АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/6363/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/2740/14
Головуючий у 1-й інстанції Нестеренко
Доповідач Пікуль В. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

головуючого судді: Пікуля В.П.,

суддів: Бутенко С.Б., Панченко О.О.,

при секретарі: Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою відділу
державної виконавчої служби
Кременчуцького районного управління
юстиції на ухвалу Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 15 липня 2014 року
у справі за поданням старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Кременчуцького районного управління
юстиції про тимчасове обмеження виїзду
за межі України ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2014 року старший державний
виконавець ВДВС Кременчуцького РУЮ
звернувся із поданням про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України боржника ОСОБА_2 У поданні
зазначено, що на виконанні ВДВС
Кременчуцького РУЮ знаходиться
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа №2-88,
виданого 05.05.2004 року Чернігівським
районним судом Запорізької області про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх
видів заробітку.

Боржником судове рішення в
добровільному порядку не виконується.
Посилаючись на викладене, державний
виконавець просив суд вирішити питання
щодо тимчасового обмеження ОСОБА_2 у
праві виїзду за межі України, без
вилучення паспорта громадянина
України, шляхом заборони перетинати
державний кордон України до виконання
своїх зобов'язань, покладених на нього
рішенням суду.

Ухвалою Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 15 липня 2014 року відмовлено старшому
державному виконавцю відділу
державної виконавчої служби
Кременчуцького районного управління
юстиції Носа О.Ю. у задоволенні подання
про тимчасове обмеження виїзду за межі
України ОСОБА_2.

З ухвалою суду не погодився ВДВС
Кременчуцького РУЮ, який подав
апеляційну скаргу. В апеляційній
скарзі просив ухвалу районного суду
скасувати, посилаючись на порушення
судом норм процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, дослідивши матеріали
справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, приходить до
висновку, що скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Згідно до п. 1 ч.1 ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України», підставою для
тимчасових обмежень у праві виїзду
громадян України за кордон є ухилення
громадянина від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням -
до виконання зобов'язання.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника-фізичної особи або керівника
боржника юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Статтею 90 ЗУ «Про виконавче
провадження» передбачена
відповідальність за невиконання
законних вимог державного виконавця та
порушення вимог цього закону.

За змістом пункту 18 частини третьої
статті 11 ЗУ «Про виконавче
провадження» державний виконавець під
час здійснення виконавчого
провадження має право у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи до виконання
зобов'язань за рішенням.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що на виконанні ВДВС
Кременчуцького РУЮ знаходиться
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа №2-88,
виданого 05.05.2004 року Чернігівським
районним судом Запорізької області про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх
видів заробітку.

Постановою від 07.05.2010 року державним
виконавцем відкрито виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа №2-88, виданого 05.05.2004
року Чернігівським районним судом
Запорізької області.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів
справи державним виконавцем не надано
суду доказів того, що боржник
відмовляється виконувати
розпорядження державного виконавця
щодо проведення виконавчих дій. Так, у
справі відсутні докази того, що ОСОБА_2
був повідомлений про відкриття
виконавчого провадження, відомостей
про те, що ОСОБА_2 була направлена копія
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 07.05.2010 року, у справі
також немає, як відсутні і відомості
того, що він отримував копію цієї
постанови та був попереджений про
наданий добровільний строк для
виконання судового рішення, тобто
боржник не мав можливості добровільно
виконати рішення суду.

Окрім того, у поданні державного
виконавця не зазначено заходи, які
вживалися для виклику боржника, не
наведено, які заходи з примусового
виконання судового рішення
здійснювались державним виконавцем в
ході виконавчого провадження, зокрема,
отримання відомостей про наявність у
боржника ОСОБА_2 банківських рахунків,
рухомого та нерухомого майно, на яке
може бути звернуто стягнення з метою
повного виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Таким чином, оскільки державним
виконавцем не мотивовано та не
обґрунтовано ухилення ОСОБА_2 від
виконання зобов'язань за судовим
рішенням, державним виконавцем не
доведено ухилення ОСОБА_2 від сплати
боргу, суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку, що подання є
необґрунтованим і задоволенню не
підлягає.

Не заслуговують на увагу доводи
апеляційної скарги ВДВС
Кременчуцького РУЮ про неповідомлення
державного виконавця про дату та час
судового засідання у справі, оскільки
згідно наявної у матеріалах справи
телефонограми від 15.07.2014 року секретар
судових засідань Бельченко Н.Л.
передала телефонограму секретарю
приймальної ВДВС з повідомленням про
час розгляду подання.

За вказаних обставин, колегія судів
приходить до переконання, що ухвала
суду постановлена з дотриманням вимог
закону, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, тому підстави для
скасування чи зміни ухвали суду першої
інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.1 ч. 1 ст.312, ст. 315
ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л
А :

Апеляційну скаргу відділу державної
виконавчої служби Кременчуцького
районного управління юстиції -
відхилити.

Ухвалу Автозаводського районного суду
м. Кременчука Полтавської області від 15
липня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
В.П. Пікуль

Судді:
С.Б. Бутенко

О.О. Панченко

З оригіналом згідно

суддя
В.П. Пікуль