Справа № 191/2970/14-ц
Провадження № 2/191/1255/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2014 року
Синельниківський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Прижигалінської
Т.В.

за участю секретаря - Каліневич Ж.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Синельникове
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Придніпровської
товарної біржі про визнання договору
купівлі-продажу дійсним та визнання
права власності, -

В С Т А Н О В И В:

09 жовтня 1997 року Придніпровською
товарною біржею за № 278/ФЗ був
зареєстрований договір
купівлі-продажу нерухомого майна,
згідно якого, ОСОБА_2, продала, а ОСОБА_1,
купила будинок АДРЕСА_1. Вказаний
будинок належав продавцю на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом № 814 від 10 вересня 1997 року,
видане Другою Синельниківською
державною нотаріальною конторою.
Спірний будинок А-1 житловою площею 31,4
кв.м., загальною площею 53,5 кв.м. і
складається зі слідуючих приміщень :
Коридор № 1 площею 3,3 кв.м.; Кімнати № 2
площею 12,8 кв.м.; Кімнати № 3 площею 6,0
кв.м; Кімнати № 4 площею 12,6 кв.м;
Прихожої № 5 площею 6,6 кв.м; Кухні № 6
площею 8,6 кв.м; Ванної № 7 площею 3,6 кв.м.
а також: Б-1 сарай, В-1 сарай, Г-1 погріб, Д-1
вбиральні, Ж-1 літня кухня, 3-1 сарай, М - 1
сарай, № 1,4 огорожа, №2 водоколонка, №3
бруківка. Земельна ділянка площею 0,1216
гектарів, розташована на АДРЕСА_1,
згідно рішення 4 сесії XXIII скликання
Іларіонівської селищної Ради народних
депутатів від 06 листопада 1998 року, була
нею приватизована. Копія державного
акта серії ДП Св№014421 додається. На
вимогу п.9 вищевказаного договору,
даний договір купівлі-продажу 03 грудня
1997 року був зареєстрований в КП СМБТІ в
реєстрову книгу за № 2943. Але вона як
власник не може в повному обсязі
розпоряджуватися належним їй будинком,
тому що договір купівлі-продажу в
супереч ст.657 ЦК України зареєстрований
на Товарній біржі, а не посвідчений
нотаріально. В 2014 році вона вирішила
подарувати належний їй будинок своєму
синові, але в укладені договору
дарування їй було відмовлено. Нотаріус
пояснив, що їй необхідно спочатку
визнати за собою право власності на
будинок, а потім вже укладати договір
дарування. Вважає, що про порушення
своїх прав вона дізналася тільки в 2014
році, тому строки позовної давності нею
не порушені. Просить суд визнати
договір купівлі-продажу нерухомого
майна № 278/ФЗ від 09.10.1997 року, укладений
на Придніпровській товарній біржі, між
нею та ОСОБА_2, дійсним, та визнати за
нею право власності на будинок АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала
в повному обсязі, пояснила обставини
справи таким чином як вони викладені
вище. Просила суд їх задовольнити.
Також пояснила, що визнання договору
купівлі-продажу дійсним та визнання за
нею права власності на житловий
будинок необхідно їй для того, щоб
подарувати його своєму синові, але
нотаріус відмовляє в укладенні
договору, оскільки даний договір
зареєстрований на Придніпровській
товарній біржі, а не посвідчений
нотаріально.

В судовому засіданні відповідач
ОСОБА_2 позовні вимоги визнала, проти їх
задоволення не заперечувала.

В судове засідання представник
відповідача Придніпровської товарної
біржі на з'явився по невідомій суду
причині.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи та
оцінивши їх в сукупності, прийшов до
наступного висновку.

09.10.1997 року на Придніпровській
товарній біржі між сторонами був
укладений договір купівлі-продажу
нерухомого майна, а саме, житлового
будинку АДРЕСА_1 з господарськими
будівлями та спорудами. При цьому
договором зазначено, що згідно ст.. 227 ЦК
України даний договір підлягає
реєстрації в бюро технічної
інвентаризації; на підставі ст.. 15
Закону України «Про товарну біржу»
даний договір зареєстрований на
Придніпровській товарній біржі та не
підлягає нотаріальному посвідченню.
03.12.1997 року даний договір та право
власності на житловий будинок були
зареєстровані за ОСОБА_1
Синельниківським МБТІ за реєстром №
2943, що підтверджується штампом на копії
договору.

Згідно ст.. 47 ЦК Української РСР
нотаріальне посвідчення угод
обов'язкове лише у випадках, зазначених
у законі. Недодержання в цих випадках
нотаріальної форми тягне за собою
недійсність угоди з наслідками,
передбаченими частиною другою статті 48
цього Кодексу. Якщо одна з сторін
повністю або частково виконала угоду,
що потребує нотаріального посвідчення,
а друга сторона ухиляється від
нотаріального оформлення угоди, суд
вправі за вимогою сторони, яка виконала
угоду, визнати угоду дійсною. В цьому
разі наступне нотаріальне оформлення
угоди не вимагається.

Згідно ст.. 224 ЦК Української РСР
за договором купівлі-продажу продавець
зобов'язується передати майно у
власність покупцеві, а покупець
зобов'язується прийняти майно і
сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.. 227 ЦК Української РСР
договір купівлі-продажу жилого будинку
повинен бути нотаріально посвідчений,
якщо хоча б однією з сторін є
громадянин. Недодержання цієї вимоги
тягне недійсність договору (ст.. 47 цього
Кодексу). Договір купівлі-продажу
жилого будинку підлягає реєстрації у
виконавчому комітеті місцевої Ради
народних депутатів.

Згідно ч. 2 ст. 15 Закону України
«Про товарну біржу» угоди,
зареєстровані на біржі, не підлягають
нотаріальному посвідченню.

Згідно ст.. 658 ЦК України право
продажу товару, крім випадків
примусового продажу та інших випадків,
встановлених законом, належить
власникові товару.

Згідно ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд, власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.

Отже, доводи позивача є
безпідставними, оскільки
Синельниківським МБТІ за ОСОБА_1 було
зареєстровано право власності на даний
житловий будинок, у зв'язку з чим на
даний час вона має право
розпоряджатися спірним нерухомим
майном. Крім того, жодних належних
доказів, які б підтверджували
наявність перешкод для укладення
позивачкою договору відчуження даного
будинку, суду надано не було. У зв'язку з
даними обставинами та враховуючи
державну реєстрацію договору
купівлі-продажу відсутні підстави для
визнання його дійсним в судовому
порядку.

Таким чином, суд вважає
необхідним в задоволенні позовних
вимог відмовити. У зв'язку з цим згідно
вимог ст.. 88 ЦПК України не підлягають
стягненню з відповідача на користь
позивача понесені нею документально
підтверджені судові витрати у вигляді
судового збору.

На підставі викладеного, та ст..
ст.. 47, 224, 227 ЦК Української РСР, ст.. 658, 319
ЦК України, керуючись ст.. ст.. 10, 11, 60, 88,
209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Придніпровської товарної біржі
про визнання договору купівлі-продажу
дійсним та визнання права власності
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Синельниківський міськрайонний суд
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особами, які не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення рішення - протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя: Т. В. Прижигалінська