Справа № 185/5715/14-ц
Провадження № 2/185/2476/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Павлоградський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Перекопського М. М.,
при секретарі судового засідання
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Павлограді у приміщені
суду цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики грошей, -
Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про стягнення боргу за
договором позики. В обґрунтування
позовних вимог позивач зазначає, що 13
листопада 2013 року він уклав з
відповідачем договір позики,
відповідно до якого надав в борг
грн., а відповідач зобов'язався
повернути грошові кошти позивачу не
пізніше 13.11.2014 р. шляхом внесення
щомісячних платежів згідно графіка
погашення боргу. Позивач зазначає, що
відповідачем порушено зобов'язання з
повернення коштів, оскільки відповідач
не сплатив жодного щомісячного
платежу, передбаченого графіком.
Відповідно до умов договору позики, в
разі неповернення грошей у строки,
визначені у договорі, позичальник
сплачує плату за користування позикою,
яка складає 1% в день від суми
простроченої заборгованості і
нараховується до дня повного
розрахунку позичальника з
позикодавцем. Тому просить стягнути з
відповідача заборгованість за
плату за користування грошовими
коштами у розмірі 3644,27 грн.
У судове засідання представник
позивача не з'явився, надав суду заяву
про розгляд справи без його участі,
позовні вимоги підтримує, просить
Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час і місце розгляду
справи повідомлявся належним чином,
причини неявки суду не повідомив, заяву
про розгляд справи за його відсутності
З урахуванням положень ст. 224 ЦПК
України та думки представника
позивача, який в наданій заяві не
заперечував проти заочного розгляду
справи, суд ухвалив провести заочний
розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи та
оцінивши їх у сукупності, повно та
всебічно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що 13
листопада 2013 року між сторонами було
укладено договір позики, згідно якого
позивач надав в борг відповідачеві
відповідач зобов'язався повернути
грошові кошти позивачу не пізніше 13
листопада 2014 року. Договором визначено
обов'язок позичальника повернути
позику частинами шляхом внесення
платежів, розмір яких та дата сплати
визначені графіком погашення боргу
(п.4.2 договору). Позивач виконав свої
зобов'язання за договором позики та
надав відповідачу обумовлену
договором суму позики, що
підтверджується розпискою.
Як зазначає позивач, відповідач не
повернув грошові кошти у строки,
встановлені графіком, не сплативши
жодного платежу, передбаченого
графіком. Отже відповідач не належним
чином виконав зобов'язання з
Згідно до ст.1046 ЦК України, за договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.
Статтею 1049 ЦК України передбачено, що
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику ( грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.
У відповідності до ч. 2 ст.1050 ЦК України,
якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
Як передбачено ст.629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами. Отже, позичальник
зобов'язаний виконувати договір позики
у відповідності до його умов та вимог
Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
Оскільки відповідач повинен був
повернути суму позики не пізніше 13.11.2014
року шляхом внесення щомісячних
платежів, проте не виконав умов
договору позики щодо повернення коштів
у порядку та розмірах, визначених
графіком, суд приходить до висновку про
те, що вимоги позивача про стягнення
суми боргу підлягають задоволенню.
Відповідно до п.5.2 договору позики,
укладеного між сторонами, після
закінчення строків, вказаних в
договорі (п.4.2), позичальник сплачує
плату за користування позикою, яка
складає 1% в день від суми простроченої
заборгованості і нараховується до дня
повного розрахунку позичальника з
Розрахунок плати за користування
грошима від суми кожного несплаченого
платежу за договором позики позивачем
зроблено вірно, тому до стягнення з
відповідача на користь позивача
належить 3644,27 грн. в рахунок плати за
користування грошима.
Вирішуючи при ухваленні рішення
питання про розподіл судових витрат
між сторонами, суд бере до уваги, що
позивачем документально підтверджено
витрати по сплаті судового збору у сумі
243грн. 60 коп. та витрати на публікацію
оголошення у пресі у сумі 250 грн., тому
відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
судові витрати підлягають стягненню з
відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст.10,11,57,60, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
коштів за договором позики -
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
заборгованість за договором позики від
(п'ятнадцять тисяч вісімсот
шістнадцять) грн. 66 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
плату за користування грошовими
коштами у розмірі 3644 (три тисячі
шістсот сорок чотири) грн.27 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати у сумі 493(чотириста
дев'яносто три) грн. 60 коп.
Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана апеляційному суду
Дніпропетровської області через
Павлоградський міськрайонний суд
Дніпропетровської області протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя М. М. Перекопський Згідно з
оригіналом. Суддя
М.М. Перекопський