Справа № 152/1371/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2014 року
Шаргородський районний суд Вінницької
області

в складі:

головуючої судді
Соколовської Т.О.

при секретарі судового засідання
Рошак К.В.

з участю:

представника позивача
ОСОБА_1

представника відповідача
Косій Л.С.

третьої особи, яка не заявляє

самостійних вимог щодо

предмета спору на стороні відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_4 до Гибалівської
сільської ради Шаргородського району
Вінницької області про визнання права
власності в порядку спадкування, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог щодо предмета спору на стороні
відповідача ОСОБА_3, Реєстраційна
служба Шаргородського районного
управління юстиції Вінницької області,

В С Т А Н О В И В:

31 липня 2014 року ОСОБА_4
звернулася до суду з позовною заявою до
Гибалівської сільської ради
Шаргородського району Вінницької
області про визнання права власності в
порядку спадкування, треті особи, які
не заявляють самостійних вимог щодо
предмета спору на стороні відповідача
ОСОБА_3, Реєстраційна служба
Шаргородського районного управління
юстиції Вінницької області.

В обгрунтування позовних
вимог ОСОБА_4 посилалася на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_6,
який по день смерті проживав і був
зареєстрований в с. Гибалівка
Шаргородського району Вінницької
області. Після його смерті залишилось
спадкове майно, яке складається, у тому
числі, із житлового будинку з
господарськими будівлями по АДРЕСА_1.
Спадкоємцем зазначеного спадкового
майна по заповіту є вона - ОСОБА_4

Рішенням Шаргородського
районного суду від 03 червня 2014 року
визнано за нею - ОСОБА_4 право власності
на 7/8 частки: житлового будинку
загальною площею 39,5 м. кв., у тому числі
житловою площею 15,3 м кв., ганку, сараю,
огорожі, розташованих по АДРЕСА_1 у
порядку спадкування за заповітом після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька - ОСОБА_6.

На 1/8 частину вказаного
спадкового майна, як на обов'язкову
долю претендувала спадкоємець по
закону померлого ОСОБА_6 - його дружина
ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, до
смерті прийняла спадщину, але не
отримала свідоцтва про право на
спадщину та не провела державної
реєстрації нерухомого спадкового
майна.

Відповідно до даних технічної
документації, весь спадковий будинок
має загальну площу 39,5 м.кв., в тому
числі житлову площу 15,3 м.кв.

Враховуючи частку в спадковому
майні вона має право на загальну площу
у 34,56 м.кв., в тому числі на житлову
площу 13,39 м.кв., а ОСОБА_7 мала б право на
загальну площу у 4,94 м.кв., в тому числі
житлову площу 1,91 м.кв.

За вказаних підстав, частка, що
не оформлена за жодних умов не
відповідає необхідним нормам, тобто, є
дуже малою і виключає можливість
поділу будинку (виділу з будинку)
відповідно до ідеальних часток.

Позивачка ОСОБА_4 просить
визнати за нею право власності на 1/8
частину житлового будинку загальною
площею 39,5 м. кв., у тому числі житловою
площею 15,3 м кв., з відповідною частиною
господарських будівель - ганку, сараю,
огорожі, розташованих по АДРЕСА_1

У судовому засіданні
представник позивача ОСОБА_1 позовні
вимоги підтримав, посилаючись на ті
самі обставини, що і у позовній заяві,
просив їх задовольнити.

Представник відповідача
Гибалівської сільської ради
Шаргородського району Вінницької
області Косій Л.С. у судовому засіданні
позов визнана, не заперечувала щодо
задоволення вимог ОСОБА_4 Суду
пояснила, що 7/8 частин житлового
будинку з відповідною частиною
господарських будівель, розташованого
по АДРЕСА_1 належать на праві власності
ОСОБА_4 на підставі рішення
Шаргородського районного суду від
03.06.2014 року. 1/8 частина вказаного
спадкового майна мала б належати
ОСОБА_7, яка померла у липні 2014 року і не
оформила своїх прав на спадкове майно.
Спадковий будинок старий, невеликий за
розмірами, в ньому ніхто не проживає,
виділити в натурі 1/8 його частину
неможливо, ніхто інший на вказану долю
у спадщині не претендує, тому сільська
рада вважає за доцільне визнати право
власності за спадкоємцем за заповітом
ОСОБА_6 - його дочкою ОСОБА_4

Третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
на стороні відповідача ОСОБА_3 у
судовому засіданні не заперечувала
щодо задоволення позовних вимог. Суду
пояснила, що вона є дочкою ОСОБА_7, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ї її єдиним
спадкоємцем. Спадщину після смерті
матері вона не приймала. Їй відомо, що
матір мала право на обов'язкову частку
у спадщині, яка відкрилася після смерті
її чоловіка - ОСОБА_6 і складається з 1/8
частини житлового будинку з
відповідною частиною господарських
будівель, розташованого в АДРЕСА_1. Її
матір ОСОБА_7 у спадковому будинку не
проживала, а до дня смерті проживала
біля неї в селі Писарівка
Шаргородського району Вінницької
області, вона доглядала за матір'ю,
похоронила її. Їй відомо, що мати при
житті отримала від ОСОБА_4 компенсацію
вартості її частки у спадковому майні,
це було її бажання, і таким чином мати
розпорядилася своїм правом на належну
лише їй обов'язкову долю, тому вона не
заперечує щодо визнання права
власності на 1/8 частину житлового
будинку з відповідною частиною
господарських будівель, що знаходиться
в АДРЕСА_1 за ОСОБА_4, як спадкоємницею
основної частини спадкового
домоволодіння.

Представник третьої особи
Реєстраційної служби Шаргородського
РУЮ у судове засідання не з'явився,
проте, до суду надійшла заява від
начальника РС Шаргородського РУЮ, у
якій вона просить справу розглянути у
відсутності представника служби, щодо
задоволення позовних вимог заперечень
не має (а.с.36).

Вирішуючи спір суд встановив
наступні факти та відповідні їм
правовідносини.

Судом встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Гибалівка
Шаргородського району Вінницької
області помер ОСОБА_6, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1, виданим виконкомом
Гибалівської сільської ради
Шаргородського району Вінницької
області 04.12.2012 року (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась
спадщина.

Відповідно до заповіту,
посвідченого секретарем Гибалівської
сільської ради Шаргородського району
Вінницької області 17 липня 2011 року за
реєстром № 200 ОСОБА_6 все своє майно де
б воно не було і з чого б воно не
складалося і взагалі все те, що буде
належати йому за законом заповідав
дочці ОСОБА_4 (а.с.12).

Рішенням Шаргородського
районного суду від 03 червня 2014 року
визнано за ОСОБА_4 право власності на 7/8
частки житлового будинку загальною
площею 39,5 м. кв., у тому числі житловою
площею 15,3 м кв., ганку, сараю, огорожі,
розташованих по АДРЕСА_1 у порядку
спадкування за заповітом після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 батька - ОСОБА_6.

Рішення набрало законної сили 01
липня 2014 року.

Рішенням Шаргородського
районного суду від 03.06.2014 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до
Гибалівської сільської ради
Шаргородського району Вінницької
області, ОСОБА_7 про встановлення факту
права власності на домоволодіння та
визнання права часткової власності в
порядку спадкування за заповітом,
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору
на стороні відповідача - ОСОБА_8, ОСОБА_9,
Реєстраційна служба Шаргородського
районного управління юстиції
Вінницької області, яке набрало
законної сили також встановлено, що
ОСОБА_6 перебував у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_7, а тому остання має право
на обов'язкову частку у спадщині
ОСОБА_6, яка становить 1/8 частину у
спадковому майні.

Відповідно до ст. 61 ч.3 ЦПК України,
вказані обставини не підлягають
доказуванню при розгляді даної справи,
так як у ній беруть участь ті самі
особи, щодо яких встановлено ці
обставини, і з часу винесення вказаного
рішення, обставини щодо спірних
земельних ділянок не змінилися, що не
заперечували в судовому засіданні
сторони.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 померла, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_2, виданим виконкомом
Писарівської сільської ради
Шаргородського району Вінницької
області 17.07.2014 року (а.с.37 ).

Таким чином спадщина на 1/8 частку у
спадковому майні ОСОБА_6 залишилася
відкритою.

При вирішенні даного цивільно -
правового спору встановлено, що ОСОБА_7
прийняла спадщину на 1/8 частину
спадкового домоволодіння, що складає
обов'язкову частку у спадщині, проте
свідоцтво про право на спадщину не
отримала. За правилами ЦК України
право власності на нерухоме спадкове
майно виникає у спадкоємців з моменту
державної реєстрації цього права, хоча
сама спадщина при цьому належить
спадкоємцеві із часу її відкриття (ч.5
ст.1268 ЦК України).

В силу п.3 ч.2 ст.364 ЦК України
право на частку у праві спільній
часткової власності у співвласника,
який отримав таку компенсацію,
припиняється з дня її отримання.

Як вбачається із звіту № 2259 про
незалежну оцінку житлового будинку
розташованого в АДРЕСА_1 та даних про
технічний стан будинку спадкове
домоволодіння складається із
житлового будинку саманного до 1917 року
забудови загальною площею 39,5 м.кв., в
тому числі житлової площі 15,3 м.кв. з
ганком, сараєм до 1917 року забудови та
огорожею. Загальний стан будівлі не
задовільний, має 65 % зносу. Загальна
вартість вказаного нерухомого майна
становить 39228 грн. (а.с. 19-29).

Враховуючи частки в спадковому
майні ОСОБА_4 має право на загальну
площу у 34,56 м.кв. (7/8 від 39,5 м.кв.), в тому
числі на житлову площу 13,39 м.кв. (7/8 від
15,3 м.кв.), а ОСОБА_7 мала б право на
загальну площу у 4,94 м.кв. (1/8 від 39,5
м.кв.), в тому числі житлову площу 1,91
м.кв. (1/8 від 15,3 м.кв.), вартість частки
ОСОБА_7 у спадковому майні складає 4904
грн.

Відповідно до ст. 47 ЖК України
норма жилої площі в Україні
встановлюється 13,65 квадратного метра
на одну особу.

Частина 2 ст. 66 ЖК України
визначає норму загальної площі в
одноквартирному будинку у розмірі 21
квадратного метра на одну особу.

За вказаних підстав, частка, що не
оформлена не відповідає необхідним
нормам і мінімальним стандартам,
значно не досягає необхідного мінімуму
і виключає можливість поділу будинку
(виділу з будинку) відповідно до
ідеальних часток.

Крім того, в судовому засіданні
встановлено, що ОСОБА_7 при житті, а саме
11 липня 2014 року розпорядилась
спадщиною і, в рахунок компенсації
вартості своєї частки у спадковому
майні, отримала від ОСОБА_4 кошти в сумі
4900 гривень, що підтверджується
оригіналом розписки, оглянутої в
судовому засіданні (а.с. 38 ) та
поясненнями третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору на стороні відповідача
ОСОБА_3, яка є дочкою ОСОБА_7 і її єдиним
спадкоємцем.

Встановленим судом фактам
відповідають цивільні правовідносини,
які регламентують порядок набуття
права власності на майно і регулюються
ст.ст. 13,41,55 Конституції України,
статтею 1 Першого протоколу до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, п.1 статті 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, ст.ст. 328, 364, 1268
ЦК України.

Відповідно до ст.13 Конституції
України держава забезпечує захист прав
усіх суб'єктів права власності і
господарювання, соціальну
спрямованість економіки. Усі суб'єкти
права власності рівні перед законом.

Згідно з ст.ст. 41, 55 Конституції
України право приватної власності
набувається в порядку, визначеному
законом. Права людини і громадянина
захищаються законом. Кожен має право
будь - якими не забороненими законом
способами захищати свої права і
свободи від порушень і протиправних
посягань.

Статтею 1 Першого протоколу до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод встановлено, що
кожна фізична або юридична особа має
право мирно володіти своїм майном.
Ніхто не може бути позбавлений свого
майна, інакше як в інтересах
суспільства і на умовах, передбачених
законом або загальними принципами
міжнародного права.

Приписами п.1 ст.6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод встановлено, що кожен при
вирішенні питання щодо його цивільних
прав та обов'язків … має право на
справедливий і відкритий розгляд
упродовж розумного строку незалежним і
безстороннім судом, встановленим
законом.

Статтею 3 ЦПК України визначено,
що кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом… Право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.364 ЦК України
співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності. Якщо виділ у
натурі частки із спільного майна не
допускається згідно із законом або є
неможливим (ч.2 ст.183 цього Кодексу),
співвласник, який бажає виділу, має
право на одержання від інших
співвласників грошової або іншої
матеріальної компенсації вартості
його частки.

В силу п.3 ч.2 ст.364 ЦК України право на
частку у праві спільній часткової
власності у співвласника, який отримав
таку компенсацію, припиняється з дня її
отримання.

З урахуванням вище наведеного,
наявності встановлених юридичних
фактів, конкретних обставин справи,
волі ОСОБА_7, яка отримала грошову
компенсацію в рахунок своєї частки у
спадковому домоволодінні, суд
приходить до висновку, що право ОСОБА_4
на набуття права власності на частину
нерухомого майна порушено і підлягає
судовому захисту шляхом задоволення
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 6,10,11,60,209,212-215
ЦПК України, на підставі ст.ст. 13,41,55
Конституції України, ст. 1 Першого
протоколу до Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод, п.1 ст. 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, ст.ст. ст.ст.
328,364,1268 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_4 до Гибалівської
сільської ради Шаргородського району
Вінницької області про визнання права
власності в порядку спадкування, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог щодо предмета спору на стороні
відповідача ОСОБА_3, Реєстраційна
служба Шаргородського районного
управління юстиції Вінницької області
- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 право
власності на 1/8 (одну восьму) частину
житлового будинку з ганком загальною
площею 39,5 м кв., у тому числі житловою
площею 15,3 м кв. з відповідною частиною
господарських будівель: сараю,
позначеного в плані літерою "Б" та
огорожі "1-3", загальною вартістю 39228
грн., що знаходяться по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене у
апеляційному порядку до апеляційного
суду Вінницької області через
Шаргородський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя