Номер провадження: 22-ц/785/3300/14
Головуючий у першій інстанції Салтан
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої
О.С.

суддів
Косогор Г.О., Ісаєвої Н.В.

при секретарі Сілукової
В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Київського районного суду м. Одеси від
17 грудня 2013 року по цивільній справі за
заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання особи
померлою,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернулася
до суду з заявою про визнання померлим
ОСОБА_5, зацікавлені особи ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, посилаючись на те, що вона з
ОСОБА_5 перебуває у шлюбі, який
зареєстровано 03 червня 1972 року. 03
жовтня 2010 року ОСОБА_5 вийшов з дому, а
саме з квартири АДРЕСА_1 в невідомому
напрямку і на теперішній час його місце
перебування невідомо, проведені пошуку
жодних результатів не дали, в зв'язку з
чим заявниця звернулася до суду та
просила визнати ОСОБА_5 померлим,
оскільки визнання її чоловіка померлим
необхідно їй для вирішення питання про
прийняття спадщини.

У судовому засіданні заявниця вимоги
заяви підтримала.

Заінтересовані особи у судовому
засіданні не заперечували проти
задоволення заяви.

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 17 грудня 2013 року відмовлено в
задоволені заяви ОСОБА_2,
заінтересовані особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4
про визнання особи померлою.

На рішення суду ОСОБА_2 подала
апеляційну скаргу, в якої просить
рішення суду скасувати, постановити
нове, яким задовольнити заяву про
визнання особи померлим, посилаючись
на те, що рішення суду є незаконним та
необґрунтованим, а висновки суду не
відповідають дійсним обставинам
справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги та заперечень на
неї, перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а рішення суду
підлягає скасуванню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства
відповідно до статті 2 ЦПК України,
вирішив справу згідно з нормами
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин
відповідно до ст. 8 ЦПК, а також
правильно витлумачив ці норми.

Обгрунтованим визнається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з`ясованих обставин, на які сторони
посилаються, як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні і які відповідають
вимогам закону про їх належність і
допустимість, або обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Оцінка зібраних по справі доказів має
здійснюватися за правилами,
передбаченими ст.212 ЦПК України з
врахуванням положень ст.57-66 ЦПК
України. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків
встановлених ст.61 ЦПК України.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване
рішення не відповідає.

Статтею 11 ЦПК України, передбачено, що
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до вимог частини
другої ст.303 ЦПК України апеляційний
суд досліджує докази, які судом першої
інстанції були досліджені з порушенням
встановленого порядку або в
дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
заявника та його представника,
дослідивши надані докази та
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення місцевого
суду в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
виходив з того, що з наданих заявником
доказів не вбачається можливим дійсно
встановити, що ОСОБА_5 03 жовтня 2010 року
пішов в невідомому напрямку, а також, що
заявник не довів того, на що він
посилається.

Однак з таким висновком суду колегія
суддів не погоджується, виходячи з
наступного.

Відповідно до вимог ст. 46 ЦК України
фізична особа може бути оголошена
судом померлою, якщо у місці її
постійного проживання немає
відомостей про місце її перебування
протягом трьох років, а якщо вона
пропала безвісти за обставин, що
загрожували їй смертю або дають
підставу припускати її загибель від
певного нещасного випадку, - протягом
шести місяців, а за можливості вважати
фізичну особу загиблою від певного
нещасного випадку або інших обставин
внаслідок надзвичайних ситуацій
техногенного та природного характеру -
протягом одного місяця після
завершення роботи спеціальної комісії,
утвореної внаслідок надзвичайних
ситуацій техногенного та природного
характеру.

Отже, за змістом зазначених норм
підставами визнання особи такою, що
померла є якщо у місці її постійного
проживання немає відомостей про місце
її перебування протягом трьох років;
якщо вона пропала безвісти за обставин,
що загрожували їй смертю або дають
підставу припускати її загибель від
певного нещасного випадку протягом
шести місяців: за можливості вважати
фізичну особу загиблою від певного
нещасного випадку або інших обставин
внаслідок надзвичайних ситуацій
техногенного та природного характеру
протягом одного місяця.

Відповідно до змісту зазначеної норми
кожна з цих підстав є самостійною для
визнання особи такою, що померла і в
залежності від підстав визнання особи,
такою що померла визначається строк
протягом якого мають бути відсутні
відомості про особу у місті її
постійного проживання.

Крім того, у пункті 13 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995
року «Про судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення» роз'яснено, що на відміну від
акту смерті особи, який встановлюється
судом за умови підтвердження доказами,
що ця подія мала місцем у певний час та
за певних обставин, громадянин може
бути оголошений в судовому порядку
померлим у разі встановлення обставин,
зазначених у ст. 21 ЦК України, на
підставі яких суд робить вірогідне
припущення про смерть громадянина,
коли немає доказів про факт його
смерті.

Згідно довідки відділу
адресно-довідкової роботи ГУ ДМС
України в Одеській області, ОСОБА_5
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.
52).

Згідно довідки ЖБК «Київський-15»,
ОСОБА_5 зареєстрований та проживав за
адресою: АДРЕСА_1 з 1985 року по 05 жовтня
2010 року, але з 06 жовтня 2010 року
місцезнаходження ОСОБА_5 невідоме (а.с.
59).

В заяві ОСОБА_2 зазначила, що вона
перебуває з ОСОБА_5 у шлюбі, який був
зареєстрований 03 червня 1972 року. 03
жовтня 2010 року ОСОБА_5 вийшов з дому, а
саме з квартири АДРЕСА_1 в невідомому
напрямку і на теперішній час його місце
перебування невідомо.

Шлюб між заявником та ОСОБА_5
підтверджується свідоцтвом про
укладення шлюбу, з якого вбачається, що
ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_5 та змінила
прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_5 (а.с. 3).

Згідно наданої до суду копії
відмовного матеріалу № 5524, ОСОБА_2
зверталася до Київського РВ ОМУ ГУМВС
України в Одеській області з заявою, по
якій була заведена розшукова справа
про оголошення у розшук її чоловіка
ОСОБА_5.(а.с. 67-98).

В ході розгляду звернення було
встановлено, що 05 жовтня 2010 року ОСОБА_5
дійсно пішов з дому та зараз
місцезнаходження його невідоме.

По факту розшуку ОСОБА_5 була ухвалена
постанова про відмову у порушенні
кримінальної справи на підставі п. 2 ст.
6 КПК України, оскільки
місцезнаходження ОСОБА_5 невідоме.

Таким чином, заявником підтверджений
факт відсутності її чоловіка ОСОБА_5 в
місці реєстрації протягом більш ніж
трьох років.

Справа колегією суддів розглянута
відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України,
тобто в межах заявлених вимог та на
підставі наданих сторонами доказів,
які знаходяться в матеріалах справи,
належність та допустимість яких
перевірена судом та їм надана оцінка в
рішенні суду.

Таким чином колегія суддів вважає, що
на підставі п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України
рішення суду підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про
задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 309 ч. 1 п.п. 3, 4,
313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Рішення Київського районного суду м.
Одеси від 17 грудня 2013 року - скасувати.

Ухвалити нове.

Заяву ОСОБА_2 про визнання особи
померлою - задовольнити.

Оголосити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця с. Подвисоке
Новоархангельського району, останнє
місце реєстрації АДРЕСА_1 - померлим.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку на
протязі двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий ______________________________________
О.С. Комлева

Судді ______________________________________
Г.О. Косогор

______________________________________ Н.В. Ісаєва