Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.08.2014
м. Бар Вінницької
області

Барський районний суд Вінницької
області у складі:

головуючого судді Питель О.В.,

за участі секретаря Бурятинської Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості. Свої вимоги позивач
мотивував тим, що відповідно до
укладеного договору №AB34RC07940006 від
01.12.2007 відповідач 01.12.2007 отримала кредит
у розмірі 10846,00 грн зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 12%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом. Відповідач підтвердив
свою згоду на те, що підписана заява
разом з Умовами надання кредиту
фізичним особам «Розстрочка» складає
між ним та Банком кредитно-заставний
договір, про що свідчить підпис
відповідача у заяві. Відповідно до умов
договору, погашення заборгованості
мало здійснюватися у наступному
порядку: щомісяця у період сплати
відповідач у справі - ОСОБА_1 повинна
була надавати Банку грошові кошти
(щомісячний платіж) для погашення
заборгованості за кредитом,
відсотками, комісією, а також інші
витрати згідно Умов. Проте, відповідач
належним чином не виконала
зобов'язання за вказаним договором. У
зв'язку з цим, станом на 11.02.2014
утворилась заборгованість у розмірі
38694,83 грн (7564,98 грн - заборгованість за
кредитом; 779,01 грн - заборгованість за
процентами за користування кредитом;
1985,13 грн - заборгованість з комісії за
користування кредитом; 26046,91 грн - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, а також
штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та
правил надання банківських послуг; 500,00
грн - штраф (фіксована частина); 1818,80 грн
- штраф (процентна складова). Тому
позивач звернувся до суду та просив
ухвалити рішення, яким стягнути з
відповідача на користь ПАТ
«АКЦЕНТ-БАНК» заборгованість за
кредитним договором №AB34RC07940006 від
01.12.2007 у розмірі 38694,83 грн та судові
витрати у розмірі 386,95 грн.

У судове засідання представник
позивача Сауляк Є.В., який діє на
підставі довіреності №243-О від 14.10.2013
(а.с. 78), не з'явився, подав до суду заяву
про те, що позов підтримує, просить
задовольнити його у повному обсязі та
розглянути справу у його відсутність,
проти ухвалення заочного рішення у
справі не заперечує (а.с. 77).

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання
не з'явилася, подала до суду заяву про
застосування наслідків спливу строку
позовної давності та розгляд справи у
її відсутності (а.с. 82).

Відповідно до ст. 197 ЦПК України
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося,
оскільки сторони не з'явилися у судове
засідання.

Ураховуючи заяву представника
позивача, відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов висновку,
що у позові ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» слід
відмовити, з огляду на наступне.

Позивач ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» 11.03.2014
звернувся до Барського районного суду
Вінницької області з позовом до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості.

Відповідно до даних копії заяви
Позичальника, Банк надає Позичальнику
строковий кредит у сумі 10846,00 грн на
строк 36 місяців з 01.12.2007 по 01.12.2010
включно з умовами сплати за
користування Кредитом відсотків у
розмірі 1% на місяць на суму залишку
заборгованості за кредитом, щомісячної
винагороди за надання фінансового
інструменту у розмірі 195,23 грн та
одноразової винагороди за надання
фінансового інструменту у розмірі 986,00
грн (а.с. 6).

Згідно з даними копії розрахунку
заборгованості за договором №AB34RC07940006
від 01.12.2007, що укладений між ПАТ
«АКЦЕНТ-БАНК» та клієнтом - ОСОБА_1,
станом на 11.02.2014 заборгованість
відповідача складає: 7564,98 грн -
заборгованість за кредитом; 779,01 грн -
заборгованість за процентами за
користування кредитом; 1985,13 грн -
заборгованість з комісії за
користування кредитом; 26046,91 грн - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, а також
штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та
правил надання банківських послуг; 500,00
грн - штраф (фіксована частина); 1818,80 грн
- штраф (процентна складова) (а.с. 4-5).

Згідно з ст.ст. 526, 530 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу; якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплачувати
проценти; розмір процентів за
користування чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Відповідно до ст.ст. 1054, 1055 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором,
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти; кредитний
договір укладається у письмовій формі.

З огляду на викладене, оскільки у
судовому засіданні не було подано
доказів на спростування наявності
заборгованості за кредитним договором,
позов Публічного акціонерного
товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості є доведеним.

Вирішуючи, чи підлягає задоволенню
заява відповідача про застосування
наслідків спливу строку позовної
давності, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки. Згідно з п. 1 ч. 2
ст. 258 ЦК України позовна давність в
один рік застосовується до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до положень ст. 259 ЦК України
сторони збільшили строк позовної
давності за вимогами, що витікають з
укладеного договору. Так, відповідно до
п. 5.5 Умов надання споживчого кредиту
фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт) до вимог про стягнення
кредиту, відсотків за користування
кредитом, винагороди, неустойки - пені,
штрафів сторонами встановлено строк
позовної давності тривалістю 5 років
(а.с. 12).

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Згідно з ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України,
сплив позовної давності, є підставою
для відмови у позові.

Відповідно до умов, що викладені у
заяві позичальника, сторони визначили
обов'язок позичальника погашати кредит
частинами: щомісячно у період сплати з 1
по 5 число кожного місяця вносити
щомісячний платіж у розмірі 556,34 грн
(а.с. 6 зворот).

Таким чином, сторони у договорі
встановили обов'язок позичальника
частково погашати заборгованість за
кредитом та встановили строки
виконання зобов'язань зі щомісячним
погашенням платежів, тому погашення
кредитної заборгованості та строки
сплати чергових платежів визначено
днями. Отже, строк виконання кожного
щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3
ст. 254 ЦК України спливає у відповідне
число останнього місяця строку.

Як вбачається з наданих представником
позивача розрахунків прострочення зі
сторони відповідача настало 06.01.2009 коли
сплив строк погашення чергового
платежу за кредитом, таким чином, суд
дійшов висновку, що позивач дізнався
про порушення свого права з 06.01.2009.

Відповідно до даних поштового штампу
на конверті, у якому до суду надійшла
позовна заява, позивач надіслав позов
до суду 06.03.2014.

З приводу правовідносин, що виникли між
сторонами, Верховний Суд України
зробив правовий висновок у постанові
№6-116цс13 від 06.11.2013, що є обов'язковим для
застосування всіма судами України,
відповідно до ст. 360-7 ЦПК України. При
розгляді цієї справи Верховний Суд
України зробив правовий висновок: «у
випадку неналежного виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором, позовна давність за
вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежу».

З огляду на викладене вище, суд дійшов
висновку, що перебіг позовної давності
за вимогами Публічного акціонерного
товариства «АКЦЕНТ-БАНК» про стягнення
заборгованості почався 06.01.2009, коли
закінчився строк погашення чергового
платежу. Відтак, строк позовної
давності для звернення з даним позовом
до суду сплив 06.01.2014, а позивач подав
позовну заяву 06.03.2014, клопотання про
поновлення строку для звернення до
суду не заявив, тому у позові
Публічного акціонерного товариства
«АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості слід відмовити.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України судові
витрати та витрати, пов'язані з
розглядом справи не підлягають
відшкодуванню на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 89, 197, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 257, 258, 259, 261, 267 ЦК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову Публічного
акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: