справа № 208/4005/13-ц
№ провадження 2/208/1432/14
РІШЕННЯ

Іменем
України

13 червня 2014 р.
м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області у складі: головуючого, судді
Ізотова В.М., при секретарі Кушта І.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вердикт Фінанс» до
ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фінансові
Перспективи» «про стягнення
заборгованості та звернення стягнення
на предмет застави»,

встановив:

Позивач звернувся до суду з
зазначеним позовом, посилаючись на те,
що 26.06.2007 року між Акціонерним
комерційним банком «ТАС-Комерцбанк»,
правонаступником якого стало Публічне
акціонерне товариство «Сведбанк», та
відповідачем ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір за умовами якого
банк надав, а ОСОБА_1 отримав кредит у
сумі 109440,00 гривень зі сплатою 17% річних
за весь термін фактичного користування
кредитом з кінцевим терміном
повернення до 25.06.2012 року.

В забезпечення виконання
кредитних зобов'язань, між АКБ
«ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_1 26.06.2007 року
був укладений договір застави, за яким
відповідач ОСОБА_1 передав у заставу
належний йому на праві власності
автомобіль марки GREAT WALL Hover, 2006 року
випуску, кузов № НОМЕР_1, державний
реєстраційний номер НОМЕР_2.

02.02.2012 року ПАТ «Сведбанк» уклало
з ТОВ «Вердикт Фінанс» договори
факторингу та відступлення прав за
договором застави, згідно з якими ПАТ
«Сведбанк» відступив ТОВ «Вердикт
Фінанс» свої права вимоги по кредитним
договорам від боржників та за
договорами застави рухомого майна.

30.04.2013 року ТОВ «Вердикт Фінанс»
уклав з ТОВ «Фінансові Перспективи»
договір поруки, згідно з яким обсяг
відповідальності поручителя перед
кредитором за невиконання ОСОБА_1
кредитного договору від 26.06.2007 року,
становить 2000 грн.

Посилаючись на те, що, у зв'язку з
неналежним виконанням відповідачами
своїх зобов'язань за кредитним
договором, станом на 30.04.2013 року
утворилася заборгованість в сумі 131694
грв. 15 коп., позивач просить стягнути з
відповідачів заборгованість за
кредитним зобов'язанням в сумі 2000 грв.
та в рахунок погашення заборгованості
за кредитним договором звернути
стягнення на предмет застави шляхом
продажу заставленого автомобіля з
укладенням договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, з наданням ТОВ
«Вердикт Фінанс» всіх необхідних
повноважень для здійснення продажу
предмета застави.

У зв'язку з тим, що відповідачі
чотири раз в судові засідання не
з'явилися без поважних причин, судом
було проведено заочний розгляд справи
і згідно заочного рішення суду від
19.02.2013 року позов було задоволено у
повному обсязі.

12.02.2014 року від ОСОБА_1 до суду
надійшла заява про перегляд заочного
рішення суду від 19.02.2013 року в якій він
зазначив, що про час та місце розгляду
справи він не був повідомлений
належним чином що позбавило його
можливості спростувати вимоги
позивача у ході судового розгляду
справи.

Ухвалою Заводського районного
суду м. Дніпродзержинська від 26.02.2014
року заочне рішення від 19.02.2013 року було
скасовано та призначено справу до
розгляду на 21.03.2014 року, про що учасники
процесу були повідомлені належним
чином. Разом з тим, ні 21.03.2014 року, ні
30.04.2014 року, ні 15.05.2014 року, ні 29.05.2014 року,
ні 13.06.2014 року відповідачі знову п'ять
разів в судові засідання не з'явилися,
хоча про час та місце розгляду справи
були повідомлені належним чином,
причини неявки суду не повідомили і з
заявою про розгляд справи за їх
відсутності не звертались, що
дозволило суду провести розгляд справи
за їх відсутності на підставі наявних у
справі доказів.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився надавши суду
заяву в якій просив розглянути справу
за його відсутності та задовольнити
позов у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд,
встановивши викладені нижче факти та
відповідні до них правовідносини,
дійшов до наступного висновку.

Так, з матеріалів справи
вбачається, що 26.06.2007 року між
Акціонерним комерційним банком
«ТАС-Комерцбанк», правонаступником
якого стало Публічне акціонерне
товариство «Сведбанк», та відповідачем
ОСОБА_1 було укладено кредитний
договір № 2301/0607/64-872, за умовами якого
банк надав, а ОСОБА_1 отримав кредит у
сумі 109440 гривень зі сплатою 17% річних за
весь термін фактичного користування
кредитом з кінцевим терміном
повернення до 25.06.2012 року.

В забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором між
АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_1 26.06.2007
року був укладений договір застави №
2301/0607/64-872-Z, за яким відповідач ОСОБА_1
передав у заставу належний йому на
праві власності автомобіль марки GREAT WALL
Hover, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_1,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
що належить йому на праві власності.

Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

Відповідно до п. 1.1
вищезазначеного кредитного договору
(а.с.10), банк зобов'язався надати
позичальнику грошові кошти у вигляді
кредиту, а позичальник - відповідач
ОСОБА_1 зобов'язався повернути кредит,
сплатити проценти за користування ним,
та виконати всі свої зобов'язання у
повному обсязі та у строки, передбачені
цим договором.

Банк свої зобов'язання виконав а
позичальник - відповідач ОСОБА_1 взяті
на себе зобов'язання належним чином не
виконує, в результаті чого, згідно з
наданим позивачем розрахунком,
заборгованість за кредитним договором
станом на 30.04.2013 року складає 131694 грн. 15
коп.

Згідно ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до положень ст.ст. 589, 590
ЦК України, у разі невиконання
зобов'язання, забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави, що здійснюється за рішенням
суду, якщо інше не встановлено
договором або законом.

В силу ст. 19 Закону України «Про
заставу», за рахунок заставленого
майна заставодержатель має право
задовольнити свої вимоги в повному
обсязі, що визначається на момент
фактичного задоволення, включаючи
відсотки, відшкодування збитків,
завданих прострочкою виконання (а у
випадках, передбачених законом чи
договором - неустойку), необхідні
витрати на утримання заставленого
майна, а також витрат на здійснення
забезпеченої заставою вимоги, якщо
інше не передбачено договором застави.

Згідно ст. 24 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень», обтяжувач, який
ініціює звернення стягнення на предмет
забезпечувального обтяження,
зобов'язаний до початку процедури
звернення стягнення зареєструвати в
Державному реєстрі відомості про
звернення стягнення на предмет
обтяження.

Позивачем вищезазначена вимога Закону
була виконана, що підтверджується
Витягом про реєстрацію в Державному
реєстрі обтяжень рухомого майна № 40540061
від 25.04.2013 року (а.с. 37).

Відповідно до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 28 Закону
України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень»
якщо протягом 30 днів з моменту
реєстрації в Державному реєстрі
відомостей про звернення стягнення на
предмет забезпечувального обтяження
зобов'язання боржника, виконання якого
забезпечене обтяженням, залишається
невиконаним і в разі, якщо предмет
забезпечувального обтяження
знаходиться у володінні боржника,
останній зобов'язаний на вимогу
обтяжувача негайно передати предмет
обтяження у володіння обтяжувача. Якщо
боржник, у володінні якого знаходиться
предмет забезпечувального обтяження,
не виконує обов'язок щодо передачі
предмета забезпечувального обтяження
у володіння обтяжувача, звернення
стягнення здійснюється на підставі
рішення суду.

Виходячи з викладеного, надавши
належної оцінки представленим у справі
доказам у їх сукупності, приймаючи до
уваги, що ТОВ "Вердикт Фінанс" є
належним позивачем за даним позовом,
має право відповідної вимоги до
відповідача ОСОБА_1 та поручителя,
враховуючи, що позивач зареєстрував в
Державному реєстрі відомості про
звернення стягнення на предмет
обтяження, суд дійшов висновку про
необхідність задоволення позову щодо
солідарного стягнення з відповідачів
на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» 2000,00
грн., звернення стягнення
заборгованості за кредитним договором
на предмет застави.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України,
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК
України, за договором факторингу
(фінансування під відступлення права
грошової вимоги) одна сторона (фактор)
передає або зобов'язується передати
грошові кошти в розпорядження другої
сторони (клієнта) за плату (у будь-який
передбачений договором спосіб), а
клієнт відступає або зобов'язується
відступити фактору своє право грошової
вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно вищезазначеної норми
Закону, 02.02.2012 року між ПАТ «Сведбанк»
та ТОВ «Вердикт Фінанс» було укладено
договір факторингу № 11 (а. с. 38-49) та
договір «Про відступлення права за
договором застави» (а.с. 30-32), згідно з
якими ПАТ «Сведбанк» разом з
відступленням своїх прав вимоги
заборгованостей по кредитним
договорам від боржників, одночасно
відступило ТОВ «Вердикт Фінанс» і
права вимоги за договорами застави
рухомого майна, які визначені цим
договором включаючи кредитний договір
і договір застави укладені з ОСОБА_1

30.04.2013 року ТОВ «Вердикт Фінанс» уклав з
ТОВ «Фінансові Перспективи» договір
поруки № 2301/0607/64-872-П (а.с. 22-23), згідно з
яким обсяг відповідальності
поручителя перед кредитором за
невиконання ОСОБА_1 кредитного
договору від 26.06.2007 року, становить 2000
грн.

Згідно ст. 553 ЦК України,
поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником. Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі.

В силу ст. 554 ЦК України, у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки. Особи,
які спільно дали поруку, відповідають
перед кредитором солідарно, якщо інше
не встановлено договором поруки.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 Договору
поруки (а.с.22-23), ТОВ «Фінансові
Перспективи», як поручитель,
зобов'язується перед Кредитором
відповідати за невиконання
відповідачем ОСОБА_1 обов'язків, які
виникли на підставі кредитного
договору № 2301/0607/64-872 від 26.06.2007 року у
обсязі 2000 грн.

В поданій заяві про скасування
заочного рішення ОСОБА_1 зазначив, що,
договір поруки № 2301/0607/64-872-П від 30.04.2013
року: між позивачем та ТОВ "Фінансові
Перспективи" з ним (ОСОБА_1) не
погоджувався; укладений після
закінчення строку дії кредитного
договору, укладений на незначну суму,
що свідчить про його фіктивність і про
порушення принципу територіальної
підсудності.

На думку суду, доводи ОСОБА_1 щодо
фіктивності договору поруки з причин
укладання цього договору без його
згоди, як боржника за кредитною угодою,
та без його повідомлення не
ґрунтується на законі, оскільки згідно
положень Глави 49 ЦК України, договір
поруки укладається між кредитором і
поручителем. При цьому, закон не
вимагає будь-якого погодження з
боржником або навіть його повідомлення
про укладення такого договору та не
порушує права або інтереси ОСОБА_1, який
в загалі не є стороною цього договору і,
крім того, цей договір у судовому
порядку ніким не оскаржено.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 ЦКП
України позови до кількох
відповідачів, які проживають або
знаходяться у різних місцях,
пред'являються за місцем проживання
або місцезнаходженням одного з
відповідачів за вибором позивача, отже
судовий розгляд зазначеної цивільної
справи повинен проводитися у
Заводському районному суді м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
і заперечень, користуючись при цьому
рівними правами, на засадах
змагальності, згідно ст. 10 ЦПК України.

Обставини на котрі посилався
відповідач ОСОБА_1 у своїй заяві щодо
фіктивності договору поруки та
непідсудності справи Заводському
районному суду м. Дніпродзержинська,
Дніпропетровської області, доведені
ним не були, жодного доказу суду не
надано, тобто відповідач не довів ті
обставини, на які він посилається, як на
підставу своїх вимог відповідно до
вимог ст. 60 ЦПК України.

Відповідно до ст. 25 Закону України
«Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» у разі
задоволення судом позову про звернення
стягнення на предмет застави в рішенні
суду зазначаються спосіб реалізації
предмета застави із застосуванням
однієї із процедур, передбачених ст. 26
цього Закону, яка передбачає і продаж
предмета застави шляхом укладення
договору купівлі-продажу з іншою
особою - покупцем.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

Керуючись статтями 11, 16, 509, 525, 526,
527, 530, 549, 553, 554, 589, 590, 1050, 1054 1077 ЦК
України, статтями 15, 19, 20 Закону
України «Про заставу», статтям 24, 25, 26, 28
Закону України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень»,
статтями 10, 60, 212, 214-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в

Позовну заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вердикт Фінанс" до
ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фінансові
Перспективи" "про стягнення
заборгованості та звернення стягнення
на предмет застави", задовольнити
повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фінансові
Перспективи" на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Вердикт
Фінанс" 2000,00 (дві тисячі) гривень -
заборгованість за кредитним
зобов'язанням по договору поруки №
2301/0607/64-872-П від 30.04.2013 року.

В рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ 2301/0607/64-872 від 26.06.2007року, яка станом на
30.04.2013 року становить 131694 гривні 15
копійок, звернути стягнення на предмет
застави: автомобіль марки GREAT WALL Hover, 2006
року випуску, кузов № НОМЕР_1, державний
реєстраційний номер НОМЕР_2, вартість
якого, згідно договору застави,
складала 136800 гривень, що належить
ОСОБА_1 на праві власності, шляхом
продажу вказаного автомобіля
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Вердикт Фінанс" з
укладанням від його імені договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою-покупцем, з наданням
повноважень на отримання дублікату
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу замість
втраченого, зі зняттям вказаного
автомобіля з обліку в органах ДАІ
України по свідоцтву про реєстрацію
транспортного засобу або його
дублікату для його подальшої
реалізації, а також наданням ТОВ
"Вердикт Фінанс" всіх повноважень,
необхідних для здійснення продажу.

Передати у володіння Товариству з
обмеженою відповідальністю "Вердикт
Фінанс" предмет застави: автомобіль
марки GREAT WALL Hover, 2006 року випуску, кузов
№ НОМЕР_1, державний реєстраційний
номер НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1 на
праві власності та знаходиться у нього
або інших осіб, а також комплект ключів
від цього автомобіля.

Стягнути солідарно з
відповідачів ОСОБА_1 та Товариства з
обмеженою відповідальністю "Фінансові
Перспективи" на користь ТОВ "Вердикт
Фінанс" судовий збір у сумі 1316 грв. 94
коп. (одна тисяча триста шістнадцять
гривень 94 копійки).

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Заводський районний суд
м. Дніпродзержинська шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня проголошення рішення.

Суддя
Ізотов В. М.