АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 531/684/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/2755/14
Головуючий у 1-й інстанції Попов М. С.
Доповідач Панченко О. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Панченка О.О.,

Суддів: Бутенко С.Б., Прядкіної О.В.,

При секретарі: Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
позивача ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2

на рішення Карлівського районного суду
Полтавської області від 22 липня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Авто Просто" про
визнання договору недійсним, стягнення
коштів та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з вказаним позовом, в
обґрунтування якого посилався на те, що
03.12.2010 року між ним та відповідачем
було укладено угоду № 333586, відповідно
до якої останній зобов'язався надавати
послуги спрямовані на придбання
транспортного засобу через систему
Авто Так, яка передбачає створення груп
покупців, метою яких є придбання
товарів. Вказував, що з грудня 2010 року
по червень 2013 року перерахував ТОВ
«Авто Просто» 35 206,72 грн. Вважає дану
угоду недійсною та незаконною,
оскільки відповідач не мав права
надавати послуги відповідно до угоди,
так як ТОВ «Авто Просто» набуло статусу
фінансової установи лише 19.01.2012 р., а
ліцензію на здійснення діяльності з
надання фінансових послуг взагалі
отримало 15.01.2013 р., тобто на протязі
майже трьох років відповідач
здійснював свою діяльність без
відповідних ліцензій та дозволів,
вводячи його в оману та виманюючи у
нього кошти. Також зазначав, що
відповідач застосовував нечесну
підприємницьку практику, що робить
таку діяльність пірамідальною схемою,
яка заборонена згідно зі ст. 19 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
а тому просив визнати укладений
правочин недійсним. Вказував, що в
результаті обману, укладений договір
негативно впливає на психічний стан
його здоров'я, відмова відповідача від
повернення коштів завдала йому
психічних та психосоматичних
страждань, що супроводжувалися
головними болями підвищенням
артеріального тиску, болями у серці,
втратою спокою та повноцінного сну,
постійною необхідністю вживати
медпрепарати, а тому просива стягнути з
ТОВ «Авто Просто» 18 000 грн. у рахунок
відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Карлівського районного суду
Полтавської області від 22 липня 2014 року
в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено
в повному обсязі.

З даним рішенням суду першої інстанції
не погодився представник позивача
ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 та подав
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на неповне з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи,
неправильне застосування норм
матеріального та порушення норм
процесуального права, просить рішення
скасувати та ухвалити нове, яким позов
задовольнити.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що скарга не
підлягає до задоволення, за наступних
підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має
право постановити ухвалу про
відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що 03.12.2010 р. між сторонами
було укладено угоду № 333586, відповідно
до якої відповідач зобов'язався
надавати послуги спрямовані на
придбання автомобіля.

Згідно з додатком №1 до зазначеної
Угоди ОСОБА_1 отримав право на
придбання автомобіля ЗАЗ LANOS, вартістю
71680 грн.( а.с.7).

На виконання умов Угоди ОСОБА_1 на час
виникнення спору сплачено 35 тис. 206 грн.
72 коп. ( а.с.13-17).

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_1, суд першої інстанції,
дослідивши докази у справі й давши їм
належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60,
212 ЦПК України, а також, врахувавши
обставини справи, обґрунтовано виходив
з недоведеності та безпідставності
указаного позову, відсутності
передбачених ст. ст. 203, 215 ЦК України
підстав для визнання недійсною
оспорюваної угоди, а відтак, і
повернення сплачених за цією угодою
грошових коштів. Крім того, суд виходив
з відсутності передбачених ст. ст. 23, 1167
ЦК України підстав для відшкодування
відповідачем моральної шкоди.

Відповідно до положень, закріплених у
ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону України «Про
захист прав споживачів», забороняється
здійснення нечесної підприємницької
практики. Нечесна підприємницька
практика включає в себе будь-яку
діяльність (дії або бездіяльність), що
вводить споживача в оману або є
агресивною. Зокрема, відповідно до п. 7
ч. 3 ст. 19 цього Закону забороняються як
такі, що вводять в оману, утворення,
експлуатація або сприяння розвитку
пірамідальних схем, коли споживач
сплачує за можливість одержання
компенсації, яка надається за рахунок
залучення інших споживачів до такої
схеми, а не за рахунок продажу або
споживання продукції. Правочини,
здійснені з використанням нечесної
підприємницької практики, є
недійсними.

Таким чином, Законом України «Про
захист прав споживачів» закріплена
можливість визнання недійсними
правочинів, здійснених із
використанням нечесної
підприємницької діяльності, яка
полягає, зокрема, у введенні в оману
споживачів шляхом залучення їхніх
коштів з метою реалізації діяльності
пірамідальної схеми.

При цьому в зазначеному Законі
нормативне визначення поняття
«пірамідальної схеми» не надано, однак
визначені ознаки, які відносять
діяльність суб'єкта підприємництва до
«пірамідальної схеми».

Аналіз п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про
захист прав споживачів» дає підстави
для висновку, що поняття «пірамідальна
схема» у розумінні цієї норми має такі
обов'язкові ознаки: а) здійснення
сплати за можливість одержання
учасником компенсації; б) компенсація
надається за рахунок залучення
учасником інших споживачів схеми; в)
відсутність продажу або споживання
товару.

Таким чином, для кваліфікації
«пірамідальної схеми» необхідна
наявність усіх зазначених ознак.

Відсутність вищевказаних ознак
виключає можливість визнання схеми як
«пірамідальної», тобто такої, що
порушує норми чинного законодавства
України. Так, пірамідальній схемі
властива сплата за можливість
одержання окремим учасником
компенсації, яка повинна надаватися за
рахунок залучення цим учасником схеми
інших споживачів.

Предметом угоди сторін, укладеної в
рамках функціонування системи
придбання автомобілів у групах «Авто
Так», є надання учаснику програми
адміністративних послуг, у тому числі
фінансового характеру, з метою
придбання ним автомобіля.

За таких обставин висновок суду про те,
що діяльність ТОВ «Авто Просто» за
угодою сторін не має ознак
«пірамідальної схеми» відповідає
вимогам п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про
захист прав споживачів».

Крім того, для віднесення схеми до
пірамідальної необхідно врахувати й
інші норми чинного законодавства
України, що регулюють спірні
правовідносини, оскільки діяльність
ТОВ «Авто Просто» з адміністрування
фінансових коштів підпадає під поняття
«фінансова послуга».

Відповідно до ч. 5 ст. 1 Закону України
«Про фінансові послуги та регулювання
ринків фінансових послуг» під поняттям
«фінансова послуга» розуміється
операція з фінансовими активами, що
здійснюється в інтересах третіх осіб
за власний рахунок чи за рахунок цих
осіб, а у випадках, передбачених
законодавством, - і за рахунок
залучених від інших осіб фінансових
активів, з метою отримання прибутку або
збереження реальної вартості
фінансових активів.

Законом України від 2 червня 2011 року №
3462-ІV «Про внесення змін до деяких
законів України щодо регулювання
ринків фінансових послуг» (введено в
дію з 9 січня 2012 року) внесено зміни до ч.
1 ст. 4 Закону України «Про фінансові
послуги та регулювання ринків
фінансових послуг» та доповнено п. 111 ,
відповідно до якого до фінансових
послуг віднесено послуги з
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах.

Як убачається з наведеного,
законодавець розрізняє ознаки, що
застосовуються до поняття
«пірамідальна схема» та «придбання
товарів у групах». Якщо перше є
порушенням законодавства, то друге, за
умови отримання відповідного дозволу
та дотримання всіх встановлених вимог,
є легітимною підприємницькою
діяльністю.

Такий висновок ґрунтується на головній
ознаці відсутності «пірамідальної
схеми».

Згідно з п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України
«Про захист прав споживачів» - це її
товарність, тобто передбачення надання
споживачу товару в обмін на внесені
кошти.

За таких обставин, суд правильно
встановив, що спірна угода відповідає
вимогам чинного законодавства, а саме:
Закону України «Про захист прав
споживачів», Закону України «Про
фінансові послуги та регулювання
ринків фінансових послуг».

Зазначений висновок узгоджується з
правовою позицією, висловленою
Верховним Судом України у постанові
від 11 вересня 2013 року № 6-40цс13, яка
згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є
обов'язковою для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішенням Верховного
Суду України.

Разом з цим, не беруться до уваги
колегією суддів доводи апеляційної
скарги стосовно того, що відповідач
протягом тривалого часу здійснював
діяльність без відповідних ліцензій та
дозволів, вводячи позивача в оману та
виманюючи в нього грошові кошти,
оскільки спірний договір укладено
сторонами 03.12.2010 року, коли отримання
ліцензії для надання послуг з
адміністративного фінансування
активів для придбання товарів у групах
не вимагалося та ОСОБА_1 був
ознайомлений з угодою та додатками до
неї і отримав її примірник.

За таких обставин, підстави визнання
даного правочину недійсним в силу ст.
ст. 227, 230 ЦК України відсутні.

Розглядаючи спір, який виник між
сторонами у справі, суд правильно
визначився з характером спірних
правовідносин та нормою матеріального
права, яка підлягає застосуванню, повно
та всебічно дослідив обставини справи
та наявні у справі докази, в результаті
чого ухвалив законне й обґрунтоване
рішення, яке відповідає вимогам
матеріального та процесуального права,
а підстави для його скасування
відсутні.

При цьому, доводи апеляційної скарги
зводяться до переоцінки доказів та на
правильність висновків судів не
впливають.

Керуючись ст. ст.. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ч. 1 ст.
308, 314, 315, 317 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 -
відхилити.

Рішення Карлівського районного суду
Полтавської області від 22 липня 2014 року
- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя : /підпис/ Панченко
О.О.

Судді: /підпис/ Бутенко С.Б.
/підпис/ Прядкіна О.В.

КОПІЯ

ВІРНО: суддя Апеляційного суду

Полтавської області
________________ Панченко О.О.