Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/3448/14
Головуючий у 1 інстанції Прінь І.П.
Суддя-доповідач Ломейко В.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Онищенка Е.А.,

Суддів: Ломейка В.О.,

Кухаря С.В.,

При секретарі Камінській О.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3,
представника відповідача ОСОБА_4

на рішення Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області від 01 липня 2014 року

за позовом Бердянської міжрайонної
прокуратури Запорізької області в
інтересах держави до Бердянської
міської ради, ОСОБА_4, управління
Держземагентства у Бердянському
районі Запорізької області про
визнання недійсним і скасування
рішення Бердянської міської ради,
визнання недійсним державного акту на
право приватної власності на земельну
ділянку, скасування запису про
державну реєстрацію земельної ділянки,
повернення земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року Бердянський
міжрайонний прокурор в інтересах
держави звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_4, управління Держземагентства у
Бердянському районі Запорізької
області про визнання недійсним і
скасування рішення Бердянської
міської ради, визнання недійсним
державного акту на право приватної
власності на земельну ділянку,
скасування запису про державну
реєстрацію земельної ділянки,
повернення земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог
зазначав, п.п. 5, 5.8 рішення Бердянської
міської ради № 9 від 31.03.2010 року було
затверджено проект відведення
земельної ділянки та передано ОСОБА_4
земельну ділянку площею 0,0971 га, в межах
норм безоплатної приватизації, з
присвоєнням поштової адреси: АДРЕСА_1,
для індивідуального дачного
будівництва. ОСОБА_4 був виданий
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯК №913421, який
30.06.2010р. був зареєстрований управлінням
Держкомзему у м. Бердянську за
реєстраційним номером №55. В ході
прокурорської перевірки було
встановлено, що згідно Генерального
плану м. Бердянська, затвердженого
рішенням Бердянської міської ради №8
від 25.06.2009року, зазначена у рішенні
земельна ділянка знаходиться на
території зелених насаджень
загального користування. Відповідно до
п.3.39 ДБН 360-92 "Планування і забудова
міських і сільських поселень" -
будівництво нових дачних районів в
межах міських населених пунктів не
допускається. Перевіркою також
встановлено, що станом на час прийняття
Бердянською міською радою рішення №9
від 31.03.2010 року "Про передачу у
власність та в оренду земельних
ділянок громадянам" посадовими особами
виконкому міськради не розроблена та
відповідно Бердянською міською радою
не затверджена передбачена Законом
України "Про планування і забудову
територій" містобудівна документація
м. Бердянська, а саме відсутні детальні
плани територій окремих районів міста,
зокрема території Бердянської коси.
Таким чином, за відсутності
містобудівної документації м.
Бердянська прийняття рішень щодо
планування, забудови, проектування та
будівництва об'єктів
житлово-цивільного та виробничого
призначення, впорядкування та
благоустрою території Бердянської
коси, неможливо. Затвердження проекту
відведення та передачі у власність
земельної ділянки для індивідуального
дачного будівництва ОСОБА_4 відбулося з
порушенням вимог ст.ст.51,118,123 ЗУ
України, ст. 9 Закону України "Про
державну експертизу землевпорядної
документації" без проведення
обов'язкової державної експертизи
землевпорядної документації, чим грубо
порушено вимоги законодавства та не
дотримано порядок набуття права
власності на землю.

Також порушено ст.ст.59,60 ЗК України, ст.
ст. 88,90 Водного кодексу України, які
встановлюють розміри прибережних
захисних смуг в залежності від виду
водойми та прямо забороняють надання у
приватну власність земельних ділянок
водного фонду, до яких відносяться
прибережні захисні смуги. Так,
відповідно до картографічної довідки,
спірна земельна ділянка знаходиться в
межах міста Бердянська, на території
Бердянської коси, в межах
двокілометрової прибережної захисної
смуги Азовського моря., а тому вказана
земельна ділянка не могла бути
передана особі для індивідуального
дачного будівництва. Нормативні акти,
які регулюють забудову населених
пунктів та застосовуються у всіх
випадках будівництва, також
передбачають обмеження щодо забудови
таких земельних ділянок.

Прокурор вважає, що Бердянською
міською радою при прийнятті рішення №9
від 31.03.2010р. були порушені вимоги
земельного, водного та містобудівного
законодавства, тому зазначене рішення
є незаконним. Так само державний акт,
виданий на підставі незаконного
рішення ОСОБА_4 необхідно визнати
недійсним та скасувати його
реєстрацію. Оскільки ОСОБА_4 набув
земельну ділянку без достатньої
правової підстави, то він відповідно до
вимог ст. 1212 ЦК України, зобов'язаний
повернути її територіальній громаді м.
Бердянська.

08.04.2014р. прокурор подав уточнюючу
позовну заяву, в якій остаточно просив
визнати недійсним та скасувати п.п. 5, 5.8
рішення Бердянської міської ради № 9
від 31.03.2010р.; визнати недійсним
державний акт на право приватної
власності на земельну ділянку серії ЯК
№913421, виданий на ім'я ОСОБА_4;
зобов'язати ОСОБА_4 повернути земельну
ділянку площею 0,0971га, вартістю 80525,03
грн., яка знаходиться в АДРЕСА_1
кадастровий номер :08:009:0018.

Рішенням Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 10 червня
2014 року позов задоволено.

Визнано незаконним та скасувано п.5, 5.8
рішення вісімдесятої сесії п'ятого
скликання Бердянської міської ради №9
від 31 березня 2010 року "Про передачу у
власність та в оренду земельних
ділянок громадянам", яким затверджено
проект відведення земельної ділянки та
передано у власність ОСОБА_5 земельну
ділянку площею 0,0971га з присвоєнням
поштової адреси: АДРЕСА_1, для
індивідуального дачного будівництва.

Визнано недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯК №913421, виданий Бердянською
міською радою на ім'я ОСОБА_4, на
земельну ділянку площею 0,0971га для
ведення індивідуального дачного
будівництва, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1

Зобов'язано ОСОБА_4 повернути
територіальній громаді м. Бердянська
земельну ділянку площею 0,0971га.,
вартістю 80525,03 грн., кадастровий номер
:08:009:0018, розташовану в АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, ОСОБА_3, представник відповідача
ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержєанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено судом, п.п. 5, 5.8 рішення
Бердянської міської ради № 9 від 31.03.2010
року "Про передачу у власність та в
оренду земельних ділянок громадянам",
яким затверджено проект відведення
земельної ділянки та передано у
власність ОСОБА_5 земельну ділянку
площею 0,0971га з присвоєнням поштової
адреси: АДРЕСА_1 для індивідуального
дачного будівництва в межах норм
безоплатної приватизації(а/с 19).

На підставі зазначеного рішення
ОСОБА_4 був виданий державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯК №913421, кадастровий номер
:08:009:0018, який 30.06.2010р. був
зареєстрований управлінням
Держкомзему у м. Бердянську за
реєстраційним номером №55(а/с 14).

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції правильно виходив з
доведеності того, що передача у
власність ОСОБА_4, земельної ділянки
площею 0,0971 га за адресою: АДРЕСА_1 для
індивідуального дачного будівництва
була здійснена з порушенням
визначеного законодавством порядку,
зокрема, ст.ст. 118, 123 ЗК України, ст. 9
Закону України "Про державну
експертизу землевпорядної
документації".

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції належним чином керувався
приписами Конституції України, нормами
матеріального права і виходив з того,
що земля є основним національним
багатством, що перебуває під особливою
охороною держави

Земля, її надра, атмосферне
повітря, водні і інші природні ресурси,
які знаходяться в межах території
України, природні ресурси її
континентального шельфу, виключної
(морської) екологічної зони є об"єктами
права власності Українського народу.
Від імені Українського народу права
власника здійснюють органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування в межах, визначених
Конституцією.

Статтями 2,19 Закону України "Про
охорону земель" визначено, що об"єктом
особливої охорони державни є всі землі
в межах території України.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов"язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

За змістом ст.ст. 116, 118, 125 ЗК
України право власності громадянина на
земельну ділянку виникає на підставі
державного акту про право власності,
який видається за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
прийнятим за результатами розгляду
відповідного клопотання (заяви)
фізичної особи та землевпорядної
документації щодо конкретної
земельної ділянки, узгодженої
контролюючими службами.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено матеріалами справи,
картографічною довідкою, що спірна
земельна ділянка знаходиться в межах
міста Бердянська, на території
Бердянської коси, в межах
двокілометрової прибережної захисної
смуги Азовського моря, а тому вказана
земельна ділянка не могла бути
передана особі для індивідуального
дачного будівництва.

Згідно зі ст.ст. 88, 90 Водного
кодексу України (у редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) з метою охорони
поверхневих водних об"єктів від
забруднення і засмічення та збереження
їх водності вздовж річок, морів і
навколо озер, водосховищ на інших
водойм в межах водоохоронних зон
виділяються земельні ділянки під
прибережні захисні смуги. Уздовж морів
та навколо морських заток і лиманів
виділяється прибережна захисна смуга
шириною не менше двох кілометрів від
урізу води, яка може використовуватися
лише для будівництва санаторіїв та
інших лікувально-оздоровчих закладів,
з обов"язковим централізованим
водопостачанням і каналізацією.

Відповідно до вимог ст. 60 ЗК
України( у редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
вздовж річок, морів та навколо озер,
водосховищ та інших водойм з метою
охорони поверхневих водних об"єктів
від забруднення і засмічення та
збереження їх водності у межах
водоохоронних зон виділяються
земельні ділянки під прибережні
захисні смуги.

Розмір та межі прибережної захисної
смуги уздовж морів та навколо морських
заток і лиманів встановлюються за
проектами землеутрою, а в межах
населених пунктів - з урахуванням
містобудівної документації.

Згідно Генерального плану
м.Бердянська, затвердженого рішенням
Бердянської міської ради № 8 від 25.06.2009
року зазначені у рішенні території
запроектовані для розміщення
оздоровчих установ та установи
відпочинку, зелених насаджень
загального користування та спірна
земельна ділянка розташована на цій
території(а/с 102).

Будівництво нових дачних районів у
межах м. Бердянська не передбачено.

За вказаних обставин висновок суду
про те, що відсутність в проекті
землеустрою урахування відповідно до
вимог ст. 60 ЗК України розмірів і меж
прибережної захисної смуги Азовського
моря унеможливлювало відведення
земельної ділянки ОСОБА_6, є
правомірним.

Відповідно до ст. 393 ЦК України
правовий акт органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, який не відповідає
законові і порушує права власника, за
позовом власника майна визнається
судом незаконнм та скасовується.

Рішення суду відповідає ч.1 ст. 21 ЦК
України, згідно якої суд визнає
незаконним та скасовує правовий акт
індивідуальної дії, виданий органом
державної влади, органом влади
Автономної Республіки Крим або органом
місцевого самоврядування, якщо він
суперечить актам цивільного
законодавства і порушує цивільні права
або інтереси.

Як роз"яснив Пленум Верховного Суду
України у п.2 постанови № 7 від 16.04.2004
року "Про практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ", виходячи з положень
ст.ст.8,124 Конституції, ст.ст.
26,30,87-90,97,100,102,118,123,128, 143-146,149,151,153-158,161, 210,212
ЗК України, глав 27,33,34 ЦК України, ст. 15
ЦПК України, ст. 12 ГПК України судам
підвідомчі (підсудні) справи за
заявами, зокрема, з приводу володіння,
користування, розпорядження
земельними ділянками, що перебувають у
власності громадян чи юридичних осіб, і
визнання недійсними державних актів
про право власності та право
постійного користування земельними
ділянками.

Отже, державні акти на право
власності на земельні ділянки, є
документами, що посвідчують право
власності й видаються на підставі
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, можуть
визнаватися судом незаконними та
скасовуватися.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що висновок суду першої
інстанції про грубе порушення
Бердянської міської ради положення
вищенаведених норм матеріального
права в частині виділення та передачі
ОСОБА_4, земельної ділянки за адресою
АДРЕСА_1 для індивідуального дачного
будівництва, є обґрунтованим та
законним, що є підставою для визнання
недійсним державного акта на право
власності на цю земельну ділянку,
скасування його державної реєстрації
та повернення земельної ділянки
територіальній громаді м.Бердянськ.

Доводи апеляційної скарги
фактично зводяться до незгоди з
прийнятим рішення суду першої
інстанції, містять власне трактування
положень матеріального та
процесуального права до даних обставин
і не спростовують оскаржуваний
висновок суду, тому не дають підстав
для зміни чи скасування рішення суду
першої інстанції, яке ухвалено з
дотриманням вимог Закону.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, представника
відповідача ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 10 червня
2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді:

Апеляційний суд Запорізької області

№22-ц/778/3448/14
Головуючий у 1 інстанції Прінь І.П.

Суддя-доповідач Ломейко В.О.

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Онищенка Е.А.,

Суддів: Ломейка В.О.,

Кухаря С.В.,

При секретарі Камінській О.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3,
представника відповідача ОСОБА_4

на рішення Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області від 01 липня 2014 року

за позовом Бердянської міжрайонної
прокуратури Запорізької області в
інтересах держави до Бердянської
міської ради, ОСОБА_4, управління
Держземагентства у Бердянському
районі Запорізької області про
визнання недійсним і скасування
рішення Бердянської міської ради,
визнання недійсним державного акту на
право приватної власності на земельну
ділянку, скасування запису про
державну реєстрацію земельної ділянки,
повернення земельної ділянки, -

Керуючись ст.ст. 209, 218, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, представника
відповідача ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 10 червня
2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: