Провадження № 2-во/344/118/14
У Х В А Л А

08 серпня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді Польської М.В.

секретаря Дзюбак Х.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області заяву представника
Львівського державного університету
внутрішніх справ про виправлення
помилки у виконавчих листах від 19
травня 2014 року по справі № 344/18875/2013 за
позовом Львівського державного
університету внутрішніх справ до
ОСОБА_2 про стягнення витрат пов'язаних
з утриманням відповідача у ВНЗ МВС
України, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Івано-Франківського міського
суду від 04 лютого 2014 року позов
Львівського державного університету
внутрішніх справ до ОСОБА_2 про
стягнення витрат пов'язаних з
утриманням відповідача у ВНЗ МВС
України задоволено.

На виконання наведеного рішення 19
травня 2014 року Івано-Франківським
міським судом позивачу видано
виконавчі листи.

До суду надійшла заява від
представника Львівського державного
університету внутрішніх справ про
виправлення помилки у вказаному
виконавчому листі шляхом зазначення в
ньому індивідуального
ідентифікаційного номеру боржника.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання не з'явились. Їхня
неявка не перешкоджає розгляду питання
про внесення помилки виконавчого
документа.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України
фіксування судового засідання
технічними засобами не здійснюється.

Дослідивши заяву та матеріали справи,
суд приходить до переконання, що в
задоволенні заяви слід відмовити з
наступних підстав.

Порядок надання судам загальної
юрисдикції інформації про
реєстраційні номери облікових карток
платників податків боржників та
стягувачів затверджений спільним
наказом Державної судової
адміністрації України та Державної
податкової служби України від 26.02.2013 №
30/44 (надалі - «Порядок»)

У відповідності до вимог Порядку, з
метою належного оформлення
виконавчого документа, на підставі
даних про боржника які містяться в
матеріалах справи, судом через
Адміністратора автоматизованої
системи документообігу надіслано
запит до Міністерства доходів і зборів
України для отримання реєстраційного
номера облікової картки платника
податків або паспортних даних ОСОБА_2.

На момент винесення рішення
Івано-Франківського міського суду в
матеріалах справи не містилося
відомостей щодо ідентифікаційного
номеру боржника.

За змістом ч. 2 ст. 369 ЦПК України суд,
який видав виконавчий лист, може за
заявою стягувача або боржника
виправити помилку, допущену при його
оформленні або видачі, чи визнати
виконавчий лист таким, що не підлягає
виконанню, та стягнути на користь
боржника безпідставно одержане
стягувачем за виконавчим листом.

З огляду на викладене, враховуючи що
суд на момент винесення рішення не
володів інформацією відносно
реєстраційного номера облікової
картки платника податків боржника чи
його паспортних даних, суд приходить до
переконання що заява Львівського
державного університету внутрішніх
справ про виправлення помилки у
виконавчих листах від 19.05.2014 року не
підлягає до задоволення.

Разом з тим, суд вважає за доцільне
роз'яснити заявнику наступне.

Відповідно до частини другої статті 32
Конституції України й частини першої
статті 302 ЦК України не допускається
збирання, зберігання, використання та
поширення конфіденційної інформації
про особу без її згоди, крім випадків,
визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного
положення Конституції України
міститься в Рішенні Конституційного
Суду України від 20 січня 2012 року №
2-рп/2012, відповідно до пункту 1 якого
збирання, зберігання, використання та
поширення конфіденційної інформації
про особу без її згоди державою,
органами місцевого самоврядування,
юридичними або фізичними особами є
втручанням в її особисте та сімейне
життя, таке втручання допускається
винятково у випадках, визначених
законом, і лише в інтересах
національної безпеки, економічного
добробуту та прав людини.

Вимоги до змісту виконавчого листа
встановлені частиною першою статті 18
Закону України «Про виконавче
провадження», якою передбачено, що
потрібно зазначати у виконавчому листі
індивідуальний ідентифікаційний номер
боржника (фізичної особи), а пунктом 6
частини першої статті 26 цього Закону
встановлено, що у разі невідповідності
змісту виконавчого листа вимогам
статті 18 державний виконавець
відмовляє у відкритті виконавчого
провадження.

Відповідно до пункту 3 частини третьої
статті 11 Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець при
здійсненні виконавчого провадження
має право з метою захисту інтересів
стягувача одержувати безоплатно від
органів, установ, організацій,
посадових осіб, сторін та учасників
виконавчого провадження необхідні
для проведення виконавчих дій
пояснення, довідки та іншу інформацію,
у тому числі й конфіденційну.

Таким чином, не можна погодитись з
висновком про те, що відсутність у
виконавчому листі певних даних про
особу боржника (в тому числі даних
стосовно його ідентифікаційного
номера) є підставою для відмови
державним виконавцем у відкритті
виконавчого провадження.

Дану правову позицію висловив
Верховний Суд України у справі № 6-45цс14.

Згідно ст. 360-7 ЦПК України рішення
Верховного Суду України, прийняте за
наслідками розгляду заяви про перегляд
судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішенням Верховного
Суду України.

Із захистом свого права заявник, як
сторона виконавчого провадження,
вправі звернутись до суду із скаргою в
порядку ст. ст. 383, 384 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України,
керуючись ст. ст. 209, 210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви представника
Львівського державного університету
внутрішніх справ про виправлення
помилки у виконавчих листах від 19
травня 2014 року по справі № 344/18875/2013 за
позовом Львівського державного
університету внутрішніх справ до
ОСОБА_2 про стягнення витрат пов'язаних
з утриманням відповідача у ВНЗ МВС
України - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку подачі
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Апеляційна скарга подається через
Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області.

Суддя
Польська М.В.