Справа № 645/5128/14-ц
Провадження №
Фрунзенський районний суд м. Харкова в
Головуючого - судді Алфьорової Т.М.
За участю секретаря судових засідань
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
усунення перешкод в користування
Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовною заявою про усунення перешкод
в користування житлом, посилаючись на
те, що 18.02. 2005 року з відповідачем ОСОБА_3
було укладено шлюб. Під час шлюбу, 13.12.
2005 року вони придбали земельну ділянку
та житловий будинок, за адресою:
АДРЕСА_1 та зареєстрували право
власності на ОСОБА_3 Впродовж 2006-2009
років цій будинок було
реконструйовано, спільними коштами
подружжя.12 жовтня 2009 року Харківський
районний суд Харківської області
задовольнив своїм рішенням визнав за
ОСОБА_3 право власності на
двоповерховий житловий будинок, з
надвірними будівлями та спорудами. Під
час шлюбу вони разом проживали в
вищезазначеному будинку. 22.07.2011 року за
спільною заявою подружжя шлюб було
розірвано, що підтверджується
свідоцтвом про розірвання шлюбу.
На цей час ОСОБА_3 одноособово
проживає в будинку, а у зв'язку з
непорозумінням та конфліктними
відносинами між подружжям перешкоджає
йому потрапити додому.. На даний час він
проживає на найманій квартирі, що
приводить до зайвих фінансових
розтрат, особисті речі знаходяться у
спірному будинку. У зв'язку з тим, що
ОСОБА_3 чинить опір, змінює замки та не
дозволяє потрапити в будинок, він
позбавлений можливості володіти та
користуватися своїм майном і вимушений
звертатися до суду з цим позовом.
Представник позивача в судовому
засідання підтримав позовні вимоги
повністю і пояснив суду про обставини
Відповідач ОСОБА_3 про час та дату
слухання справи була повідомлена
належним чином , в судове засідання не
з'явилися, заперечень на позов не
Суд вважає, що відповідач не
з'явилася в судове засідання без
поважних причин. ЇЇ заява про
відкладення слухання справи у зв'язку з
відпусткою адвоката не може бути
прийнята як поважна причина, так як
відповідачем не наданий договір про
надання юридичних послуг та документ,
який підтверджує перебування у
відпустці, незважаючи на те що
впровадженні суду ця справа
знаходиться з 26.06.2014року.
Зі згоди позивача суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст.224 ЦПК
України.

Суд вислухавши представника
позивача та дослідивши надані докази,
вважає, що позовна заява підлягає
задоволенню у повному обсязі, виходячи
з наступного.

Судом встановлені такі факти і
відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 уклали шлюб 18 лютого
2005 року, якій зареєстрований в відділі
РАЦС Фрунзенського районного
управління юстиції м. Харкова,
свідоцтво № 000601, запис в Книзі
реєстрації шлюбів № 41.

В період зареєстрованого шлюбу 13
грудня 2005 року було придбано та
зареєструвало право власності на
земельну ділянку та житловий будинок,
за адресою: АДРЕСА_1, на ім'я ОСОБА_3, про
що свідчать договори купівлі-продажу
від 13 грудня 2005 року, посвідчені
приватним нотаріусом ОСОБА_5

24 квітня 2013 року Виконавчим
комітетом Харківської міської ради
Харківської області було винесено
рішення № 271 про зміну та впорядкування
адрес об'єктам нерухомого майна на
території, що включена до меж м.
Харкова. Відповідно до цього рішення
адреса спірного житлового будинку
змінилася з АДРЕСА_1 на: АДРЕСА_2 .

22 липня 2011 року за спільною заявою
подружжя шлюб було розірвано, що
підтверджується свідоцтвом про
розірвання шлюбу серія НОМЕР_1, видане
Фрунзенським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Харківського міського управління
юстиції.

На цей час ОСОБА_3 проживає в
будинку, розташованим за адресою:
АДРЕСА_2, а у зв'язку з конфліктними
відносинами між подружжям перешкоджає
ОСОБА_2 потрапити додому.

Відповідно до ч. З ст. 368 Цивільного
Кодексу України та ст.. 60 СК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу, є
їхньою спільною сумісною власністю,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Згідно ст.. 41 Конституції України
ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності. Право
приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.І. ст. 16 Цивільного
Кодексу України ч. 1 ст. 16 ЦК України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу.

ОСОБА_3 порушує права ОСОБА_2 не
дозволяючи йому потрапити в будинок
для того, щоб забрати свої власні речі.

Згідно до ч. 1, 2, 3, 7 ст. 319 Цивільного
Кодексу України власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд. Власник має
право вчиняти щодо свого майна будь-які
дії, які не суперечать закону. При
здійсненні своїх прав та виконанні
обов'язків власник зобов'язаний
додержуватися моральних засад
суспільства. Усім власникам
забезпечуються рівні умови здійснення
своїх прав. Діяльність власника може
бути обмежена чи припинена або
власника може бути зобов'язано
допустити до користування його майном
інших осіб лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Частиною 1 ст. 383 ЦК України та ст. 150
ЖК України передбачено, що власник
житлового будинку, квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сім'ї, інших осіб і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд.

Згідно ч. 1, 2 ст. 321 Цивільного
Кодексу України право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні. Особа може
бути позбавлена права власності або
обмежена у його здійсненні лише у
випадках і в порядку, встановлених
законом.

Згідно ч. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном

У відповідності до ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідачем не надані
заперечення проти позовних вимог та не
доведено факту, що спірний будинок є не
їх спільною власністю.

З огляду на ці обставини суд вважає, що
позов підлягає задоволенню.

На підставі вище викладеного та
керуючись ст.ст.10,11,60,212,213,215, 224-226 ЦПК
України та ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення
перешкод в користування житлом
задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_3 усунути
перешкоди в користуванні та володінні
житловим будинком розташованим за
адресою: АДРЕСА_2.

Поновити порушене право ОСОБА_2 у
володінні та користуванні житловим
будинком за адресою: АДРЕСА_2 шляхом
вселення до будинку.

Рішення може бути оскаржене позивачєм
до апеляційного суду Харківської
області протягом десяти днів з дня
проголошення рішення шляхом подання
апеляційної скарги. Особами, які брали
участь у справі, але не були присутніми
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення може
бути подана апеляційна скарга протягом
10 днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо воно
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії,
відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви
про перегляд заочного рішення
відповідачем, якій не приймав участі у
розгляді справи, якщо заяву про
перегляд заочного рішення не було
подано.

Головуючий - суддя