У х в а л а

іменем україни

07 серпня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Ступак О.В., Карпенко
С.О., Парінової І.К.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за
договором позики, за касаційною
скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення
Рівненського міського суду
Рівненської області від 13 вересня 2012
року та ухвалу апеляційного суду
Рівненської області від 08 травня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним
позовом, у якому просив стягнути з
ОСОБА_5 на свою користь 80 тис. грн боргу
за договором безпроцентної позики від
14 липня 2011 року, 800 грн судового збору та
1 тис. грн витрат на правову
допомогу.

Заочним рішенням Рівненського
міського суду Рівненської області від
13 вересня 2012 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Рівненської
області від 08 травня 2014 року, позов
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4
заборгованість за договором позики у
сумі 80 тис. грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4
судові витрати у сумі 800 грн.

У задоволенні позовної вимоги ОСОБА_4
про стягнення витрат на правову
допомогу відмовлено.

У касаційній скарзі відповідач просить
скасувати судові рішення судів першої
й апеляційної інстанцій, справу
передати на новий розгляд до суду
першої інстанції, обґрунтовуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_4,
суд першої інстанції, з висновками
якого погодився й апеляційний суд,
дослідивши докази у справі і надавши їм
належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60,
212 ЦПК України, а також врахувавши
обставини справи, обґрунтовано виходив
з доведеності цього позову та
наявності правових підстав для
стягнення з відповідача на користь
позивача заборгованості за договором
позики.

Розглядаючи спір, який виник між
сторонами у справі, суд правильно
визначився з характером спірних
правовідносин та нормами
матеріального права, які підлягають
застосуванню, повно та всебічно
дослідив наявні у справі докази, надав
їм належну оцінку, правильно встановив
обставини справи, в результаті чого
ухвалив законне й обґрунтоване
рішення, яке відповідає вимогам
матеріального та процесуального права,
підстави для його скасування відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують,
зводяться до переоцінки доказів, отже,
судові рішення ухвалено з додержанням
норм процесуального та матеріального
права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Заочне рішення Рівненського міського
суду Рівненської області від
13 вересня 2012 року та ухвалу
апеляційного суду Рівненської області
від 08 травня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Ступак

С.О. Карпенко

І.К. Парінова