем
взятих на себе зобов'язань не може
розглядатися як установлення строку
дії поруки, оскільки це не відповідає
вимогам статті 252 ЦК України.

Дана позиція підтверджується також п. 24
Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
Постанові Верховного Суду України від
29 січня 2014 року № 6-155цс13, яка згідно зі
ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для
судів, судовою практикою Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних та кримінальних справ.

Відповідно до пункту 1.1 кредитного
договору №0703/0408/71-076 строк виконання
зобов'язання ВАТ «Сведбанк» становив з
25.04.2008 по 25.04.2032 включно згідно із
графіком погашення кредиту, що є
додатком №1 до цього договору

Втім, скориставшись своїм правом на
дострокову зміну умов кредитного
договору щодо виконання зобов'язання,
ВАТ «Сведбанк» відповідно до пункту 3.8
змінив умови кредитного договору в
частині виконання основного
зобов'язання - з 04.02.2009. Тобто, саме з
цього моменту, отримання ОСОБА_2 вимоги
про дострокове повернення кредиту,
відповідно до пункту 3.8 кредитного
договору №0703/0408/71-076 умови цього
договору є зміненими щодо строків
повернення суми кредиту, сплати
процентів за користування кредитом та
пені за несвоєчасне виконання
зобов'язань. Враховуючи те, що строк дії
договору поруки у договорі поруки не
встановлений, ВАТ «Сведбанк» або його
правонаступники повинні були
пред'явити вимогу до ОСОБА_1 як
поручителя протягом шести місяців з
04.02.2009.

Однак, цього не було здійснено з боку
ВАТ «Сведбанк», у зв'язку з чим позивач
вважає припиненою поруку з серпня 2009
року.

Про порушення своїх прав, що полягають
у невизнанні (оспорюванні) поруки,
позивач дізналася у грудні 2013 року,
коли отримала від ТОВ «Кредитні
ініціативи» лист №7000-34 від 12.12.2013, а в
січні 2014 року - позовну заяву про
стягнення заборгованості за кредитом
солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 Саме
тоді, тобто, із пропуском
шестимісячного строку, обчислюваного
із дня виконання зобов'язання
боржником, ТОВ «Кредитні ініціативи»,
посилаючись на права правонаступника
ВАТ «Сведбанк», заявило про свої права
вимоги до поручителя за договором
поруки №0703/0408/71-076-Р-2 від 25.04.2008.

Враховуючи те, що відповідачами не
визнається право ОСОБА_4 як поручителя
на припинення поруки у зв'язку із
пропуском кредитора строку для
пред'явлення вимоги до поручителя,
керуючись частиною 4 статті 559, статтею
252 ЦК України, пунктами 1.1, 3.8 кредитного
договору №0703/0408/71-076, пунктами 1, 10
договору поруки №0703/0408/71-076-Р-2, позивач
просить суд визнати припиненою поруку
ОСОБА_1 за договором поруки
№0703/0408/71-076-Р-2, укладеним між ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та Відкритим акціонерним
товариством «Сведбанк» 25.04.2008.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги, а
також обставини, які їх підтверджують,
просив їх задовольнити в повному
обсязі. Надав додатково у судовому
засіданні постанови Верховного суду
України та судову практику Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ на підтвердження своєї позиції.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явилася, направила до суду
клопотання про розгляд справи без її
особистої участі у зв'язку із хворобою
та проходженням медико-соціальної
експертизи. Позовні вимоги визнала
повністю та просила їх задовольнити.

Представник відповідача ТОВ «Кредитні
ініціативи» у судове засідання не
з'явився, до суду подав заперечення, у
яких просив розглядати справу без його
участі та відмовити у задоволенні
позовних вимог, мотивуючи свою позицію
тим, що, на його думку, у договорі поруки
встановлений строк його дії, а тому він
є чинним.

Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши доводи сторін,
ознайомившись із матеріалами справи,
суд вважає, що позовна заява підлягає
задоволенню повністю, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 25 квітня 2008 року
між Відкритим акціонерним товариством
«Сведбанк» та позичальником ОСОБА_2
укладено кредитний договір №0703/0408/71-076,
за п.1.1 якого Банк зобов'язується надати
Позичальнику грошові кошти у вигляді
кредиту у розмірі 75 000,00 (сімдесят п'ять
тисяч) доларів США, на строк з 25.04.2008 по
25.04.2032 включно та на умовах,
передбачених у цьому договорі, а
Позичальник зобов'язується повернути
кредит, сплатити проценти за
користування кредитом та виконати свої
зобов'язання у повному обсязі у
терміни, передбачені цим договором.

В якості забезпечення виконання
зобов'язань між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ВАТ
«Сведбанк» укладений договір поруки
№0703/0408/71-076-Р-2 від 25.04.2008, відповідно до
пункту 1 якого поручитель
зобов'язується перед Банком
відповідати за виконання зобов'язань
щодо повернення коштів, наданих Банком
позичальнику у вигляді кредиту згідно
з кредитним договором №0703/0408/71-076 від
25.04.2008, у сумі 75 000,00 доларів США, строком
до 25 квітня 2032 року, з процентною
ставкою 12,5% річних за їх використання.
Згаданий кредитний договір №0703/0408/71-076
від 25.04.2008, а також додаткові угоди до
нього, які будуть укладені між банком
та позичальником, та будуть невід'ємною
частиною кредитного договору
№0703/0408/71-076 від 25.04.2008 надалі іменуються
«Основне зобов'язання». Відповідно до
пункту 2 договору поруки №0703/0408/71-076-Р-2
від 25.04.2008 поручитель несе солідарну
відповідальність з Позичальником
перед Банком за виконання
Позичальником умов Основного
зобов'язання усім належним йому майном
та грошовими коштами.

Відповідно до пункту 7 договору поруки
№0703/0408/71-076-Р-2 від 25.04.2008 поручитель
зобов'язується виконати Основне
зобов'язання у разі настання випадків
зміни строків виконання зобов'язань по
Основному зобов'язанню, передбачених
Основним зобов'язанням.

Відповідно до пункту 4 договору поруки
№0703/0408/71-076-Р-2 від 25.04.2008 у разі
невиконання Позичальником умов
Основного зобов'язання в строк,
Поручитель погашає суму кредиту,
нараховані проценти та штрафні санкції
за несвоєчасне повернення
Позичальником коштів, наданих в межах
Основного зобов'язання та процентів за
користування кредитом за першою
вимогою Банку протягом 10 календарних
днів з моменту отримання Поручителем
надісланої Банком письмової заяви про
невиконання позичальником своїх
зобов'язань, передбачених Основним
зобов'язанням, надісланою Банком за
адресою, зазначеною у реквізитах
Поручителя в цьому договорі.

Пунктом 3.8 кредитного договору
№0703/0408/71-076 від 25.04.2008 передбачений
механізм зміни умов до кредитного
договору: «сторони за договором
домовились та без укладання будь-якої
додаткової угоди встановили порядок
змін умов кредитного договору з
відповідною зміною зобовязань
Відповідача (Позичальника) щодо строку
виконання ним зобовязань за кредитним
договором, а саме: "якщо Позичальник
порушує строки платежів, встановлені п.
3.3, встановлений наступний порядок змін
умов кредитного договору з відповідною
зміною зобовязань Позичальника щодо
строку виконання ним зобовязань". При
настанні таких обставин, строк
виконання відповідачем своїх
зобовязань за взаємною згодою сторін,
вважається таким, що настав, на десятий
календарний день направлення Банком
позичальнику (відповідачу)
повідомлення про зміну умов кредитного
договору. Сторони досягли згоди, що
датою, якою починається відлік
зазначеного вище десятиденного строку,
вважається дата, зазначена на
квитанції яка надається відділенням
звязку при відправленні листа з
повідомленням про вручення.

У матеріалах справи міститься
повідомлення - вимога про зміну умов
Кредитного договору №0703/0408/71-076 від
25.04.2008 про дострокове повернення
наданого кредиту, якою ВАТ «Сведбанк»
повідомляло ОСОБА_2 про те, що
відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК
України, а також пункту 3.8 Кредитного
договору умови Кредитного договору
змінено, внаслідок чого Банк набув
право вимагати дострокового
повернення суми кредиту, процентів та
штрафних санкцій у розмірі 74 438,48
доларів США.

Крім того, рішенням Шевченківського
районного суду м. Запоріжжя від 08.11.2010 у
справі №2-4341/2010, залишеним без змін
ухвалою Апеляційного суду Запорізької
області від 27.01.2011 у справі №22-436/2011,
встановлені факти направлення,
отримання ОСОБА_2 повідомлення - вимоги
про зміну умов Кредитного договору
№0703/0408/71-076 від 25.04.2008, а також дата зміни
умов кредитного договору та обов'язку
ОСОБА_2 погасити кредит в повному
обсязі, тобто, з 04.02.2009.

За приписами частини 3 статті 61 ЦПК
України обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином, суд вважає встановленими
рішенням Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 08.11.2010 у справі
№2-4341/2010 та ухвалою Апеляційного суду
Запорізької області від 27.01.2011 у справі
№22-436/2011 обставини направлення з боку
ВАТ «Сведбанк», отримання ОСОБА_2
повідомлення - вимоги про зміну умов
Кредитного договору №0703/0408/71-076 від
25.04.2008, а також дату зміни умов
кредитного договору та обов'язку
ОСОБА_2 погасити кредит в повному
обсязі, тобто, з 04.02.2009, оскільки в межах
цивільної справи №2-4341/2010 при розгляді
справи про звернення стягнення на
предмет іпотеки брали участь особи,
щодо яких встановлені такі обставини -
ОСОБА_2 та ВАТ «Сведбанк», на права
правонаступника якого посилається ТОВ
«Кредитні ініціативи».

До того ж, вказані обставини не
спростовані в межах судового розгляду
ані ОСОБА_2, ані ТОВ «Кредитні
ініціативи».

За приписами частини 4 статті 559 ЦК
України порука припиняється після
закінчення строку, встановленого в
договорі поруки. У разі, якщо такий
строк не встановлено, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.

Суд вважає підтвердженими доводи
позивача відносно того, що строк поруки
у договорі №0703/0408/71-076-Р-2 від 25.04.2008 не
встановлений, водночас, зазначає, що
твердження представника ТОВ «Кредитні
ініціативи» стосовно того, що пунктом 1
вказаного договору поруки
встановлений строк його дії до 25.04.2032, -
є безпідставними.

Так, пунктом 1 договору поруки
№0703/0408/71-076-Р-2 від 25.04.2008 передбачено, що
поручитель зобов'язується перед Банком
відповідати за виконання зобов'язань
щодо повернення коштів, наданих Банком
Позичальнику у вигляду кредиту згідно
з кредитним договором №0703/0408/71-076 від
25.04.2008, у сумі 75 000,00 доларів США, строком
до 25 квітня 2032 року, з процентною
ставкою 12,5% річних за їх використання
(далі - кредит).

Згаданий кредитний договір №0703/0408/71-076
від 25.04.2008, а також додаткові угоди до
нього, які будуть укладені між Банком
та Позичальником, та будуть невід'ємною
частиною кредитного договору
№0703/0408/71-076 від 25.04.2008, надалі іменуються
- «Основне зобов'язання».

Отже, у вказаному пункті договору
поруки перераховані саме
індивідуалізуючі ознаки кредитного
договору:

- сума кредиту у розмірі 75 000,00 доларів
США;

- строк виконання зобов'язання за
кредитним договором - до 25.04.2032;

- розмір процентної ставки 12,5% річних за
використання.

При цьому суд звертає увагу, що розмір
процентної ставки як ознака кредитного
договору зазначений після інших ознак,
зокрема, строку виконання зобов'язання.

В цьому ж пункті далі за текстом іде
узагальнююча назва кредитних коштів за
кредитним договором - «кредит», а також
узагальнююча назва зобов'язання за
кредитним договором - «Основне
зобов'язання». Отже, із пункту 1
кредитного договору слідує, що
поручитель поручається перед
кредитором за належне виконання
зобов'язання боржником за конкретним
кредитним договором - №0703/0408/71-076 від
25.04.2008, а в пункті 1 договорі поруки
№0703/0408/71-076-Р-2 від 25.04.2008 саме вказано ті
ж самі індивідуалізуючі та
узагальнюючі ознаки, що і в кредитному
договорі №0703/0408/71-076 від 25.04.2008, зокрема,
це стосується строку виконання
основного зобов'язання.

Тому суд вважає, що відповідачем не
підтверджено те, що в пункті 1 договору
поруки №0703/0408/71-076-Р-2 від 25.04.2008 вказаний
саме строк дії цього договору.

Пунктом 10 договору поруки №0703/0408/71-076-Р-2
від 25.04.2008 встановлено, що строком
припинення поруки, встановленої цим
договором, є повне виконання
Позичальником або Поручителем своїх
обов'язків, передбачених Основним
зобов'язанням.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що
встановлення строку дії договору
поруки до повного виконання
зобов'язання не відповідає частині 1
статті 252 ЦК України, згідно з якою
строк визначається роками, місяцями,
тижнями, днями або годинами.

Слід зазначити, що аналогічної позиції
дотримується Вищий спеціалізований
суд з розгляду цивільних і
кримінальних справ. Згідно з пунктом 24
Постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»:

«Відповідно до частини четвертої
статті 559 ЦК порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя.

При вирішенні таких спорів суд має
враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.
Отже, якщо кредитним договором не
визначено інші умови виконання
основного зобов'язання, то у разі
неналежного виконання позичальником
своїх зобов'язань за цим договором
строк пред'явлення кредитором до
поручителя вимоги про повернення
отриманих у кредит коштів має
обчислюватися з моменту настання
строку погашення зобов'язання згідно з
такими умовами, тобто з моменту
настання строку виконання зобов'язання
у повному обсязі або у зв'язку із
застосуванням права на повернення
кредиту достроково.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

При цьому сама по собі умова договору
про дію поруки до повного виконання
позичальником зобов'язання перед
кредитодавцем або до повного виконання
поручителем взятих на себе зобов'язань
не може розглядатися як установлення
строку дії поруки, оскільки це не
відповідає вимогам статті 252 ЦК
України, згідно з якою строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами. Термін
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати».

Аналогічні правові висновки з питань
визначення строків дії договорів
поруки, необхідності пред'явлення
вимоги до поручителя протягом шести
місяців з дня виникнення підстав для
виконання основного зобов'язання, в
тому числі, і у зв'язку із реалізацію
права на повернення кредиту
достроково, висловлені в Постановах
Верховного Суду України, що прийняті
при здійсненні перегляду постанов
судів касаційної інстанції за
наслідками розгляду заяви про перегляд
судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах.

У постанові Верховного Суду України
від 29.01.2014 у справі №6-155цс13 викладено
правовий висновок: «Відповідно до
вимог частини другої статті 1054 та
частини другої статті 1050 ЦК України у
разі, якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами, то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів.

Згідно з положеннями частини четвертої
статті 559 ЦК України порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.

Установивши, що договором поруки не
визначено строк, після закінчення
якого порука припиняється, оскільки
умовами цього договору встановлено, що
він діє до повного припинення всіх
зобов'язань боржника за кредитним
договором, та що кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання, який
був змінений ним відповідно до пункту
1.9.1 кредитного договору, не пред'явив
протягом шести місяців вимоги до
поручителя про виконання зобов'язання,
суд дійшов правильного висновку про те,
що зобов'язання за договором поруки
припинилися».

Так, згідно правового висновку
Верховного Суду України, викладеного у
постанові судових палат у цивільних та
господарських справах Верховного Суду
України від 23.05.2012, прийнятої за
наслідками перегляду ухвали колегії
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 05.09.2011р. у справі
№6-33цс за позовом публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
до товариства з обмеженою
відповідальністю «TWM» та інших про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, умови договору поруки про
його дію до повного припинення всіх
зобов'язань боржника, не свідчать про
те, що договором встановлено строк
припинення поруки в розумінні ст. 251, ч. 4
ст. 559 ЦК України, тому у цьому випадку
підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559
ЦК України про те, що порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя, а
оскільки банком відповідно до умов
кредитного договору змінений строк
виконання основного зобов'язання, то
відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України
вимоги до поручителів могли бути
заявлені у межах шести місяців від дня
настання цього строку.

Така сама правова позиція стосовно
визначення строків дії договору поруки
викладена у постановах Верховного Суду
України: 21.05.2012 року у справі № 6-48 цс ;
21.05.2012 року у справі № 6-68 цс, від 21.12.2012 у
справі №6-134цс12, а саме : що, умови
договору поруки про його дію до повного
припинення всіх зобов'язань боржника
не свідчать про те, що договором
установлено строк припинення поруки в
розумінні ст. 251, ч.4 ст.559 ЦК України,
тому, в цьому разі підлягають
застосуванню норми ч.4 ст.559 ЦК України
про те, що порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя.

Суд наголошує на тому, що вказані
Постанови відповідно до частини 1
статті 360-7 ЦПК України є обов'язковими
для всіх суб'єктів владних повноважень,
які застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначену норму права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішенням Верховного
Суду України.

Аналогічні правові висновки, крім того,
викладені у численних ухвалах Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних і кримінальних справ,
зокрема, від 16.04.2014, 21.05.2014, 28.05.2014, 16.07.2014
тощо.

Отже, із урахуванням пунктів 1, 9, 10
договору поруки №0703/0408/71-076-Р-2 від 25.04.2008
поручитель зобов'язується відповідати
перед кредитором за виконання
зобов'язання боржника перед кредитором
на умовах, визначених Основним
зобов'язанням, в тому числі, у випадку
зміни строків Основного зобов'язання
внаслідок реалізації права кредитора
на дострокове повернення кредиту
боржником. У такому випадку строки
виконання зобов'язання змінюються як
відносно боржника, так і відносно
поручителя за умови дотримання
кредитором шестимісячного строку з дня
виникнення у боржника обов'язку
достроково повернути кредит для
направлення вимоги або пред'явлення
позову до поручителя. Відповідно, за
умовами кредитного договору
№0703/0408/71-076 від 25.04.2008 його умови є
зміненими як щодо ОСОБА_2, так і щодо
ОСОБА_1 в частині дострокового
виконання зобов'язань. Частина 4 статті
559 ЦК України стосовно необхідності
кредитором пред'явлення вимоги до
боржника у шестимісячний строк є
імперативною умовою та в разі
порушення такого строку спричинює
негативні наслідки у вигляді
припинення поруки для кредитора.

Так, судом встановлено, що після
отримання з боку ВАТ «Сведбанк»
повідомлення - вимоги № 04/127 від 23.01.2009
ОСОБА_2 з 04.02.2009 ВАТ «Сведбанк» та його
правонаступники не направили у
шестимісячний строк вимогу до
поручителя - ОСОБА_1 щодо повернення
кредиту поручителем та не пред'явили у
встановлений строк позову до суду.

У своїх запереченнях ТОВ «Кредитні
ініціативи» також не спростувало факту
відсутності належного повідомлення
позивача у встановлений строк.

Відтак, враховуючи положення статті 252,
частин 2, 3 статті 254 ЦК України, суд
вважає, що порука ОСОБА_1 за договором
№0703/0408/71-076-Р-2 від 25.04.2008, укладеним між
нею, ОСОБА_2 та ВАТ «Сведбанк»,
припинилася з 05.08.2009.

Судом уважно проаналізовані доводи
відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи»
та судова практика, подана
відповідачем для обґрунтування його
позиції, проте суд критично ставиться
до можливості застосування викладених
у ній висновків при розгляді даної
справи з таких підстав.

По-перше. Надана представником
відповідача ухвала Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних та кримінальних справ від
07.08.2013 була предметом оцінки Верховного
Суду України при здійсненні перегляду
аналогічної категорії справ у зв'язку
із неоднаковим застосуванням норм
матеріального права, та визнана
останнім непереконливою, про що
зазначено у постанові Верховного Суду
України від 29 січня 2014 року № 6-155цс13.
Так, судом здійснювалося посилання на
правові висновки, викладені у вказаній
Постанові Верховного Суду України,
відповідно до яких використання
кредитором свого права на дострокове
повернення боржником кредиту, є зміною
строку виконання зобов'язань, а не
просто санкціями, що застосовуються за
невиконання боржником своїх
зобов'язань та не породжують жодних
правових наслідків у відносинах між
кредитором та поручителем. Аналогічні
висновки, як уже зазначалося, Верховним
Судом України викладені у постановах
Верховного Суду України: від 23.05.2012 у
справі №6-33цс, від 21.05.2012 року у справі №
6-48 цс ; 21.05.2012 року у справі № 6-68 цс, від
21.12.2012 у справі №6-134цс12.

Знову ж таки, суд акцентує увагу на
тому, що для нього обов'язковими при
розгляді аналогічних спорів є лише
правові висновки, висловлені Верховним
Судом України в силу приписів ст. 360-7
ЦПК України. До того ж, зазначена
постанова Верховного Суду України
прийнята після ухвалення ВССУ з
розгляду цивільних і кримінальних
справ судових рішень, наданих
відповідачем, що також свідчить про
визначеність судової практики з
розгляду означеної категорії справ.

По-друге. За приписами частини 1 статті
159 ЦПК України суд під час розгляду
справи повинен безпосередньо
дослідити докази у справі. За
результатами дослідження у судовому
засіданні таких доказів у справі, як
договір поруки №0703/0408/71-076-Р-2 від 25.04.2008,
кредитний договір №0703/0408/71-076 від 25.04.2008,
повідомлення-вимога про зміну умов
кредитного договору, оформлена листом
№ 04/127 від 23.01.2009, суд дійшов до висновку
про те, що умовами вказаних документів
передбачений саме механізм внесення
змін до кредитного договору стосовно
строків виконання основного
зобов'язання та механізм виконання
зобов'язання поручителем перед
кредитором, а не визначення
застосування банком свого права на
дострокове повернення кредиту як
цивільно-правових санкцій, після
застосування яких кредитний договір
продовжує свою дію із збереженням
обов'язку боржник щомісячно погашати
кредит відповідно до графіку до 25.04.2032.
Також, відповідно, не встановлено інших
додаткових умов, які б суперечили
частині 4 статті 559 ЦК України, що за
своєю природою містить імперативні
приписи. Досліджувати ж умови
кредитних договорів та договорів
поруки, що стали предметом розгляду
інших цивільних справ та покладені в
основу наданих відповідачем судових
рішень, порівнювати означені кредитні
договори між собою та із кредитним
договором №0703/0408/71-076 від 25.04.2008 суд не
має можливості, повноважень та підстав.

По-третє. В наданих представником
відповідача ухвалах ВССУ з розгляду
цивільних і кримінальних справ від
07.08.2013 та 25.08.2013 визначено, що обов'язок
поручителя є чинним до завершення
строку дії кредитного договору. Проте і
такі висновки суперечать матеріалам
справи. Суд акцентує увагу на тому, що
цивільно-правові категорії «строк
виконання зобов'язання» та «строк дії
договору» не є тотожними. В даному
випадку відповідно до пункту 1.1
кредитного договору №0703/0408/71-076 від
25.04.2008 визначений саме строк виконання
позичальником свого зобов'язання: з
25.04.2008 по 25.04.2032 із передбаченою
пунктами 3.3, 3.8 можливістю за
ініціативою ВАТ «Сведбанк» внести
зміни в односторонньому порядку до
кредитного договору щодо строків
виконання зобов'язань у випадку
порушення позичальником свої
зобов'язань, пов'язаних із своєчасним
поверненням кредиту. Про той факт, що
саме кредит надається строком до 25.04.2032,
а не визначається строк дії договору
також свідчить і пункт 1 договору
поруки 0703/0408/71-076-Р-2 від 25.04.2008.
Натомість, аналіз умов кредитного
договору 0703/0408/71-076 від 25.04.2008 дає
підстави стверджувати, що строк дії
вказаного договору не встановлений, а
визначений пунктом 10.9 строк дії до
повного виконання умов не є строком дії
договору в розумінні до статті 252 ЦК
України, оскільки не визначається
роками, місяцями, тижнями чи днями. За
таких обставин, відсутні підстави
стверджувати про те, що кредитний
договір №0703/0408/71-076 від 25.04.2008 діє, а у
поручителя зберігається обов'язок
погасити заборгованість позивальника
до завершення його строку.

По-четверте. Подана відповідачем
постанова Верховного Суду України від
16.10.2013 не підтверджує його позицію, а,
навпаки, свідчить про наявність права у
поручителя звернутися до суду із
позовною заявою про припинення поруки
в межах способів захисту, обраних
відповідно до статті 16 ЦК України, у
разі пропуску кредитором
шестимісячного строку для пред'явлення
вимоги до поручителя внаслідок
порушення виконання зобов'язання з
боку боржника.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України
передбачений такий спосіб захисту
порушених прав та інтересів, як
визнання права.

При цьому, відповідно до правової
позиції Верховного Суду України,
висловленої у постановах від 21.12.2012,
16.10.2013 у разі невизнання кредитором
права поручителя, передбаченого ст. 559
ЦК України, на припинення зобов'язання
за договором поруки, таке право
підлягає захисту судом за позовом
поручителя шляхом визнання його права
на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Тому враховуючи наведене, позовні
вимоги позивача до ОСОБА_2, ТОВ
«Кредитні ініціативи» є законними та
обґрунтованими, а тому підлягають
задоволенню.

Керуючись ст. 16, 252, 526, 559, 1050, 1054 ЦК
України, ст.3, 10, 11, 88, 208, 209, 212, 214, 215, 224, 360-7
ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» про визнання поруки
припиненою задовольнити повністю.

Визнати припиненою поруку ОСОБА_1 за
договором поруки №0703/0408/71-076-Р-2,
укладеним між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
Відкритим акціонерним товариством
«Сведбанк» 25.04.2008.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
шляхом подання через Шевченківський
районний суд м. Запоріжжя протягом
десяти днів після проголошення рішення
суду апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Кляшторний В.С.