Справа № 314/1979/14-ц
Провадження № 2/314/886/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2014 року
м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької
області в складі:

головуючого судді Беспалько Т.Д.,

при секретарі Печонкіної В.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Вільнянську справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-особи:
державний нотаріус 4 Запорізької
державної нотаріальної контори
Бережко С.М., реєстраційна служба
Вільнянського районного управління
юстиції, Орендне підприємство
Запорізьке міжміське бюро технічної
інвентаризації про визнання права
власності на спадкове майно за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
вищезазначеним позовом, в якому
посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
померла її мати ОСОБА_4, що
підтверджується свідоцтвом про смерть,
виданим Запорізьким міським відділом
реєстрації актів громадського стану
Запорізького обласного управління
юстиції ІНФОРМАЦІЯ_1 року, серіяНОМЕР_1,
актовий запис № 2992 від ІНФОРМАЦІЯ_1
року.

Після її смерті залишилась спадщина у
вигляді 1/3 квартири АДРЕСА_1 та будинок
АДРЕСА_2.

Спадкоємцями 1 черги за законом у
відповідності до ст. 529 ЦК УРСР ( в ред..
1963 року), який діяв на час відкриття
спадщини, є позивача та її сестра
відповідач - ОСОБА_2 Інших спадкоємців 1
черги та таких, що мають обов»язкову
частку у спадщині, немає. За життя мати
склала на ім.»я ОСОБА_2 заповіт.

Згідно вимог ст. 548 ЦК УРСР ( 1963 року) для
придбання спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв. Прийнята
спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини.

Відповідач по справі ОСОБА_2 не
прийняла спадщину, так як не вчинила
передбачених ст. 549 ЦК УРСР ( 1963 р.) дій,
спрямованих на її прийняття. В
нотаріальну контору подала заяву, в
якій відмовилася від прийняття
спадщини.

У відповідності до ст. 549 ЦК УРСР ( 1963 р.)
прийняття спадщини є шляхом фактичного
вступу в управління або володіння
спадковим майном та ( або) подання до
нотаріальної контри заяви про її
прийняття у встановлений законом
термін.

У відповідності до ст. 549 ЦК УРСР ( 1963 р.)
позивачка прийняла спадщину, так як
фактично вступила в управління та
володіння спадковим майном, про що
свідчить той факт, що як на момент
смерті матері, так і в подальшому,
позивачка постійно проживала та була
зареєстрована у спадковій квартирі
разом із матір»ю, сплачувала
комунальні платежі за квартиру в
цілому, проводила ремонт, за свій кошт
проводила інші необхідні роботи в
квартирі, розпоряджалася предметами
домашнього побуту та майном, що
належали спадкодавцеві, таким чином
управляла і володіла спадковою часткою
у квартирі, і є особою, яка фактично
прийняла спадщину.

21.12.2009 року позивачка оформила на своє
ім.»я право власності на 1/3 частку
квартири, що належала спадкодавцеві.

Оформити право власності на житловий
будинок АДРЕСА_2 у нотаріальній конторі
позивачка не має змоги, у зв»язку з тим,
що правовстановлюючі документи на
будинок у неї відсутні.

Постановою державного нотаріуса 4
Запорізької державної нотаріальної
контори Бережко С.М. від 08 квітня 2014
року позивачці було відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
після померлої ОСОБА_4 у зв»язку з
відсутністю правовстановлюючого
документу на будинок.

Підстав для оскарження постанови
нотаріуса відсутні, так як дана
постанова винесена у відповідності до
норм чинного законодавства - ст. 40
Закону України « Про нотаріат», гл.1 п. 13
Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України. У позивача
відсутні умови для одержання у
нотаріальній конторі свідоцтва про
право на спадщину, що підтверджено
належними доказами і відповідно до
листа Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16.05.2013 року №
24-753/0/4-13 « Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування»,
позивач має право на вирішення
спірного питання в порядку цивільного
судочинства.

Спадкодавець набув право власності на
житловий будинок, що підтверджується
наступними документами:

- копією договору дарування
будинку від 25.11.1977 року.

- довідкою виконавчого комітету
Матвіївської сільської ради № 680
від21.03.1991 року.

Позивач прохає:

Визнати за ним право власності у
порядку спадкування за законом на
житловий будинок АДРЕСА_2 після смерті
ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В судовому засіданні позивач наполягає
на позові, відповідач в судове
засідання не з»явився, надав суду
письмову заяву з проханням слухати
справу у його відсутність, з позовом
згоден. Треті особи також прохають
слухати справу у їх відсутність, з
позовом згодні, подавши відповідні
заяви.

Заслухавши позивача, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню, оскільки
підтверджується наступними
обставинами:

Згідно до вимог ст. 16 ч.1, 2 ЦК України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу.

Як було встановлено в судовому
засіданні та вбачається із матеріалів
справи ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла
ОСОБА_4, мати позивача, що
підтверджується свідоцтвом про смерть,
виданим Запорізьким міським відділом
реєстрації актів громадського стану
Запорізького обласного управління
юстиції ІНФОРМАЦІЯ_1 року, серіяНОМЕР_1,
актовий запис № 2992 від ІНФОРМАЦІЯ_1
року.

Після її смерті залишилась спадщина у
вигляді 1/3 квартири АДРЕСА_1 та будинок
АДРЕСА_2.

21.12.2009 року позивачка оформила на своє
ім.»я право власності на 1/3 частку
квартири, що належала спадкодавцеві.

Оформити право власності на житловий
будинок АДРЕСА_2 у нотаріальній конторі
позивачка не має змоги, у зв»язку з тим,
що правовстановлюючі документи на
будинок у неї відсутні.

Спадкоємцями 1 черги за законом у
відповідності до ст. 529 ЦК УРСР ( в ред..
1963 року), який діяв на час відкриття
спадщини, є позивача та її сестра
відповідач - ОСОБА_2 Інших спадкоємців 1
черги та таких, що мають обов»язкову
частку у спадщині, немає. За життя мати
склала на ім.»я ОСОБА_2 заповіт.

Згідно вимог ст. 548 ЦК УРСР ( 1963 року)
для придбання спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв. Прийнята
спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини.

Відповідач по справі ОСОБА_2 не
прийняла спадщину, так як не вчинила
передбачених ст. 549 ЦК УРСР ( 1963 р.) дій,
спрямованих на її прийняття. В
нотаріальну контору подала заяву, в
якій відмовилася від прийняття
спадщини.

У відповідності до ст. 549 ЦК УРСР ( 1963
р.) прийняття спадщини є шляхом
фактичного вступу в управління або
володіння спадковим майном та ( або)
подання до нотаріальної контри заяви
про її прийняття у встановлений
законом термін.

У відповідності до ст. 549 ЦК УРСР ( 1963
р.) позивачка прийняла спадщину, так як
фактично вступила в управління та
володіння спадковим майном, про що
свідчить той факт, що як на момент
смерті матері, так і в подальшому,
позивачка постійно проживала та була
зареєстрована у спадковій квартирі
разом із матір»ю, сплачувала
комунальні платежі за квартиру в
цілому, проводила ремонт, за свій кошт
проводила інші необхідні роботи в
квартирі, розпоряджалася предметами
домашнього побуту та майном, що
належали спадкодавцеві, таким чином
управляла і володіла спадковою часткою
у квартирі, і є особою, яка фактично
прийняла спадщину.

Постановою державного нотаріуса 4
Запорізької державної нотаріальної
контори Бережко С.М. від 08 квітня 2014
року позивачці було відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
після померлої ОСОБА_4 у зв»язку з
відсутністю правовстановлюючого
документу на будинок.

У відповідності до ст. 1268 ЦК
України незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України,
ст.ст. 16, 1218, 1268 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, 3-особи: державний нотаріус 4
Запорізької державної нотаріальної
контори Бережко С.М., реєстраційна
служба Вільнянського районного
управління юстиції, Орендне
підприємство Запорізьке міжміське
бюро технічної інвентаризації про
визнання права власності на спадкове
майно за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності у
порядку спадкування за законом на
житловий будинок АДРЕСА_2 після смерті
ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя:
Т.Д. Беспалько

08.08.2014 року

Суддя : Т. Д.
Беспалько

08.08.2014