У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Рівненської області в складі:

головуючого судді Рожина Ю.М.,

судів - Ковальчук Н.М., Максимчук З.М.,

секретаря судового засідання
Ковальчук Л.В.,

за участю

представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

відповідачів ОСОБА_5 її представника
ОСОБА_6,

приватного нотаріуса Рівненського
міського нотаріального округу ОСОБА_7,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Рівненської області цивільну
справу за апеляційною скаргою позивача
ОСОБА_3 на рішення Рівненського
міського суду від 16 червня 2014 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_5, приватного нотаріуса
Рівненського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 про встановлення
нікчемності правочину та застосування
наслідків недійсності нікчемного
правочину.

Колегія суддів заслухавши
суддю-доповідача, учасників судового
розгляду, що з'явились у судове
засідання, перевіривши рішення суду
першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Рівненського міського
суду від 16 червня 2014 року у задоволенні
позову відмовлено за недоведеністю.

В апеляційній скарзі позивачка
вказує на незаконність рішення суду
першої інстанції, доводить, що воно
постановлено без всебічного та повного
з'ясування обставин у справі, що
підтверджується доказами досліджені у
судовому засіданні. Покликається на те,
що заповіт на спадкування майна
відповідачем наданий до нотаріальної
контори не підписаний нотаріусом, а
отже не може бути визнаний дійсним, за
тих обставин, що укладений без
дотримання форми та порядку його
посвідчення, а тому не має правових
наслідків у його дії. Вважає, що за
таких обставин вона та відповідачка
мають рівні права щодо спадкування
майна. Вважає, що суд першої інстанції
не надав належної правової оцінки
доказам поданих позивачем у судовому
засіданні та які були предметом
дослідження. За викладених обставин
просить рішення суду скасувати та
встановити нікчемність заповіту,
застосувавши наслідки, які при цьому
настають, задовольнивши позовні
вимоги.

В запереченні на апеляційну
скаргу приватний нотаріус ОСОБА_7
вказує на безпідставність викладених в
ній доводів, що не ґрунтуються на
нормах матеріального права. Зокрема,
зазначає, що посилання позивача на
визнання нікчемним заповіту за
відсутності підпису нотаріуса, який
укладений з дотриманням форми та
порядку його та відповідної
реєстрації, не передбачає такої
підстави. Покликається на те, що
реєстрація заповіту є доказом на
вчинення нотаріальної дії, а наявність
двох примірників заповіту, які мають
однакову юридичну силу, свідчить про
дотримання правил ведення
нотаріального діловодства. За
викладених обставин просить рішення
суду залишити без змін, апеляційну
скаргу без задоволення.

Апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається,
що відповідач ОСОБА_5 на підставі
заповіту від 17 листопада 2011 року,
нотаріального посвідченого приватним
нотаріусом Рівненського міського
нотаріального округу ОСОБА_7,
зареєстрованого в реєстрі №1301,
звернулась до нотаріальної контори за
місцем відкриття спадщини на майно
належне спадкодавцю ОСОБА_8, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка ОСОБА_3 звернулась у суд
із позов про встановлення заповіту від
17 листопада 2011 року нікчемним із
застосуванням наслідків недійсності
нікчемного заповіту, посилаючись на те,
що заповіт наданий відповідачкою не
має підпису нотаріуса, а в силу
положень ч.1 ст.1257 ЦК України є
нікчемним за тим, що складений з
порушенням форми та порядку його
посвідчення.

Відмовляючи у задоволенні позову
суду першої інстанції обґрунтовано
послався на обставини встановлені у
судовому засіданні, що підпис
нотаріуса не вчинений на екземплярі, що
перебуває у відповідача, має ознаки
технічної помилки, натомість на
другому примірнику заповіту підпис
нотаріуса виконаний, а обидва
екземпляри заповіту мають печатку та
зареєстровані у встановленому законом
порядку.

Не заслуговують на увагу доводи
апеляційної скарги, як підставу
нікчемності вчиненого правочину також
з тих підстав, що при складанні
заповіту не порушені положення ст.203 ЦК
України щодо загальних вимог,
додержання яких є необхідні для
чинності правочину.

Не спростована та обставина, що
заповіт посвідчувався нотаріусом 17
листопада 2011 року за місцем проживання
заповідача, за адресою АДРЕСА_1, на
спеціальному бланку встановленої
форми, за участю свідків ОСОБА_9,
ОСОБА_10, а за станом здоров'я заповідача
підписаний ОСОБА_11, що відповідає
вимогам ст.209 ЦК України про
нотаріальне посвідчення правочину
вчиненого у письмовій формі, з
дотриманням приписів викладених у ст.203
ЦК України.

Отже, волевиявлення учасника
правочину, яким є спадкодавець ОСОБА_8,
було вільним та відповідало її
внутрішній волі, а правочин вчинено за
формою встановленою законом та
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що ним обумовлені.

У відповідності до п.2 постанови
Плетуну Верховного Суду України №9 від
6 листопада 2009 року „Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними" судам
необхідно враховувати, що згідно із
статтями 4, 10 та 203 ЦК зміст правочину не
може суперечити ЦК, іншим законам
України, які приймаються відповідно до
Конституції України та ЦК.
Відповідність чи невідповідність
правочину вимогам законодавства має
оцінюватися судом відповідно до
законодавства, яке діяло на момент
вчинення правочину.

В роз'ясненні, що міститься в п.8,
зазначеної постанови, орієнтує суди на
те, що відповідно до частини першої
статті 215 ЦК підставою недійсності
правочину є недодержання стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення
правочину, а тому за п.4, зазначеної
постанови, нікчемний правочин є
недійсним через невідповідність його
вимогам закону та не потребує визнання
його таким судом.

Посилання апеляційної скарги на
нікчемність правочину за відсутності
підпису нотаріуса, не заслуговують на
увагу за тим, що нормативними актами, а
саме Законом України „Про нотаріат" не
передбачено настання таких наслідків
при визначенні правочину нікчемним.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів вважає, що рішення суду ухвалено
без порушень норм матеріального і
процесуального права, судом з'ясовано
обставини, що мають значення для
справи, в повній мірі, апеляційна
скарга не містить посилань на закон, з
порушенням якого ухвалено рішення, та
не спростовує правильності висновків
суду, а тому відсутні підстави для його
скасування.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.303,307,308,313,314,315,317,324,325 ЦПК України
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду від
16 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею чинності.

Головуючий:
Ю.М. Рожин

Судді:
Н.М. Ковальчук

З.М. Максимчук