Справа № 630/425/14-ц
Провадження № 2/630/210/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2014 року
м Люботин

Люботинський міський суд Харківської
області у складі:

головуючого
судді Малихіна О.О.

за участю секретаря
Косенко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Люботин
Харківської області цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення суми заборгованості за
кредитним договором, -

встановив:

Позивач в особі свого представника
Тафіїва В.Ф. звернувся до суду з
позовом, в якому просить стягнути з
відповідача ОСОБА_1 заборгованість за
кредитним договором в загальній сумі
8492,68 грн. і понесені ним судові витрати
по сплаті судового збору.

В обґрунтування позову представник
позивача вказував, що з між ПАТ
«Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 був
укладений кредитний договір №
49.29/04748/06-ТК190900013 від 04 грудня 2006 року, за
яким відповідачу був наданий кредит в
сумі 8250,00 грн. на строк до 04 грудня 2009
року зі сплатою відсотків за
користування кредитом. Але відповідач
не виконує належним чином свої
зобов'язання за договором, що призвело
до виникнення заборгованості. В
подальшому, 20 травня 2013 року, між ПАТ
«Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк»
було укладено договір купівлі-продажу
прав вимоги, відповідно до якого
позивач отримав право вимоги до ОСОБА_1
за наданим кредитом.

В судове засідання представник
позивача Тафіїв В.Ф. не з'явився, але
інший представник позивача Решитова
Д.В. направила до суду заяву про
підтримання позовних вимог і про
розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явився, але його представник за
довіреністю ОСОБА_4 подала до суду
заяву, в якій просила розглянути справу
за її відсутності, проти позову
заперечувала тим, що позивач пропустив
строк позовної давності при зверненні
до суду з даним позовом. Посилаючись у
своїй заяві на наслідки спливу
позовної давності, ОСОБА_4 просила
відмовити позивачу у задоволенні
позовних вимог.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, у судовому засіданні судом
встановлено наступне.

Між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 був
укладений кредитний договір №
49.29/04748/06-ТК190900013 від 04 грудня 2006 року, за
умовами якого відповідачу був наданий
кредит в сумі 8250,00 грн. на придбання
комп'ютера із строком користування по 04
грудня 2009 року та зі оплатою процентів
за користування кредитними коштами,
виходячи зі ставки 24% річних.

Згідно з п.п. 2.1., 2.1.1. Кредитного
договору відповідач ОСОБА_1
зобов'язався повертати отриманий
кредит та сплачувати проценти за його
користування щомісяця з 1 по 10 число
кожного місяця, наступного за звітним,
шляхом внесення щомісячних платежів в
сумі 382,09 грн.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 530
Цивільного кодексу України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його, то воно підлягає
виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

20 травня 2013 року між ПАТ
«Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк»
було укладено Договір купівлі-продажу
прав вимоги, посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстр.
№ 134, відповідно до якого в порядку,
обсязі та на умовах, визначених даним
договором, ПАТ «Кредитпромбанк»
передав (відступив) ПАТ «Дельта Банк»
права вимоги за кредитними договорами,
внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк»
замінив ПАТ «Кредитпромбанк» як
кредитора у зобов'язаннях, та
відповідно отримав право вимоги до
боржників. Витяг з додатку № 1 до
договору Договір купівлі-продажу прав
вимоги від 20 травня 2013 року засвідчує
набуття позивачем, ПAT «Дельта Банк»,
прав вимоги до ОСОБА_1 за кредитним
договором № 49.29/04748/06-ТК190900013 від 04
грудня 2006 року.

Зазначеним витягом також
підтверджується та обставина, що з боку
ОСОБА_1 перед ПАТ «Кредитпромбанк» мало
місце невиконання обов'язків за
кредитним договором, внаслідок чого
утворилася заборгованість в сумі 9706,00
грн., з яких по несплаті тіла кредиту -
7462,55 грн.

Статтею 612 ЦК України передбачено, що
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

З наданого позивачем ПAT «Дельта Банк»
розрахунку від 16 травня 2014 року
вбачається, що відповідачем ОСОБА_1
заборгованість по тілу кредиту в сумі
7462,55 грн. не сплачена, а також не
сплачені відсотки за користування
кредитом в сумі 1030,13 грн.

У відповідності до ст.ст. 625, 1048, 1054 ЦК
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання, і
за кредитним договором зобов'язаний
повернути кредит та сплатити проценти.

При таких обставинах, суд вважає вимогу
позивача про стягнення з ОСОБА_1
заборгованості за кредитним договором
в загальній сумі 8492,68 грн.
обґрунтованою.

Однак, як вбачається з поданих
позивачем документів, ОСОБА_1 отримав
кредит на споживчі цілі на строк до 04
грудня 2009 року та припинив виконувати
свої зобов'язання за кредитним
договором. Але з позовом до суду ПАТ
«Дельта Банк» звернувся лише 10 червня
2014 року.

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Пунктом 31 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
судам роз'яснено, що у спорах щодо
споживчого кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. Суди мають виходити з того,
що у системному зв'язку з ч. 11 ст. 11
зазначеного Закону ця вимога
стосується позасудового порядку
повернення споживчого кредиту і
спрямована на те, щоб встановити
судовий контроль за вирішенням таких
вимог кредитодавця з метою захисту
прав споживача як слабшої сторони
договору споживчого кредиту. У зв'язку
з цим для застосування строку позовної
давності у судовому порядку необхідна
заява відповідача про застосування
строку позовної давності в порядку ст.
267 ЦК України.

Представником відповідача ОСОБА_4
подано суду заяву від 04 серпня 2014 року
про застосування строку позовної
давності як підстава для відмови у
позові. Будь-яких доказів того, що між
сторонами кредитного договору було
досягнуто домовленість про збільшення
позовної давності або позовну давність
було перервано, позивачем суду не
надано.

На підставі викладеного, суд відмовляє
в задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Керуючись ст.ст. 257, 267, 526, 527, 530, 610, 625, 1054
ЦК України, ст. 10, 11, 60, 61, 213, 215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1 про стягнення суми
заборгованості за кредитним договором
відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Харківської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Люботинського міського
суду Харківської області протягом 10
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
О. О. Малихін