Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гаврилової О.В.,

при секретарі - Сірош О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
Головне управління юстиції у м. Києві,
про визнання права власності на
частину спадкового майна, -

В С Т А Н О В И В :

07.07.2014р. позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, в
якому просить суд визнати за позивачем
право власності на: 1/ 2 частину
земельної ділянки та 1/ 2 частину
садового будинку, розташованих в
Садовому товаристві «Південна
троянда», яке знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2; 3/ 4 частини земельної ділянки,
яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3; 1/ 2
частину гаража, який знаходиться в ГБК
«Русанівський - 2» за адресою: АДРЕСА_4.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що
після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері
позивача та відповідача - ОСОБА_3
відкрилась спадщина, до якої увійшли: 1/
2 частина квартири АДРЕСА_1; земельна
ділянка та садовий будинок,
розташовані в Садовому товаристві
«Південна троянда», яке знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2; 1/ 2 частина земельної
ділянки, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_3; гараж, розташований в
гаражно-будівельному кооперативі
«Русанівський - 2» за адресою: АДРЕСА_4.
Спадкоємцями першої черги є сторони по
справі. 17.04.2007р. Сьомою державною
нотаріальною конторою була заведена
спадкова справа, однак свідоцтво про
право власності на спадщину не
видавалось, оскільки відповідачем не
було надано до нотаріальної контори
всіх правовстановлюючих документів на
майно. Документи, які засвідчують право
власності на майно, яке є предметом
позову були втрачені батьками сторін
та за їх життя не поновлені. Рішенням
Дніпровського районного суду м. Києва
від 26.11.2007р. за ОСОБА_2 було визнано
право власності на: 1/ 4 частину квартири
АДРЕСА_1; 1/ 2 частину земельної ділянки
та 1/ 2 частину садового будинку,
розташованих в Садовому товаристві
«Південна троянда», яке знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2; 1/ 4 частину земельної
ділянки, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_3; 1/ 2 частину гаража,
розташованого в гаражно-будівельному
кооперативі «Русанівський - 2» за
адресою: АДРЕСА_4. Оскільки позивач
бажає оформити право власності на
частину спадкового майна, він просить
суд визнати за ним право власності на
зазначене вище майно.

Позивач та його представник в судовому
засіданні підтримали позовні вимоги в
повному обсязі з викладених у позові
підстав. Представник позивача
додатково пояснила, що документи на
спадкове майно втрачені, тому позивач
звернувся до суду на підставі ст. 392 ЦК
України. Відповідач вже зареєстрував
право власності на спадкове майно за
рішенням суду. Позивач додатково
пояснив, що із заявою до нотаріальної
контори про видачу свідоцтва про право
на спадщину він не звертався, оскільки
нотаріус усно порадив визнати право
власності в судовому порядку через
відсутність правовстановлюючих
документів. Чи приватизована батьками
позивача земельна ділянка, яка
знаходиться в СТ «Південна троянда»
йому не відомо, розташований на ній
дачний будинок не введено в
експлуатацію. Зазначив, що право
власності спадкодавця на земельну
ділянку, розташовану в Черкаській
області підтверджується свідоцтвом
про право на спадщину. За гаражний бокс
всі внески сплачені.

Відповідач в судовому засіданні просив
позов задовольнити та пояснив, що на
підставі рішення суду він вже
зареєстрував право власності на
спадкове майно, крім земельної ділянки,
розташованої в СТ «Південна троянда».
Визнання права власності за позивачем
необхідно для завершення реєстрації
права власності на майно в цілому.

Представник третьої особи Головного
управління юстиції у м. Києві в судове
засідання не з'явився, подав до суду
письмові пояснення, в яких зазначив, що
правовстановлюючі документи, що
підтверджують належність вказаного в
позові майна померлій ОСОБА_3, позивач
подати не може, тому оформити право
власності на відповідне спадкове майно
в нотаріальному порядку не можливо.
Оскільки спір існує між сторонами у
справі, а визнання права власності на
нерухоме майно є прерогативою суду,
представник третьої особи розгляд
справи залишає на розсуд суду та
просить розглянути справу за
відсутності представника третьої
особи.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані по справі докази у їх
сукупності, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
відповідним свідоцтвом (а.с. 13,
37-зворот). До цього, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2
помер ОСОБА_4, що також підтверджується
свідоцтвом про смерть (а.с. 12, 39). За
життя зазначені особи були подружжям,
що підтверджується свідоцтвом про
одруження від 09.02.1960 року (а.с. 5).

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є
синами ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що
підтверджується свідоцтвами про
народження (а.с. 5, 37, 40).

17.04.2007р. відповідач ОСОБА_2 звернувся до
Сьомої київської державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3
(а.с. 35-зворот).

14.06.2007р. відповідач ОСОБА_1 звернувся до
Сьомої київської державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3
(а.с. 36).

Як убачається з матеріалів спадкової
справи № 407, заведеної в Сьомій
київській державній нотаріальній
конторі до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_3, із заявами про видачу свідоцтва
про право на спадщину позивач ОСОБА_1 та
відповідач ОСОБА_2 не зверталися. Цю
обставину сторони підтвердили в
судовому засіданні.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Право власності спадкоємця на спадкове
майно підлягає захисту в судовому
порядку шляхом його визнання у разі,
якщо таке право оспорюється або не
визнається іншою особою, а також у разі
втрати ним документа, який засвідчує
право власності. Позивачем у
зазначених спорах у порядку
правонаступництва може виступати
спадкоємець, який прийняв спадщину
відповідно до вимог статей 1268-1270 ЦК
України. За змістом ст. 392 ЦК України
належним відповідачем є особа - учасник
цивільних правовідносин, яка не визнає
або оспорює право власності спадкоємця
на спадкове майно.

В п. 3 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про
нотаріат» визначено, що саме нотаріуси
видають свідоцтво про право на
спадщину.

Отже, встановлення належності
нерухомої речі спадкоємцеві є
компетенцією нотаріату України, а тому
вчинення таких дій не належить до
компетенції судових органів, які
реалізують функцію правового захисту в
разі порушення, невизнання чи
оспорювання цивільних прав та
охоронюваних законом інтересів.

При цьому, судом встановлено, що спір
між сторонами - спадкоємцями щодо прав
на вказане у позові майно відсутній.

Згідно з положеннями ст. ст. 66, 67 Закону
України «Про нотаріат» на майно, що
переходить за правом спадкоємства до
спадкоємців або держави за письмовою
заявою спадкоємців, які прийняли
спадщину в порядку, встановленому
цивільним законодавством, на ім'я всіх
спадкоємців або за їх бажанням кожному
з них окремо, нотаріусом за місцем
відкриття спадщини видається
свідоцтво про право на спадщину.

Якщо нотаріусом обґрунтовано
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, виникає
цивільно-правовий спір, що підлягає
розгляду в позовному провадженні.

При цьому позивач із заявою про видачу
свідоцтва про право на спадщину після
смерті ОСОБА_3 не звертався, відмови
нотаріуса у видачі свідоцтва про право
на спадщину не отримував.

Таким чином вимоги позову про визнання
права власності є передчасними, а тому
задоволенню не підлягають.

Крім того, надані позивачем суду
документи підтверджують членство
ОСОБА_3 в СТ «Південне» (після
реорганізації СТ «Південна троянда»,
яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 в
певний період часу (а.с. 10).

Згідно довідки СТ «Південна троянда» №
176-13 від 16.10.2013р. позивач ОСОБА_1 є членом
даного садового товариства з 26.11.2007р.
(а.с. 19)

Доказів набуття спадкодавцем ОСОБА_3
права власності (приватизацію тощо) на
земельну ділянку АДРЕСА_2 Київської
області, суду не надано.

Разом з тим, матеріали справи містять
клопотання (заяву) ОСОБА_1, адресовану
Хотівській сільській раді
Києво-Святошинського району Київської
області про надання дозволу на
складання проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в
приватну власність (а.с. 20).

Крім того, позивач в судовому засіданні
підтвердив, що не обізнаний про
приватизацію даної земельної ділянки
спадкодавцем, а розташований на ній
садовий будинок досі не введений в
експлуатацію.

Що стосується посилань позивача на те,
що право власності спадкодавця ОСОБА_3
на 1/ 2 частку земельної ділянки, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_3,
підтверджується свідоцтвом про право
на спадщину за законом, то згідно цього
свідоцтва (а.с. 15), спадкове майно
складається з 1/ 2 частини жилого
будинку з відповідною частиною
надвірних будівель, що знаходиться за
вищезазначеною адресою, а не з
земельної ділянки, на якій цей будинок
розташований.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові
витрати покладаються на позивача в
сплаченому розмірі.

На підставі викладеного, ст.ст. 15, 392,
1268-1270 ЦК України, ст.ст. 34, 66, 67 Закону
України «Про нотаріат», керуючись ст.
ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 179, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа: Головне управління
юстиції у м. Києві, про визнання права
власності на частину спадкового майна -
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подачі через Дніпровський районний суд
м. Києва апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня проголошення рішення. Якщо
особа яка оскаржує рішення не була
присутня у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, скарга
може бути подана протягом десяти днів з
дня отримання копії цього рішення.

Суддя