Справа № 496/889/14-ц
Провадження № 2/496/808/14
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

18.08.2014 року
Біляївський
районний суд

Одеської
області

у складі: головуючого - судді Буран В.М.

при секретарі - Камочкіної А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Біляївка цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Августівської сільської ради
Біляївського району Одеської області,
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії,

В С
Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить:

- зобов'язати ОСОБА_2 та Августівську
сільську раду встановити становище, що
існувало до порушення та викорчувати
всі кущі винограду, що зазначені в
листі сільської ради від 02.12.2012р. та
розташовані вдовж суміжної межі
ділянками АДРЕСА_1.

- зобов'язати ОСОБА_2 разом з
ОСОБА_1, за участю Августівської
сільської ради провести заміри
вимірювальним пристроями (рулеткою)
відстані від суміжної межі між
ділянками НОМЕР_2 та НОМЕР_1 до верха
траншеї каналізації ділянки НОМЕР_1 з
відео фіксацією. Та відстані верха
траншеї каналізації ділянки НОМЕР_1 до
стін будинку НОМЕР_2 по всій довжині
каналізації.

- зобов'язати ОСОБА_2 провести
часткове розкриття підземної
каналізації ділянки НОМЕР_1 для
встановлення відстаней до інженерних
мереж самопливної каналізації;

- визнати дії ОСОБА_2 щодо
насадження кущів винограду на відстані
10-20 см., від суміжної межи з ділянкою
НОМЕР_2 неправомірними;

- визнати бездіяльність
Августівської сільради щодо
неправомірного розташування кущів
винограду на земельної ділянці НОМЕР_1
неправомірними;

- зобов'язати Августівську
сільську раду виконати вимоги заяви
позивача від 08.11.2013 р.;

- визнати бездіяльність сільської
ради щодо ненадання відповіді на
запитання позивача в заяві від 08.11.2012 р.
неправомірною;

- визнати бездіяльність
Августівської сільради щодо
неправомірного розташування кущів
винограду - незаконною;

- визнати бездіяльності
Августівської сільської ради щодо не
надіслання заяви позивача до
відповідних установ неправомірною;

- Стягнути кошти судового збору,
витрати на поїздки до суду;

Свої вимоги мотивує тим, що на
державних актах 111-ОД№ 015180; 111-ОД№ 015179
проставлена відмітка державного
нотаріуса від 26.09.2008р. про перехід права
власності на земельні ділянки АДРЕСА_1
до позивача. Поруч з ділянкою позивача
НОМЕР_2 розташована ділянка НОМЕР_1 яка
належала ОСОБА_2 і чинними рішеннями
Біляївського суду від 15.02.2012р. та від
10.10.2012р. вбачається, що право власності
на земельну ділянку НОМЕР_1 ОСОБА_2 було
здобуто з порушенням закону і на даний
час є скасованим і таким чином, право
власності чи користування земельною
ділянкою НОМЕР_1 у ОСОБА_2 ніколи не
існувало і на даний час ця ділянка
належить Августівської сільраді. На
земельної ділянці НОМЕР_1
розташовані кущі винограду на відстані
в 10-20см. від межі позивача, що є
порушенням таблиці 4.1 ДБН Б.2.4.-1-94 та
таблиці 5.2. ДБН 360-92*.

У зв'язку з викладеним він звернувся з
вказаним позовом до суду.

В судове засідання позивач не з'явився
але надав до суду клопотання про
розгляд справи без його участі.

Відповідачка ОСОБА_2 до судового
засідання не з'явилась, але надала до
суду заяву про розгляд справи без її
участі.

Представник відповідача -
Августівської сільської ради в судове
засідання не з'явився, причини неявки
суду невідомі, викликався до суду
належним чином.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши
надані докази, суд вважає, що позов не
обґрунтований та не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
рішенням Біляївського районного суду
Одеської області від 15.02.2014 № 2-2230/2011
позов ОСОБА_1 про визнання недійсним
державного акту було задоволено
частково (а.с.8-11). Визнано недійсним
рішення Августівської сільської ради
Біляївського району Одеської області
№ 317 від 20 листопада 2007 року частині
передачі у власність ОСОБА_2 земельної
ділянки площею 0,2500 га для будівництва
і обслуговування жилого будинку,
господарських споруд і будівель, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
визнано недійсним державний акт на
зазначену ділянку ОСОБА_2

ОСОБА_1 є власником земельної ділянки
по АДРЕСА_2

Громадянкою ОСОБА_2 були посаджені кущі
винограду на відстані 10-20 см. від межі
суміжної земельної ділянки.

Позивач як на підставу для задоволення
позову посилається на норми ДБН, але
суд не приймає до уваги таке посилання.
В наведених позивачем нормах ДБН
вказується про вимогу насадження на
певній відстані від межи чагарників.
Суд вважає, що виноград ні є
чагарниками і в даному випадку не може
бути застосовано розширювальне
толкування вказаних норм. Крім того,
відповідно до ст.. 105 ЗК України,
передбачено право власників та
землекористувачів земельних ділянок
відрізати корені дерев і кущів, які
проникають з сусідньої ділянки у
випадку, якщо таке проникнення є
перепоною для використання земельної
ділянки за призначенням.

З наданої ОСОБА_2 ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 квітня 2014 року по справі №
6-8844св14 та ухвали від 30 квітня 2014 року
по справі 6-4327св14 вбачається, що
касаційні скарги ОСОБА_1 відхилені.
Тобто рішення Біляївського районного
суду Одеської області від 23 липня 2013 р.
яким ОСОБА_1 відмовлено в позові до
ОСОБА_2 про визнання каналізаційних
мереж побудованими з порушенням вимог
чинного законодавства, що має
приюдиційне значення для розгляду цієї
справи. Таким чином вказані вимоги
позивача вже були предметом судового
розгляду, не були задоволені і у суду не
має підстав задовольняти вимоги в цієї
справі відносно каналізаційних
траншей по цієї справі.

Що стосується вимог про визнання
бездіяльності сільської ради щодо не
надіслання заяви ОСОБА_1 до відповідних
органів неправомірною, то тут слід
зауважити таке. Позивач в описової та
мотивувальної частині свого позову не
обґрунтував та не довів саме яку заяву
не надіслала сільська рада та до якого
органу, і які норми закону при цьому
порушені.

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Вищезазначене є підставою для відмови
в задоволенні позову також в частині
визнання дій, та бездіяльності ОСОБА_2
та Августівської сільської ради
незаконними та неправомірними.

Що стосується вимог про визнання
бездіяльності сільської ради щодо
ненадання відповіді на запитання
позивача в заяві від 08.11.2012 р.
неправомірною та зобов'язання
Августівську сільську раду виконати
вимоги заяви позивача від 08.11.2013 р. то
твердження позивача не відповідають
дійсності. З наявної в матеріалах
справи відповіді (а.с.14) від 02.12.2013 р.
вбачається, що сільська рада відповіла
позивачу на його запит від 08.11.2013 р.,
тобто вимоги позивача безпідставні.

Як слідство відмови в задоволенні
вищезазначених позовних вимог, не
підлягає стягненню на користь позивача
коштів судового збору та витрат на явку
до суду, тим більш, що позивач не
з'являвся в судові засідання а подав
заяву про розгляд справи за його
відсутності.

Враховуючи викладене суд вважає позов
позивача не обґрунтованим і не
законним, а тому він не підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 217, 218
ЦПК України, ст. 103 Земельного кодексу
України, суд

В И Р І
Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Августівської сільської ради
Біляївського району Одеської області,
про зобов'язання викорчувати кущі
винограду, зобов'язання провести
часткове розкриття підземної
каналізації, зобов'язання сільської
ради виконати вимоги позивача в заяві
від 08.11.2013 р., визнання дій та
бездіяльності неправомірними,
незаконними та зобов'язання вчинити
певні дії, стягнення судового збору та
витрат на поїздки до суду - відмовити
повністю.

На рішення суду може бути подано
Апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції.

Суддя Білївського районного суду

Одеської області
В.М.
Буран