Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №285/473/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючої - судді
Зарицької Г.В.

суддів:
Коломієць О.С., Якухно О.М.

секретаря
Крижанівської М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа
управління Держземагенства у
Новоград-Волинському районі, про
визнання неправомірною відмови від
погодження встановлених меж суміжної
земельної ділянки

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської
області від 17 липня 2014 року

встановила:

У лютому 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з даним позовом та просила визнати
відмову відповідача ОСОБА_2 в
погодженні встановлених меж суміжної
земельної ділянки неправомірною,
такою, що надає їй можливість
подальшого виготовлення технічної
документації на суміжну земельну
ділянку без погодження з відповідачем.
В обґрунтування позову зазначала, що 22
вересня 2012 року придбала 54/100 ідеальних
частин житлового будинку, що
знаходиться по АДРЕСА_1. Рішенням сесії
Новоград-Волинської міської ради № 427
від 30.05.2013 року їй надано дозвіл на
виготовлення технічної документації
із землеустрою на земельну ділянку
площею 0,0540 га для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд. Проте,
відповідач, будучи власником другої
частини вказаного житлового будинку,
не погоджується на встановлення меж
суміжної ділянки, чим створює
перешкоди для реалізації позивачем
свого права на отримання у власність
земельної ділянки для обслуговування
житлового будинку. Враховуючи
вищевказане, просила позов
задовольнити.

Рішенням Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської
області від 17 липня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення скасувати та ухвалити нове,
яким позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі. Апелянт посилається на
порушення судом норм матеріального
права.

Апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.3, ч.5 ст.158 ЗК України
органи місцевого самоврядування
вирішують земельні спори у межах
населених пунктів щодо меж земельних
ділянок, що перебувають у власності і
користуванні громадян, та додержання
громадянами правил добросусідства, а
також спори щодо розмежування меж
районів у містах.

У разі незгоди власників землі або
землекористувачів з рішенням органів
місцевого самоврядування, органу
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів спір вирішується судом.

Як видно з матеріалів справи та
правильно встановлено судом першої
інстанції, на підставі договору
купівлі-продажу від 22.09.2012 року ОСОБА_1
являється власником 54/100 ідеальних
частин житлового будинку, що
знаходиться по АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Рішенням Новоград-Волинської міської
ради № 427 від 30.05.2013 року їй надано
дозвіл на виготовлення технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення (відновлення) меж
земельних ділянок для передачі у
власність орієнтовною площею 0,0540 га
для будівництва і обслуговування
жилого будинку, господарських споруд
(а.с. 11).

Відповідно до протоколу визначення та
погодження зовнішніх меж земельної
ділянки в натурі від 24.10.2013 року
відповідач ОСОБА_2 відмовилась
підписати даний протокол (а.с. 12).

25.11.2013 року з метою врегулювання спору
щодо погодження меж вказаної земельної
ділянки, ОСОБА_1 звернулась з
відповідною заявою до
Новоград-Волинської міської ради (а.с.
13).

Згідно з положеннями ч.3 ст.158 ЗК України
орган місцевого самоврядування
повинен був прийняти відповідне
рішення по зверненню ОСОБА_1 І в разі
незгоди з таким рішенням сторони в
спорі, ОСОБА_1 чи ОСОБА_2, відповідно до
вимог ч.5 ст.158 ЗК України вправі його
оскаржити.

Проте, в порушення вимог ч.3 ст.158 ЗК
України орган місцевого
самоврядування будь-яке рішення за
зверненням ОСОБА_1 не прийняв, а
рекомендував їй вирішити спір з ОСОБА_2
щодо користування земельною ділянкою
по АДРЕСА_1 у судовому порядку, про що
свідчить відповідь першого заступника
міського голови Новоград-Волинської
міської ради № 1694/02/02 від 10.12.13 (а.с. 14).

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні
позову, суд першої інстанції правильно
виходив з вимог ст.158 ЗК України, ч.2 ст.16
ЦК України та дійшов обгрунтованого
висновку про те, що обраний позивачем
спосіб захисту не передбачений
законом.

Рішення суду відповідає нормам
матеріального та процесуального права,
підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 310, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської
області від 17 липня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і з цього ж
часу може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуюча
Судді: