Справа № 617/1084/14-ц
Провадження № 2/617/367/14
02.09.2014 року Вовчанський районний суд
в складі: головуючого - судді
Уханьової І.С., при секретарі -
з участю адвоката - ОСОБА_1,
розглянувши в відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про поділ
сумісно нажитого майна подружжя,
ОСОБА_2 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_3 , про поділ сумісно
нажитого майна подружжя,який
обґрунтовує наступним.
З 23.06.2005 року по 06.03.2014 року позивачка
знаходилась з відповідачем у шлюбі, під
час якого було нажите спільне майно, а
саме: у квітні місяці 2013 року придбали
автомобіль Фольцваген 2005 року випуску
держ.НОМЕР_1, за 20 000 доларів США. За
рішенням суду 06.03.2014 року їх брак було
розірвано. Добровільно відповідач не
бажає провести розподіл майна, що є
спільною сумісною власністю подружжя,
у зв'язку з чим вона вимушена
звернутись до суду з цією позовною
заявою та просить стягнути на її
користь з відповідача 50% вартості
автомобіля , за її рахунками 110 000 грн. .

У судовому засіданні позивач та її
представник за угодою позовну заяву
підтримали в повному обсязі,
посилаючись на обставини викладені в
позовній заяві, просять позов
задовольнити.

Представник відповідача за угодою
позов не визнав , посилаючись на те, що
спільною власністю чоловіка та
дружини і яке може ділитися між ними
після розірвання шлюбу може бути лише
майно, придбане подружжям в період
шлюбу, а не кошти, витрачені на
придбання майна, а також пояснив , що на
час звернення позивачки до суду ,
відповідач ОСОБА_3 не мав автомобіля
про який йде мова в позові , тому
просить у задоволенні позову
відмовити.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідив докази по справі, суд
приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні
сторони зареєстрували шлюб 23.07.2005 року
і який був розірваний у судовому
порядку 06.03.2014р , що не оспорюється
сторонами.(а.с.4-9)

Відповідно до роз'яснень п.п 24, 22
постанови Пленуму Верховного Суду
України

№ 11 від 21.12.2007 року « Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя » - до складу майна, що
підлягає поділу включається загальне
майно подружжя, наявне у нього на час
розгляду справи, та те, що знаходиться
у третіх осіб. При поділі майна
враховуються також борги подружжя та
правовідносини за зобов'язаннями, що
виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК).
Поділ спільного майна подружжя
здійснюється за правилами
встановленими статтями 69-72 СК та ст.
372 ЦК України . Вартість майна, що
підлягає поділу, визначається за
погодженням між подружжям, а при
недосягненні згоди - виходячи з
дійсної його вартості на час розгляду
справи.

Всупереч зазначених вимог -
позивач не ділить вартість
автомобіля , а ділить кошти витрачені
на придбання цього автомобіля в період
шлюбу, не надавши при цьому
підтверджений розрахунок .

Згідно ч. 5 ст. 75 СК присудження
одному із подружжя грошової
компенсації можливе за умови
попереднього внесення другим із
подружжя відповідної грошової суми на
депозитний рахунок.

Відповідач ОСОБА_3 грошову
компенсацію на рахунок суду не вносив ,
а також не погоджувався з вибраним
способом позивача розподілу.

Крім того , з довідки центру
надання послуг, пов'язаних з виконанням
автотранспортних засобів , з
обслуговування Вовчанського та
Великобурлуцького районів, суд вбачає
, що 17.06.2014 року автомобіль Фольцваген Т5
держаний НОМЕР_1 був перереєстрований з
ОСОБА_3 на ОСОБА_4. (а.с.22-24)

Судом вживалися міри по наданню
належних та допустимих доказів набуття
майна під час шлюбу, однак сторони не
надали таких доказів,

Однією із основних засад
цивільного судочинства є змагальність
сторін яка у відповідності до ст. 10 ЦПК
України у тому, що сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Суд сприяє
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджує про наслідки
вчинення або невчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України -
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Зважаючи на викладене, суд
приходить до висновку, що позивачем не
доведено належними та допустимими
доказами факту наявності майна, яке
нажито під час спільного проживання з
відповідачем і сторони не дійшли згоди
у добровільному порядку щодо майна яке
визнається ними як спільно нажите,
також сторони не погодили вартість
навіть того майна про яке вказує
позивач у своїй позовній заяві

Крім того розгляд справи
провадиться в межах заявлених вимог на
підставі наданих доказів, суд не вбачає
підстав для задоволення позову ,
оскільки позивач обрала спосіб
захисту, що не відповідає нормам
сімейного і цивільного законодавства.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст.10,11, 57,60, 213-215, 218
Цивільно-процесуального Кодексу
України, , ст..61, 65,68, 69.70, 71 СК України ,
ст.372ЦК України, Постанови Пленума ВСУ
№ 11 від 21.12.2007 р « Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя», СУД -

В
И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволенні позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про поділ сумісно
нажитого майна подружжя.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку , через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення,
апеляційної скарги.

СУДДЯ -