Справа № 345/1265/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1778/2014
Головуючий у 1 інстанції Галущак Л. О.
Суддя-доповідач Пнівчук О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Горблянського
Я.Д., Соколовського В.М.

секретаря Турів О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про усунення перешкод у
вихованні дитини, за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення Калуського
міськрайонного суду від 26 червня 2014
року,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Калуського міськрайонного
суду від 26 червня 2014 року задоволено
частково позов ОСОБА_2

Встановлено наступний порядок участі
батька ОСОБА_2 у вихованні
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме - кожної першої та
третьої середи місяця з 13.00. до 17.00 год.
та кожної другої та четвертої суботи
місяця з 13.00 до 17.00 год. в присутності
матері, у місці визначеному матір»ю
ОСОБА_3 та батьком ОСОБА_2 за
погодженням обох сторін. В решті позову
відмовлено.

На дане рішення ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, в якій посилається
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права.

Апелянт зазначив, що суд всупереч
положень ст.ст. 10, 11 ЦПК України ухвалив
рішення про часткове задоволення
позову, який ним не заявлявся, тобто
самовільно вийшов за межі пред»явлених
позовних вимог, всупереч рішенню
Калуського міськрайонного суду від
30.01.2014 року, яким вже встановлено графік
побачення з сином та незаконно
встановлено інший графік побачень, що
зменшує час для відвідування сина та
звужує його права як батька.

Так, підставою для звернення з позовом
до суду є умисне та безпідставне
перешкоджання батьку матір»ю ОСОБА_3 у
прийнятті участі у вихованні сина
згідно порядку встановленого рішенням
Калуського міськрайонного суду.

Суд не дав належної оцінки
представленим доказам того, що
відповідач відмовляла йому у наданні
сина для побачень, чого сама не
заперечила в суді першої інстанції.

На думку апелянта, суд також не надав
належної оцінки незаконним діям
відповідачки, якими йому заподіяно як
матеріальну шкоду, що полягає у
витратах на дорогу та моральну шкоду,
що полягає у душевних стражданнях, яких
він зазнав через неможливість
спілкування з сином.

Посилаючись на зазначені обставини,
апелянт просив рішення суду скасувати
та ухвалити нове рішення про
задоволення позову в повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційного суду
апелянт ОСОБА_2 та його представник
ОСОБА_5 підтримали доводи апеляційної
скарги.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник
ОСОБА_6, представник служби у справах
дітей Бідюк Т.М. заперечили доводи
апеляційної скарги, посилаючись на
обгрунтованість висновків суду першої
інстанції.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303, ч.ч.2,3 ст.213 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції. Законним є рішення,
яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що зазначеним
вимогам закону рішення суду першої
інстанції відповідає виходячи з
наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що
згідно рішення Калуського
міськрайонного суду від 30.01.2014 року
задоволено частково позов ОСОБА_2 про
визначення способу участі батька у
вихованні дитини. Встановлено порядок
участі батька ОСОБА_2 у вихованні
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та надано можливість
зустрічатися із сином в присутності
матері щосереди, щосуботи, а також в
день народження дитини з 13.00 год. до 18.00
год.

28 березня 2014 року ОСОБА_2 звернувся в
суд з позовом до ОСОБА_3 про усунення
перешкод в участі батька у вихованні
дитини.

ОСОБА_2 просив визначити спосіб його
участі у вихованні сина та особистого
спілкування з ним щосереди, щосуботи
та в день його народження з 13.00 до 18.00
год. без присутності матері ОСОБА_3, а
також просив стягнути з ОСОБА_3 на його
користь понесені ним витрати на проїзд
в сумі 850 грн. 05 коп. та моральну шкоду у
сумі 3000 грн.

Так, згідно ст.15 ЦК України, кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання.

Відповідно до ст.ст. 10, 59, 60 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.
Обставини, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Із матеріалів справи вбачається, що між
сторонами - батьками неповнолітнього
ОСОБА_4 не досягнуто згоди щодо участі
батька в у вихованні дитини.

Згідно положень ст. 157 СК України
питання виховання дитини вирішується
батьками спільно. Той із батьків, хто
проживає окремо від дитини,
зобов'язаний брати участь у її
вихованні і має право на особисте
спілкування з нею.

Той із батьків, з ким проживає дитина,
не має права перешкоджати тому з
батьків, хто проживає окремо,
спілкуватися з дитиною та брати участь
у її вихованні, якщо таке спілкування
не перешкоджає нормальному розвиткові
дитини.

Батьки мають право укласти договір
щодо здійснення батьківських прав та
виконання обов'язків тим з них, хто
проживає окремо від дитини. Договір
укладається у письмовій формі та
підлягає нотаріальному посвідченню.

Той з батьків, хто проживає з дитиною, у
разі його ухилення від виконання
договору зобов'язаний відшкодувати
матеріальну та моральну шкоду, завдану
другому з батьків.

Відмовляючи в задоволенні позову про
усунення перешкод участі батька у
вихованні дитини, суд першої інстанції
правильно виходив із того, що позивач
не представив доказів того, що
відповідач ОСОБА_3 чинить йому
перешкоди у вихованні та спілкуванні з
сином.

Представлені позивачем висновки по
перевірці його заяв про те, що ОСОБА_3
чинить перешкоди у зустрічах з
малолітнім сином ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2
не підтверджені жодними матеріалами та
ґрунтуються виключно на заявах
позивача.

Крім того, судом встановлено, що
відповідач ОСОБА_3 попереджала
позивача про неможливість його
зустрічей із сином з об»єктивних
причин.

Колегія суддів вважає
необґрунтованими доводи апелянта про
те, що суд першої інстанції вийшов за
межі його позовних вимог.

Так, ОСОБА_2 в своїй позовній заяві
просив не про виконання рішення
Калуського міськрайонного суду від
30.01.2014 року, а просив визначити спосіб
його участі у вихованні сина для
особистого спілкування та виховання
щосереди, щосуботи та в день його
народження з 13.00 до 18.00 год. без участі
матері.

Саме за заявою ОСОБА_2 та клопотанням
ОСОБА_3 рішенням виконавчого комітету
Калуської міської ради від 17.06.2014 року
прийнято рішення про визначення
порядку побачення ОСОБА_2 з малолітнім
сином ОСОБА_4, згідно якого позивачу
надано право побачення з малолітнім
сином кожної першої та третьої середи
місяця з 13.00 год. до 17.00 год., кожної
другої та четвертої суботи місяця з 13.00
до 17.00 год. в присутності матері, у місці
визначеному матір»ю ОСОБА_3 та батьком
ОСОБА_2 за погодженням обох сторін.

Дане рішення прийнято з врахуванням
висновку служби у справах дітей
міської ради від 03.06.2014 року та висновку
комісії з питань захисту прав дитини
про порядок участі ОСОБА_2 у вихованні
малолітнього сина. (а.с 57).

Згідно ч.2 ст. 159 СК України суд визначає
способи участі одного з батьків у
вихованні дитини (періодичні чи
систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування
дитиною місця його проживання тощо),
місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано
інтересами дитини, суд може обумовити
побачення з дитиною присутністю іншої
особи.

Під час вирішення спору щодо участі
одного з батьків у вихованні дитини
береться до уваги ставлення батьків до
виконання своїх обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення.

Судом першої інстанції встановлено, що
у визначені судовим рішенням дні
позивач не спілкувався з дитиною та
приїжджав до дитини періодично по мірі
можливості. У зв»язку з цим, з
врахуванням віку та інтересів дитини,
стану здоров»я, необхідного режиму її
утримання, всестороннього розвитку
дитини та з врахуванням рішення
виконкому Калуської міської ради № 108
від 17.06.2014 року судом прийнято рішення
про часткове задоволення позову та
визначено участь ОСОБА_2 у вихованні
неповнолітнього сина - кожної першої
та третьої середи місяця з 13.00 до 17.00
год. та кожної другої та четвертої
суботи місяця з 13.00 до 17.00 год. в
присутності матері, у місці
визначеному матір»ю ОСОБА_3 та батьком
ОСОБА_2 за погодженням обох сторін.

Посилання апелянта на те, що судом
встановлено інший графік побачення з
сином що зменшує час для відвідування
сина та звужує його права як батька є
необґрунтованими.

Рішення суду постановлено з
дотриманням вимог норм матеріального
та процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
правильність висновків суду першої
інстанції, а тому підстав для його
скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307,308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Калуського міськрайонного
суду від 26 червня 2014 року залишити без
зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з часу
набрання законної сили.

Головуюча:
Пнівчук О.В.

Судді:
Горблянський Я.Д.

Соколовський В.М.