АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 408/2-278/11 22-ц/774/1358/К/14
Справа №2-278/11/0408
Головуючий в І інстанції
Провадження 22-ц/774/1358/К/14
Категорія № 27(ІV)
Доповідач - Турік В.П.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Турік В.П.,

суддів: Братіщевої Л.А.,
Остапенко В.О.

при секретарі: Булах К.А.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі апеляційну
скаргу ОСОБА_2, який діє за довіреністю
в інтересах ОСОБА_3 на рішення
Дзержинського районного суду м.Кривого
Рогу від 02 лютого 2011 року по цивільній
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Банк Золоті
ворота» до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Особи, які беруть участь у
розгляді справи:

представник відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_2,

відповідач ОСОБА_5, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2010 року Публічне
акціонерне товариство «Банк Золоті
ворота» (надалі - Банк) звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_5 та
просив суд стягнути солідарно з
відповідачів на його користь
заборгованість за кредитним
договором станом на 16.06.2010 року у сумі 141
986,98 грн.

В обґрунтування позовних вимог Банк
зазначив, що 07.12.2006 року між АКБ «Золоті
ворота» (найменування якого було
змінено на ПАТ «Банк Золоті ворота») та
відповідачем ОСОБА_3 було укладено
договір № 49-К/06, згідно умов якого
відповідач отримала споживчий кредит у
розмірі 165 000 гривень зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 17 % на рік строком повернення до
07.12.2009 року.

У забезпечення виконання відповідачем
ОСОБА_3 умов кредитного договору, 07.12.2006
року між Банком та відповідачем ОСОБА_5
було укладено договір поруки № 49-П/06,
згідно умов якого, ОСОБА_5 поручився
перед Банком за виконання відповідачем
ОСОБА_3 умов кредитного договору.

У зв'язку з невиконанням
відповідачем ОСОБА_3 умов кредитного
договору, станом на 16.06.2010 року у неї
перед Банком утворилася
заборгованість у сумі 141 986,98 грн., яка
складається з наступного: 84524 гривень -
прострочена заборгованість за
кредитом; 27000,34 гривень - прострочена
заборгованість по процентам; 6289
гривень - прострочена заборгованість
по комісіям; 24173,33 грн. - пеня за
несвоєчасне виконання грошового
зобов'язання.

Ухвалою Дзержинського районного
суду м. Кривого Рогу від 04.11.2010 року
залучено до участі у справі в якості
співвідповідача ОСОБА_6.

Рішенням Дзержинського районного суду
м. Кривого Рогу від 02 лютого 2011 року
позов ПАТ «Банк Золоті ворота»
задоволено.

Стягнуто солідарно з відповідачів на
користь Банку заборгованість за
кредитним договором у сумі 141 986,98 грн.,
судовий збір у сумі 1419,87 грн. та витрати
на ІТЗ у розмірі 120 грн.

В апеляційній скарзі представник
відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, ставить питання
про скасування рішення суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
про відмову у задоволенні позовних
вимог Банку.

Зокрема, апелянт зазначив, що судом
першої інстанції не було досліджено
судовий наказ № 2н-6197/08 від 13.11.2008 року
про стягнення з відповідачів ОСОБА_3 та
ОСОБА_5 заборгованості за кредитним
договором № 49-К/06 від 07.12.2006 року у сумі
88726,11 грн., який набрав законної сили та
перебуває на виконанні у
Саксаганському ВДВС.

Крім того, в матеріалах справи
містяться заяви відповідачів ОСОБА_3 та
ОСОБА_5 без номеру реєстрації вхідної
кореспонденції про розгляд справи у їх
відсутності із зазначенням того, що
вони не заперечують проти задоволення
позову, в той час, як з урахуванням
наявності судового наказу, відповідачі
заперечують проти даного позову Банку.

Згідно з вимогами частини 1 статті 303
ЦПК України і зважаючи на роз'яснення,
викладені в п. 15 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008
р., - під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, а тому колегією
суддів не перевіряється правильність
висновків суду першої інстанції в
частині стягнення заборгованості за
кредитним договором №49-К/06 від 07.12.2006
року з відповідача ОСОБА_6

Заслухавши суддю-доповідача,
осіб, які з'явились у судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів заявлених позовних вимог та
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Суд першої інстанції, ухвалюючи
рішення про задоволення позовних
вимог, виходив з доведеності позивачем
розміру заборгованості за кредитним
договором та дійшов висновку, що
відповідно до ст. 554 ЦК України й умов
договору у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручителі відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники.

Проте з таким висновком суду
погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судове
рішення не відповідає.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямованих на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ст.528 ЦК України
зобов`язання повинно виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимогам ЦК України, інших
актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, 07
грудня 2006 року між АКБ «Золоті ворота»,
який вподальшому перейменовано на ПАТ
«Банк Золоті Ворота», та ОСОБА_3
укладено кредитний договір № 49-К/06, за
яким ОСОБА_3 було надано кредит в
розмірі 165 500,00 гривень на строк по 07
грудня 2009 року зі сплатою за
користування кредитом щомісячно 17,0 %
річних.

За умовами кредитного договору,
відповідач ОСОБА_3 зобов'язалася
своєчасно повертати банку, починаючи з
наступного місяця від дня укладення,
заборгованість за кредитом та
нарахованим процентам кожного місяця,
відповідно до Додатку №1 до договору.

Відповідно до п. 4.1.3 договору при
порушенні зобов'язання по поверненню
кредиту та погашенню процентів за
користування кредитом, позичальник
сплачує позивачу пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
суми своєчасно не повернутих коштів за
кожний день прострочення.

В забезпечення виконання зобов'язань
ОСОБА_3 за вказаним кредитним договором
укладено договір поруки № 49-П/06 від
07.12.2006 року між АКБ «Золоті ворота»,
який вподальшому перейменовано на ПАТ
«Банк Золоті Ворота», та ОСОБА_5, і
договір поруки № 49/2-П/06 від 17.11.2008 року
між АКБ «Золоті ворота», який
вподальшому перейменовано на ПАТ «Банк
Золоті Ворота», та ОСОБА_6

Пунктами 1.2., 1.3. договорів поруки
передбачено, що у разі невиконання
позичальником ОСОБА_3 своїх зобов'язань
за кредитним договором, банк має право
пред'явити вимоги безпосередньо до
поручителя, які він зобов'язаний
виконати шляхом сплати суми
заборгованості.

Як убачається із матеріалів справи,
банком, згідно умов кредитного
договору та договорів поруки, були
направлені вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с.
18-19) про виконання зобов'язань за
кредитним договором, а у випадку
невиконання у встановлений термін
вимоги банку -повернути кредит у
повному обсязі.

Вимоги банку відповідачами не
виконані.

Судовим наказом Саксаганського
районного суду м.Кривого Рогу від 03
листопада 2008 року задоволено вимоги
АКБ «Золоті ворота», який вподальшому
перейменовано на ПАТ «Банк Золоті
Ворота», про дострокове стягнення
заборгованості за кредитним договором
№49-К/06 від 07.12.2006 року та стягнуто
солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_7 та ОСОБА_5
на користь АКБ «Золоті ворота»
заборгованість за кредитним договором
№49-К/06 від 07.12.2006 року станом на 03.11.2008
року в розмірі: 78 162,02 грн. - поточна
заборгованість за кредитом, 7 745,39 грн -
прострочена заборгованість по кредиту,
445,98 грн. - заборгованість по процентам, 1
169,32 грн, - прострочена заборгованість
по процентам, 331,00 грн. - заборгованість
по комісіям, 331,00 грн. - прострочена
заборгованість по комісіям, 79,46 грн. -
пеня по простроченому кредиту, 5, 37 грн. -
пеня по простроченим процентам, 0,22 грн.
- пеня по простроченим комісіям.

Дострокове стягнення заборгованості
за зобов'язанням не тягне його
припинення з дня набрання законної
сили рішення суду і не виключає
стягнення процентів, пені і збитків та
інших штрафних санкцій, передбачених
угодою, до дня фактичного задоволення
(повного розрахунку).

Звернення до суду з вимогою про
дострокове задоволення всіх сум за
кредитним договором у зв'язку з
порушенням умов договору згідно з ч.2
ст. 1050 ЦК України не означає
односторонньої відмови від договору, а
є наслідком невиконання чи неналежного
виконання боржником своїх договірних
зобов'язань. Це спосіб
цивільно-правової відповідальності
боржника. У подальшому при невиконанні
рішення суду у кредитора виникає право
стягувати суми, передбачені ч.2 ст. 625 ЦК
України, оскільки зобов'язальні
правовідносини не припинилися.

З урахуванням вищевикладеного вимоги
ПАТ «Банк Золоті ворота» про стягнення
з відповідачів у солідарному порядку
простроченої заборгованості за
кредитом у розмірі 84 524,31 грн.
задоволенню не підлягають, тоді як
стягнення прострочених процентів,
комісії та пені проводиться до
повного виконання умов договору.

Доводи апеляційної скарги щодо
подвійного стягнення заборгованості
за одним й тим же кредитним договором
безпідставні та спростовуються
вищевикладеним.

Крім того, згідно ч.1 ст. 598 ЦК України
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
установлених договором чи законом.

Підстави припинення зобов'язання
передбачені ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України
та не передбачають можливості
припинення зобов'язання у зв'язку з
ухваленням судом рішення про
задоволення вимог кредитора.

За відсутності інших підстав,
передбачених договором або законом,
зобов'язання припиняється його
виконанням, проведеним належним чином
(ст. 599 ЦК України).

Належним виконанням зобов'язання є
виконання, прийняте кредитором, у
результаті якого припиняються права та
обов'язки сторін зобов'язання.

Саме по собі ухвалення рішення про
задоволення вимог кредитора, не
припиняє зобов'язальних правовідносин
сторін договору й не звільняє боржника
від відповідальності за невиконання
ним грошового зобов'язання та не
позбавляє кредитора права на отримання
процентів, пені й інших витрат,
передбачених договором, до повного
погашення заборгованості за кредитним
договором.

Доводи апеляційної скарги про те, що
заборгованість за кредитним договором
мала бути погашена, адже з відповідачів
стягувались суми боргу на підставі
виконавчих листів, колегія суддів
відхиляє, оскільки ані в суді першої
інстанції, ані в суді апеляційної
інстанції відповідачами не було надано
жодного належного та допустимого
доказу, у розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК
України, які б підтверджували сплату
ним заборгованості за кредитним
договором.

Вирішуючи питання щодо розміру
заборгованості за кредитним договором,
яка підлягає стягненню з відповідачів,
колегія суддів виходить із наступного.

За загальним правилом, що випливає із
Цивільного кодексу України, період, за
який нараховується пеня за
прострочення виконання зобов'язання,
не обмежується.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені) застосовується позовна давність
в один рік.

Статтею 253 ЦК України визначено, що
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

За правилами ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасного
виконання грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня - це санкція, яка
нараховується з першого дня
прострочення й до тих пір поки
зобов'язання не буде виконано. Її
розмір збільшується залежно від
продовження правопорушення.

Правова природа пені така, що позовна
давність до вимог про її стягнення
обчислюється по кожному дню (місяцю), за
яким нараховується пеня, окремо. Право
на позов про стягнення пені за кожен
день (місяць) виникає щодня (щомісяця)
на відповідну суму, а позовна давність
обчислюється з того дня (місяця), коли
кредитор дізнався або повинен був
дізнатися про порушення права.

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо).

За таких обставин включення для
обрахування пені прострочених
платежів, які мали місце поза межами
позовної давності до основної вимоги,
не ґрунтується на вимогах закону.

Отже, аналіз норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК
України дає підстави для висновку про
те, що стягнення неустойки (пені,
штрафу) обмежується останніми 12
місяцями перед зверненням кредитора до
суду, а починається з дня (місяця), з
якого вона нараховується, у межах
строку позовної давності за основною
вимогою.

Таким чином, враховуючи звернення ПАТ
«Банк Золоті ворота» до суду із позовом
про стягнення заборгованості 18 червня
2010 року, стягнення неустойки
проводиться за період з 18 червня 2009
року по 18 червня 2010 року та становить 19
648,86 грн., із них: пеня за простроченим
кредитом - 15 232,78 грн., пеня за
простроченими процентами - 3 560,33 грн.,
пеня за простроченою комісією - 855,75 грн.

Загальна ж сума заборгованості за
кредитним договором №49-К/06 від 07.12.2006
року, яка підлягає стягненню з
відповідачів на користь позивача,
становить 52 938, 20 гривень, із яких:
прострочена заборгованість по
процентам - 27 000, 34 грн., прострочена
заборгованість по комісіям - 6 289,00 грн.,
пеня за несвоєчасне виконання
грошового зобов'язання - 19 648,86 грн.

Вирішуючи питання щодо порядку
стягнення заборгованості з
відповідачів на користь ПАТ «Банк
Золоті ворота» колегія суддів
виходить з наступного.

Правові наслідки порушення
зобов'язання, забезпеченого порукою,
передбачені ст. 554 ЦК України, згідно
якої у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки. Особи,
які спільно дали поруку, відповідають
перед кредитором солідарно, якщо інше
не встановлено договором поруки.

Тобто зі змісту вказаної норми
вбачається можливим встановлення
поруки щодо виконання одного й того ж
зобов'язання одночасно з боку
декількох осіб. Однак така порука
виникає лише на підставі її спільного
надання у формі укладення одного
договору декількома поручителями (ч.3
ст. 554 ЦК України). Лише у випадку
укладення одного договору декількома
поручителями (спільна порука)
поручителя відповідають перед
кредитором солідарно з боржником та
солідарно між собою.

Законом не заборонено укладення й
кількох договорів поруки на виконання
того самого зобов'язання, але в цьому
випадку ч.3 ст. 554 ЦК України застосована
бути не може. Поручителі не несуть у
такому разі солідарної
відповідальності між собою, оскільки
не можна вважати поруку їхньою
спільною. За таких обставин кредитор
має право пред'явити вимогу до кожного
з поручителів на підставі відповідного
договору, але поручитель, що виконав
зобов'язання, не може висунути вимогу
до іншого поручителя на предмет
розподілу відповідальності перед
кредитором.

Отже, до поручителів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в
даному випадку ч.3 ст. 554 ЦК України
застосована бути не може і вони не
несуть солідарної відповідальності,
так як відсутня їх спільна порука,
оскільки укладено два окремі договори
поруки.

За таких обставин рішення суду
підлягає скасуванню з підстав
передбачених п.п. 2,4 ч.1 ст.309 ЦПК України
з ухваленням нового рішення про
часткове задоволення позовних вимог.

Згідно ст.88 ЦПК України з відповідачів
у рівних частинах на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати по
справі пропорційно до задоволеної
частини позовних вимог, які
складаються із судового збору у
розмірі 529,38 грн. (а.с. 1,2).

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.2,4 ч.1 ст. 309,
ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія
суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє за
довіреністю в інтересах ОСОБА_3 -
задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду
м.Кривого Рогу від 02 лютого 2011 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Банк Золоті
ворота» до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_5,
солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на
користь Публічного акціонерного
товариства «Банк Золоті ворота»
заборгованість за Кредитним договором
№ 49-К/06 від 07 грудня 2006 станом на 16
червня 2010 року у розмірі 52 938, 20
гривень, із яких: прострочена
заборгованість по процентам - 27 000, 34
грн., прострочена заборгованість по
комісіям - 6 289,00 грн., пеня за
несвоєчасне виконання грошового
зобов'язання - 19 648,86 грн.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути у рівних частинах з ОСОБА_3,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь Публічного
акціонерного товариства «Банк Золоті
ворота» судовий збір у розмірі 529,38
грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено у касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: