АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 212/9385/13-ц 22-ц/774/825/К/14
Справа 212/9385/13-ц
Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22ц-774/825/К/14
суддя Ваврушак Н.М.
Суддя-доповідач -
РІШЕННЯ

Іменем України

20 травня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Остапенко В.О.

суддів - Братіщевої Л.А.,
Турік В.П.

при секретарі - Кузьміній Н.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» на заочне рішення
Жовтневого районного суду м. Кривого
Рогу від 29 січня 2014 року по справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
.

Особи, які беруть участь у розгляді
справи:

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк»-
Подолінний Роман Георгійович.

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (надалі - ПАТ
КБ«ПриватБанк») звернувся до суду з
позовом до відповідача про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
посилаючись на неналежне виконання
відповідачем ОСОБА_2, як боржником,
зобов'язань за укладеним кредитним
договором №KRIMRX08300354 від 11.08.2006 року
внаслідок чого утворилася
заборгованість, яка станом на 17.09.2013
року становить 24 816,93 грн., розмір якої
позивач просив стягнути з відповідача,
а також судовий збір в сумі 248,17 грн..

Заочним рішенням Жовтневого районного
суду м. Кривого Рогу від 29 січня 2014 року
в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ
«ПриватБанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
позивача ставить питання про
скасування рішення суду та ухвалення
нового рішення про задоволення
позовних вимог, посилаючись порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків обставинам справи. Судом
безпідставно застосовано п.7 ч.11ст.11 ЗУ
«Про захист прав споживачів», який
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення кредиту строк давнеості
якого минув, оскільки це стосується
позасудового порядку повернення
споживчого кредиту.

Судом ухвалено рішення без
урахування вимог ч.3 ст.267 ЦК України,
якою встановлено, що позовна давність
застосовується судом лише зазаявою
сторони у спорі, як вбачається з
матеріалів справи відповідач в судове
засідання не з'явився, заперечень проти
позову не подавав, заява відповідача
про застосування строку позовної
давності в матеріалах справи відсутня.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів заявлених позовних вимог та
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 11.08.2006 року між
ОСОБА_2. та ЗАТ КБ
«ПриватБанк»(правонаступником якого є
ПАТ КБ «ПриватБанк») укладено договір
споживчого кредиту №KRIMRX08300354,
відповідно до якого банком надано
строковий кредит у сумі 1723, 70 грн.
строком на 12 місяців з 11.08.2006 року по
10.08.2007 року включно з умовами сплати за
користування Кредитом відсотків у
розмірі 2,0% на місяць на суму залишку
заборгованості по кредиту, щомісячної
винагороди за надання фінансового
інструменту у розмірі 28,44 грн. та
єдиноразової винагороди за надання
фінансового інструменту у розмірі 156, 70
грн. в обмін на зобов`язання
позичальника з повернення кредиту,
сплати відсотків, винагороди, комісії
зазначені в Заяваі та Умовах надання
споживчого кредиту фізичним особам
строки. Погашення заборгованості
здійснюється щомісяця в період сплати,
за який приймаєтьсяперіод з « 16» по « 20»
число кожного місяця позичальник
повинен надавати Банку грошові кошти в
сумі 191,71 грн. для погашення
заборгованості за кредитом(а.с. 6-10).

У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем зобов'язань за кредитним
договором станом на 17.09.2013 року
утворилася заборгованість у розмірі
24816, 93 грн., яка складається з:

- 878, 01 грн. - заборгованість за кредитом;

- 8 058,08 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

- 85,32 грн. - заборгованість по комісії за
користування кредитом;

- 14 137,57 грн. - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором; а
також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та
правил надання банківських послуг;

- 500 грн. -штраф (фіксована частина).

- 1157, 95 грн. - штраф (процентна складова).

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямованих на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ст.528 ЦК України
зобов`язання повинно виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимогам ЦК України, інших
актів цивільного законодавства .

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
положень п.7 ч.13 ст.11 ЗУ «Про захист прав
споживачів», відповідно до яких ПАТ КБ
«ПриватБанк» пропустило строк
позовної давності звернення з позовом
до суду.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Згідно зі ст. 631 ЦК України строком
договору саме є час, протягом якого
сторони можуть здійснити свої права і
виконати свої обов'язки відповідно до
договору.

За ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Частиною 5 ст.261 ЦК України встановлено,
що за зобов'язаннями з визначеним
строком виконання перебіг позовної
давності починається зі спливом строку
виконання.

Як вбачається з умов кредитного
договору, сторонами укладено кредитний
договір строком на шість місяців з
14.03.2007 року по 13.09.2007 року.

Відповідно до п. 5.5. Умов надання
споживчого кредиту фізичним особбам
(«Розстрочка»)(Стандарт) термін
позовної давності по вимогам про
стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів за даним
Договором встановлюється сторонами
тривалістю 5 років.

Норми ст. 256 Цивільного кодексу України
визначають, що позовна давність - це
строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до п.31 постанови Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 7 від 07.02.2014 року про внесення
змін і доповнень до постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» зазначено, що
при застосуванні положення п.7 ч.11 ст.11
ЗУ «Про захист прав споживачів», яким
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув, суди мають
виходити з того, що у системному зв'язку
з ч.11 ст.11 зазначеного Закону ця вимога
стосується позасудового порядку
повернення споживчого кредиту і
спрямована на те, щоб встановити
судовий контроль за вирішенням таких
вимог кредитодавця з метою захисту
прав споживача як слабшої сторони
договору споживчого кредиту.

У зв'язку із цим та враховуючи, що ЦК
не передбачає заборони пред'явлення
окремих вимог у зв'язку з пропущенням
строку позовної давності, при
вирішенні таких спорів, суди повинні
враховувати положення ЦК про позовну
давність.

Разом з тим, у відповідності до
правової позиції, викладеній в
постанові Верховного Суду України від
20 листопада 2013 року № 6-126цс13, яка
відповідно до ст. 360-7 ЦПК України, є
обов'язковою для всіх судів України, п. 7
ч. 11 ст. 11 Закону України «Про захист
прав споживачів», яким кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув, у системному зв'язку з
самою ч. 11 ст. 11 зазначеного Закону
стосується позасудового порядку
повернення споживчого кредиту і
спрямований на те, щоб встановити
судовий контроль за вирішенням таких
вимог кредитодавця з метою захисту
прав споживача як слабшої сторони
договору споживчого кредиту.

Позовна давність застосовується
судом лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення (ч. 3
ст. 267 ЦК України).

Як вбачається у матеріалах справи
відсутня заява відповідача про
застосування строків позовної
давності.

Таким чином, колегія суддів
приходить до висновку про необхідність
часткового задоволення позовних вимог
ПАТ КБ «Приват Банк» та стягнення з
ОСОБА_2 заборгованості за кредитним
договором.

Відповідно до п. 3.2.3 Умов банк має
право нарахувати, а позичальник
зобов'язується сплатити банку пеню в
розмірі 0,15% від суми простроченого
платежу, але не менше 1 гривні за кожний
день прострочки платежу. Сплата пені
здійснюється у гривні.

Згідно п. 5.3 при порушення
позичальником строків платежів по будь
- якому з грошових зобов'язань,
передбачених договором більш ніж 30
днів, позичальник зобов'язаний
сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. +
5% від суми заборгованості.

За правилами ст. 549 ЦК України
неустойкою ( штрафом, пенею) є грошова
сума, або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 257 ЦК
України позовна давність в один рік
застосовується, зокрема, до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

За таких обставин, колегія
суддів вважає, що стягненню підлягає
пеня в межах строку позовної давності,
яка становить 3 577, 85 грн.

Таким чином, у зв'язку з неналежним
виконанням відповідачем зобов'язань за
кредитним договором станом на 17.09.2013
року утворилася заборгованість у
розмірі 14 257, 21 грн., яка складається з:

- 878, 01 грн. - заборгованість за кредитом;

- 8 058,08 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

- 85,32 грн. - заборгованість по комісії за
користування кредитом;

- 3 577, 85 грн. - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором; а
також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та
правил надання банківських послуг;

- 500 грн. -штраф (фіксована частина).

- 1157, 95 грн. - штраф (процентна складова).

В зв'язку з вищевикладеним,
колегія суддів дійшла висновку, про
скасування рішення суду першої
інстанції з підстав, передбачених п.4 ч.1
ст. 309 ЦПК України, з ухваленням нового
рішення про часткове задоволення
позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК
України, з відповідача на користь
позивача підлягають стягненню судові
витрати пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а тому
відшкодуванню підлягають судові
витрати, понесені позивачем, які
складаються з судового збору у розмірі
243, 60 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309,
313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк»
задовольнити частково.

Заочне рішення Жовтневого районного
суду м. Кривого Рогу від 29 січня 2014 року
року скасувати та ухвалити нове
рішення.

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
договором №KRIMRX08300354 ВІД 11.08.2006 року, яка
станом на 17.09.2013 року становить 14 257, 21
грн, з яких: 878,01 грн. - заборгованість за
кредитом, 8058,08 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом,
85,32 грн. - заборгованість по комісії за
користування кредитом, 3 577, 85 грн. -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, а також
штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та
правил надання банківських послуг: 500
грн.- штраф (фіксована частина) 1157, 95 грн.
штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» судовий
збір в сумі 243, 60 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: (підпис)

Судді:(підпис)