Справа № 167/1719/13-ц Провадження №
22-ц/773/1179/14 Головуючий у 1 інстанції:
Сіліч І.І. Категорія: 2 Доповідач: Осіпук
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Матвійчук Л. В., Русинчука М. М.,

при секретарі Лимар Р. С.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про
поділ будинковолодіння в натурі, за
апеляційною скаргою відповідача
ОСОБА_2 на рішення Рожищенського
районного суду Волинської області від
23 червня 2014 року, -

В С Т А Н О В
И Л А:

В жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернулася в
суд із зазначеним позовом. Покликалась
на ті обставини, що вона є власником 11/18
частини будину АДРЕСА_1 решта 7/18
частини вказаного будинковолодіння
належить відповідачу ОСОБА_2

Оскільки між нею та відповідачем
виникають конфлікти з приводу
користування будинком і
господарськими спорудами, то позивач
посилаючись на ст. 367 ЦК України,
просила провести поділ даного
будинковолодіння.

23 червня 2014 року рішенням
Рожищенського районного суду позов
ОСОБА_4 задоволено повністю, стягнуто з
ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 1156 грн.
грошової компенсації за відхилення від
ідеальної частки співласника
поділеного будинковолодіння, вирішено
питання щодо розподілу судових витрат.

В поданій апеляційній скарзі
відповідач ОСОБА_2 просить рішення суду
першої інстанції скасувати як
незаконне, прийняте з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
та ухвалити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позову.

У письмовому запереченні на апеляційну
скаргу позивач ОСОБА_4, вважаючи
рішення суду першої інстанції
законним, просить залишити його без
змін.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши обставини
справи та перевіривши їх доказами,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає до
задоволення з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що зазначений
у висновку судової
будівельно-технічної експертизи
варіант поділу спірного
будинковолодіння у співвідношенні 11/18
до 7/18 з переобладненнями найбільш
наближений до ідеальних часток з
виплатою грошової компенсації за
відхилення від вартості, яка
приходиться на ідеальні частки
будинковолодіння, є достатньою
підставою для проведення поділу такого
нерухомого майна.

Проте з таким висновком суду першої
інстанції погодитись не можна.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦК
України майно, що є у спільній
частковій власності, може бути
поділене в натурі між співвласниками
за домовленістю між ними. У разі поділу
спільного майна між співвласниками
право спільної часткової власності на
нього припиняється.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п. 7 постанови № 7 від 4 жовтня
1991 року «Про практику застосування
судами законодавства, що регулює право
приватної власності на житловий
будинок» у тих випадках, коли для
поділу необхідне переобладнання та
перепланування будинку, він
провадиться при наявності дозволу на
це виконкому місцевої ради (ст. 152
Житлового Кодексу).

Згідно з ст. 152 ЖК України
переобладнання і перепланування
жилого будинку (квартири), що належить
громадянинові на праві приватної
власності, провадяться з дозволу
виконавчого комітету місцевої Ради
народних депутатів.

Судом встановлено, що спірний будинок з
господарсько-побутовими спорудами по
АДРЕСА_1 знаходиться у спільній
частковій власності сторін, зокрема
позивачці ОСОБА_4 належить на праві
власності 11/18 даного будинковолодіння,
а відповідач ОСОБА_2 є власником його
частини в розмірі 7/18 (а. с. 5 - 16).

Як убачається з наявного в матеріалах
справи висновку № 7145-7147 від 27.05.2014 року
судової будівельно-технічної
експертизи реальний поділ спірного
будинковолодіння можливий лише з
відхиленням від ідеальних часток
співвласників з переобладнанням
жилого будинку і окремих господарських
будівель (а. с. 53 - 65).

Наведені норми права та встановлені
судом обставини справи дають підстави
зробити висновок про те, що розподіл
спірного будинковолодіння між
сторонами спору можливий лише з
відступленням від ідеальних часток із
застосуванням переобладнання жилого
будинку та окремих господарських
будівель і за наявності дозволу
виконкому відповідної місцевої ради.

Проте на момент вирішення спору у суді
першої інстанції відповідний дозвіл на
здійснення переобладнання та
перепланування спірного
будинковолодіння був відсутній, а отже
у місцевого суду не було підстав для
задоволення позову про його поділ. Не
надано такий дозвіл і суду апеляційної
інстанції.

Не давлячись на це та в порушення вимог
ст. 152 ЖК України, суд на зазначене уваги
не звернув, вимоги вказаної норми права
не врахував та задоволив позов про
поділ будинковолодіння без
відповідного дозволу і зазначення
будь-яких робіт по його переплануванню
та переобладнанню в окреме житло.

Оскільки фактичні обставини справи
встановлені правильно, але не
правильно застосовано матеріальний
закон, то в силу вимог п. 4 ст. 309 ЦПК
України оскаржене рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням по справі нового рішення
про відмову в позові.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л
А :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2
задоволити, рішення Рожищенського
районного суду Волинської області від
23 червня 2014 року в даній справі
скасувати.

В позові ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ
будинковолодіння відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили.

Головуючий - суддя

Судді