НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/137/14-ц
№ 2/183/1689/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2014 року
м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Парфьонова Д.О.,
секретаря судового засідання Борух
Ю.О., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні
Новомосковського міськрайонного суду
Дніпропетровської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Новомосковської
міської державної нотаріальної
контори, третя особа - Служба у справах
дітей виконавчого комітету
Новомосковської міської ради про
визнання недійсним договору іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

Подано позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, Новомосковської
міської державної нотаріальної
контори, третя особа - Служба у справах
дітей виконавчого комітету
Новомосковської міської ради про
визнання недійсним договору іпотеки.

Позов обґрунтовано недійсністю
укладеного відповідачами договору
іпотеки, який було підписано без згоди
органу опіки та без згоди позивача, як
малолітньої особи та не в її інтересах.

У судове засідання позивач не з'явився,
надавши суду заяву у якій зазначив, що
позовні вимоги підтримує повністю та
просить суд про розгляд справи за його
відсутності.

ОСОБА_3, ОСОБА_4 у судове засідання не
з'явились, надавши суду заяви у яких
зазначили, що проти задоволення
позовних вимог не заперечують та
просять суд про розгляд справи за їх
відсутності.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився,
причини неявки не повідомив, про дату
час та місце судового розгляду справи
повідомлений належним чином.

Представник Новомосковської міської
державної нотаріальної контори просив
розглядати справу за відсутності
представника.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився,
причини неявки не повідомив, про дату
час та місце судового розгляду справи
повідомлений належним чином.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, надавши суду
заяву у якій зазначив, що просить суд
про розгляд справи за його відсутності.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає
за необхідне відмовити в задоволенні
позовних вимог з огляду на наступні
обставини.

Судом встановлено, що 20 лютого 2004 року
між ОСОБА_5 (Іпотекодержатель) та ОСОБА_4
(Іпотекодавець) укладено договір
іпотеки, зареєстрований державним
нотаріусом Новомосковської державної
нотаріальної контори за №14, згідно
якого даний договір забезпечує вимогу
Іпотекодержателя, що випливає з
договору позики, укладеного в простій
письмовій формі 18 лютого 2004 року, за
умовами якого Іпотекодержатель
зобов`язаний до 19 лютого 2007 року
повернути Іпотекодавцю 26500,00 гривень.
Предметом Іпотеки є нерухоме майно:
жила квартира, розташована за адресою:
АДРЕСА_1 та належить Іпотекодавцю на
підставі дублікату свідоцтва про право
власності на житло, виданого
Новомосковським міськвиконкомом 12
грудня 2004 року, зареєстрованого в КП
"Новомосковське МБТІ" 12 грудня 2004 року,
номер витягу 2817870, зареєстрованому в
електронному реєстрі прав власності на
нерухоме майно № 4716905.

На підставі нотаріально засвідчених
заяв від 19 лютого 2004 року вх. №132 та від
20 лютого 2004 року №131 ОСОБА_6 як дружина
та ОСОБА_4, як співвласник майна надали
свою згоду на укладання договору
позики та застави частини квартири,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Ст. 11 ЦК України передбачає, підставами
для виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори.

У відповідності до ст.203 ЦК України,
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам. Особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності. Волевиявлення
учасника правочину має бути вільним
і відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом. Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.
Правочин, що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

У відповідності до ч.1 ст.215 ЦК України,
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Також, згідно ч.1 ст.224 ЦК України,
правочин, вчинений без дозволу органу
опіки та піклування (стаття 71 цього
Кодексу), є нікчемним.

Позивач, вказуючи, що вона, як донька
Іпотекодержателя та орган опіки та
піклування, внаслідок її неповноліття
не надавали своєї згоди на укладання
договору іпотеки, який суперечить її
правам та інтересам - договір в силу
вимог ст.224, 215 ЦК України є нікчемним.

Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1
від 16 вересня 1994 року підтверджено, що
позивач є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_6, та
народилась ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто на
момент укладання договору іпотеки була
малолітньою особою. Згідно паспорту
громадянина України серія НОМЕР_2,
позивач зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_1.

Водночас, згідно ст.173 СК України,
батьки і діти, зокрема ті, які спільно
проживають, можуть бути самостійними
власниками майна. При вирішенні спору
між батьками та малолітніми,
неповнолітніми дітьми, які спільно
проживають, щодо належності їм майна
вважається, що воно є власністю
батьків, якщо інше не встановлено
судом.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріалами справи і позивачем жодним
чином не підтверджено той факт, що
квартира, розташована за адресою:
АДРЕСА_1 належить чи належала позивачу
на праві спільної сумісної чи
часткової власності.

При цьому, посилання позивача на
положення ч.2 ст.177 СК України не
приймаються судом до уваги в зв`язку з
тим, що положення даної статті, як і
положення ч.1 ст.224, ч.6 ст.203, ЦК України
стосуються саме майна, яке належить
дитині на праві власності та
управління яким, в силу положень ст.177
СК України здійснюють батьки.

Таким чином, підстав для визнання
договору нікчемним в силу положень ч.6
ст.203, ч.1 ст.224 ЦК, України судом не
встановлено.

На підставі ст. 88 ЦК України, стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені і
документально підтверджені судові
витрати.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 207, 209, 212-215
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
Новомосковської міської державної
нотаріальної контори, третя особа -
Служба у справах дітей виконавчого
комітету Новомосковської міської ради
про визнання недійсним договору
іпотеки - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана апеляційному суду
Дніпропетровської області через
Новомосковський міськрайонний суд
Дніпропетровської області протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Д.О. Парфьонов