Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:

головуючого судді -
Ковалевича С.П.

суддів: Оніпко О.В.,
Хилевича С.В.

секретар судового
засідання - Ковальчук Л.В.

розглянула у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення Рівненського
районного суду Рівненської області від
20 червня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
грошової компенсації.

Перевіривши докази та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Рівненського районного суду
Рівненської області від 20 червня 2014
року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5
578,34 грн. грошової компенсації.

В решті позовних вимог щодо стягнення з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 коштів -
відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати по справі, що
складаються з понесеного ним судового
збору в розмірі 300 грн., витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в розмірі 120 грн.,
витрат на проведення судової
будівельно-технічної експертизи в сумі
1170 грн., а всього 1590 грн.

Вважаючи дане рішення незаконним через
порушення судом норм матеріального та
процесуального права та
невідповідність висновків суду
обставинам справи, ОСОБА_1 подав на
нього апеляційну скаргу.

В обґрунтування скарги вказує, що суд
першої інстанції прийшов до
помилкового висновку про присудження
на його користь грошової компенсації в
розмірі лише 5 578 грн. 34 коп. із загальної
суми спільного майна (вартості спільно
проведеного капітального ремонту
квартири) 46 511 грн., чим порушив,
закріплений у ч.1 ст.70 СК України
принцип рівності часток подружжя у
спільно нажитому майні. Вважає, що
належна йому частка майна (грошової
компенсації) повинна становити 23 255 грн.
55 коп.

Зазначає, що істотне збільшення
вартості квартири з його участю
відбулося в період з 1995 року до 11
вересня 2008 року, коли він перебував у
фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2
і вів з нею спільне господарство, а
членом їхньої сім'ї була ОСОБА_3 На той
час власниками спірної квартири в
рівних долях були обоє відповідачів -
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 Таким чином, вважає, що
стягнення грошової компенсації
повинно здійснюватись з обох
відповідачів в рівних долях.

Посилаючись на викладені обставини,
просить оскаржуване рішення скасувати
і ухвалити нове, яким його позовні
вимоги задовольнити частково. Стягнути
з відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на його
користь грошову компенсацію в розмірі
23 255 грн. 55 коп. в рівних долях.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією
сім"єю без шлюбу з 1995р. по 11 вересня 2008р.,
що підтверджується рішенням
Рівненського міського суду від 11.02.2008р.

За час спільного проживання вони разом
здійснили ремонт квартири АДРЕСА_1, яка
належить в рівних долях на праві
власності ОСОБА_2 та її донці ОСОБА_3.

Проведення таких робіт підтвердили і
свідки по справі.

Відповідно до висновку № 001-Б/11 від
05.05.2011р. судової будівельно - технічної
експертизи загальна вартість
проведених ремонтно - будівельних
робіт в спірній квартирі та вартість
витрачених на ці роботи будівельних
матеріалів становить 46 511 грн.

За наведених обставин суд першої
інстанції правильно прийшов до
висновку, що покращене в наслідок
ремонту майно є спільною сумісною
власністю подружжя, а тому підлягає
поділу.

Частково задовольняючи вимоги ОСОБА_1
на суму 5 578,34 грн., суд першої інстанції
виходив з того, що не здобуто доказів
про його участь у проведенні частини
ремонтних робіт.

Проте такі висновки суду не
відповідають дійсним обставинам по
справі та вимогам закону, а тому таке
рішення, відповідно до правил ст. 309 ЦПК
України підлягає скасуванню з
постановленням нового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 СК України, якщо
жінка та чоловік проживають однією
сім"єю, але не перебувають у шлюбі між
собою, майно, набуте ними за час
спільного проживання, належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено письмовим
договором між ними. В ч. 2 ст. 74 цього
Кодексу зазначено, що на майно, яке є
об"єктом права спільної сумісної
власності жінки та чоловіка, які не
перебувають у шлюбі між собою
поширюються положення глави 8 цього
Кодексу.

Письмового договору про визначення
часток у праві спільної сумісної
власності сторони між собою не
укладали.

За наведених обставин та у
відповідності до вищезазначених норм
СК України усе майно, нажите ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 за час їх спільного проживання
та витрати на проведення ремонтних
робіт на загальну суму 46 511 грн. є їх
спільною сумісною власністю, а отже
підлягає стягненню на користь ОСОБА_1
половина цієї суми, що становить 23 255,50
грн.

Враховуючи викладене, та те, що в
наслідок покращення майна через його
ремонт та інші види оздоблювальних
робіт спірної квартири в цілому, ?
частини якої належить і ОСОБА_3,
стягнення грошової компенсації на
користь ОСОБА_1 слід стягнути з ОСОБА_2
на підставі ст. ст. 62,74 СК України, а з
ОСОБА_3 на підставі ч. 2 ст.1213 ЦК України
як з особи, яка безпідставно набула це
майно. Таке стягнення слід провести з
обох відповідачів в рівних долях,
оскільки під час його покращення
ОСОБА_3 проти цього не заперечувала і
між нею та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 з цього
приводу будь яких письмових угод не
укладалося.

Та обставина, що після проведеного
покращення квартири, ОСОБА_2 у 2009р.
подарувала ? свої частки в ній своїй
доньці ОСОБА_4, не може бути підставою
для відмови у стягнення компенсації і
з ОСОБА_2 оскільки таке відчуження вона
здійснила добровільно та без згоди
ОСОБА_1, як співвласника проведених
покращень.

Керуючись ст. ст. 309, 313, 316 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Рішення Рівненського районного суду
Рівненської області від 20 червня 2014
року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 23 255, 50 грн.
грошової компенсації.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2 340 грн. витрат
на проведення судової будівельно -
технічної експертизи, 300 грн. судового
збору та 120 грн. витрат на інформаційно -
технічне забезпечення розгляду справи.

Стягнути в рівних частка з ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 в дохід держави 850 грн. судового
збору за подачу ОСОБА_1 апеляційної
скарги.

Рішення суду набирає законної сили з
моменту його проголошення.

Сторони по справі мають право
оскаржити рішення апеляційного суду
протягом двадцяти днів з дня його
проголошення в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
С.П. Ковалевич

Судді:
О.В. Оніпко

С.В. Хилевич