печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

13 серпня 2014 року Печерський районний
суд м. Києва

в складі: головуючого судді -
Ільєвої Т.Г.,

при секретарі - Федотова Т. О.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, третя особа Відділ опіки та
піклування Служби у справах дітей
Оболонської районної у м. Києві
державної адміністрації про надання
дозволу на виїзд за кордон малолітньої
дитини без згоди батька,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2014 року позивач звернулася до
суду із позовом про надання їй дозволу
без згоди батька ОСОБА_4 на оформлення
документів для тимчасового виїзду за
кордон малолітньої дитини, а саме
доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 без згоди
батька за межі України до досягнення
нею 16 - річного віку у супроводі матері -
ОСОБА_2 або у супроводі осіб, які
уповноважені матір'ю за нотаріально
посвідченою згодою.

Позов мотивувала тим, що вона
перебувала в зареєстрованому шлюбі з
відповідачем та від шлюбу мають доньку
- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначила, що на
даний час не можливо встановити місця
перебування батька, тому не має
можливості отримати дозвіл для виїзду
дитини за межі України, але вона
матеріально утримує та належним чином
піклується про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток і має можливість та бажання
вивезти дитину для оздоровлення та
відпочинку за кордон.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримала, з
урахуванням уточнених позовних вимог,
просила задовольнити позов.

У судове засідання відповідач не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином. Суд вважає можливим
розглянути справу у відповідності до
ст.ст. 224, 225 ЦПК України на підставі
наявних у справі доказів, оскільки
представник позивача не заперечує
проти заочного розгляду справи.

Представник Відділу опіки та
піклування Служби у справах дітей
Оболонської районної у м. Києві
державної адміністрації у судове
засідання не з'явився, подав заяву в
якій просив розглянути справу без їх
участі та прийняти рішення згідно з
вимог чинного законодавства та з
урахуванням інтересів дитини.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва
про розірвання шлюбу НОМЕР_1 між
сторонами 28.01.2009 шлюб розірвано (а.с.8).

Від шлюбу у сторін є малолітня дитина,
а саме донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження НОМЕР_2 (а.с.7).

Позивач має можливість та бажання
їздити з дитиною за кордон з метою
відпочинку та оздоровлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України
розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Статтею 25 ЦК України встановлено, що
здатність мати цивільні права та
обов'язки (цивільну правоздатність)
мають усі фізичні особи. Цивільна
правоздатність фізичної особи виникає
у момент її народження. У випадках,
встановлених законом, здатність мати
окремі цивільні права та обов'язки може
пов'язуватися з досягненням фізичною
особою відповідного віку.

Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про
охорону дитинства» батько і мати мають
рівні права та обов'язки щодо своїх
дітей. Предметом основної турботи та
основним обов'язком батьків є
забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» за
відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 4 «Правил оформлення і
видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон і проїзного
документа дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення», затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 24.03.2004р. № 380, оформлення громадянам
України, які не досягли 16-річного віку,
здійснюється на підставі нотаріально
засвідченого клопотання батьків або їх
законних представників у разі потреби
самостійного виїзду таких осіб за
кордон.

Згідно ч. 18 зазначених вище правил
оформлення паспорта/проїзного
документа здійснюється на підставі
заяви батьків, а у разі, коли батьки не
перебувають у шлюбі між собою, того з
них, з ким проживає дитина, справжність
підпису яких засвідчено нотаріально.
За наявності заперечень одного з
батьків документ може бути оформлено
на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про
права дитини від 20 листопада 1989 року,
підписаною Україною 21 лютого 1990 року,
ратифікована Україною 27 лютого 1991 року
встановлено, що в усіх діях щодо дітей,
незалежно від того, здійснюються вони
державними чи приватними установами,
що займаються питаннями соціального
забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, випадки
тимчасового обмеження права громадян
на виїзд з України і порядок
розв'язання спорів у цій сфері
регулюється Законом України «Про
порядок виїзду з України та в'їзду в
Україну громадян України».

Відповідно до ст.4 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
України громадян України» оформлення
проїзного документа дитини
провадиться на підставі нотаріально
засвідченого клопотання батьків або
законних представників батьків чи
дітей у разі потреби самостійного
виїзду неповнолітнього за кордон. За
відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду.

Частиною 2 ст. 150 СК України передбачено,
що батьки зобов'язані піклуватися про
здоров`я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток.

Згідно ст. 155 Сімейного кодексу України
здійснення батьками своїх прав та
виконання обов'язків мають
ґрунтуватися на повазі до прав
дитини та її людської гідності.
Батьківські права не можуть
здійснюватися всупереч інтересам
дитини.

Згідно ст. 157 Сімейного кодексу України
питання виховання дитини вирішується
батьками спільно. Той із батьків, хто
проживає окремо від дитини,
зобов'язаний брати участь у її
вихованні і має право на особисте
спілкування з нею. Той із батьків, з ким
проживає дитина, не має права
перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 313 ЦК України
фізична особа, яка не досягла
шістнадцяти років, має право на виїзд
за межі України за згодою батьків
(усиновлювачів), піклувальників та в
їхньому супроводі або в супроводі осіб,
які уповноважені ними.

Враховуючи викладене, суд вважає
вимоги позивача обгрунтованими та
такими, що не суперечать інтересам
дитини, а лише сприяють її здоров'ю та
розвитку, а також, у зв'язку із тим, що
існують ризики того, що в подальшому
позивачу буде важко знайти відповідача
та змусити його спілкуватися з приводу
надання дозволу на виїзд дитини за
кордон з метою оздоровлення та
відпочинку, суд вважає за доцільне
надати дозвіл позивачу на виїзд її
доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за кордон
без дозволу (згоди) батька до
досягнення ОСОБА_3 16-річного віку.

За таких обставин, суд вважає, що з
метою додержання інтересів дитини та
для забезпечення її гармонійного,
духовного, морального розвитку та
оздоровлення, позов є обґрунтованим та
таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.7, 150, 155 Сімейного
Кодексу України, ст.4 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
України громадян України», ст.9
Конвенції про права дитини,
ст.ст.8,10,60,88,208,212,213,214, 215 ЦПК України, суд
-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, третя особа Відділ опіки та
піклування Служби у справах дітей
Оболонської районної у м. Києві
державної адміністрації про надання
дозволу на виїзд за кордон малолітньої
дитини без згоди батька - задовольнити.

Надати дозвіл ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 без
згоди батька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, на
оформлення проїзного документа на
багаторазові тимчасові виїзди за
кордон малолітньої дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та надати дозвіл на
багаторазові тимчасові виїзди
малолітньої дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди та супроводу
батька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, за межі
України у супроводі матері ОСОБА_2 або у
супроводі осіб, які уповноважені
матір'ю за нотаріально посвідченою
згодою, до досягнення ОСОБА_3
шістнадцятирічного віку.

Заочне рішення суду може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку, встановленому ЦПК
України. У цьому разі строк на
апеляційне оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку,
встановленому ЦПК України.

Згідно загального порядку оскарження,
дане рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Заочне рішення суду набирає законної
сили відповідно до загального порядку,
встановленого ЦПК України, згідно
якого рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законої сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:
Т.Г. Ільєва