Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/778/3085/14
Головуючий у 1-й інстанції: Федченко І.М.
Суддя-доповідач: Поляков О.З.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.

суддів: Полякова О.З.

Бабак А.М.

при секретарі: Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
Банк «ПриватБанк» на рішення
Жовтневого районного суду м. Запоріжжя
від 28 травня 2014 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний Банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
зустрічним позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний Банк «ПриватБанк» про
стягнення надмірно сплачених коштів, -

ВСТАНОВИЛА :

В жовтні 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк»
звернулось до суду з позовом, який в
процесі розгляду справи уточнило, до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначено, що
відповідно до укладеного договору б/н
ОСОБА_4 25.11.2010 року отримав кредит у
розмірі 500 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку карти. ОСОБА_4
підтвердив свою згоду на те , що
підписана заява разом з Умовами
надання банківських послуг, правилами
користування платіжною картою складає
між ним та банком договір,
підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил
надання банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна із сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
договору, він автоматично лонгується
на таких же термін. Договором
передбачено порядок та умови погашення
кредиту, погашення заборгованості по
кредиту, сплата нарахованих за період
користування кредитом відсотків,
комісії за користування кредитом та
інших витрат. ПриватБанк свої
зобов'язання за договором та угодою
виконав в повному обсязі, а саме надав
ОСОБА_4 кредит в розмірі, встановленому
договором, ОСОБА_4 не надав своєчасно
банку грошові кошти для погашення
заборгованості за кредитом, а також
іншими витратами відповідно до умов
договору.

Рішенням Жовтневого райсуду м.
Запоріжжя від 02.03.205 року ОСОБА_4
визнаний недієздатним, призначений
опікун ОСОБА_3 Вказують, що станом на
31.08.2013 року за відповідним договором
існує заборгованість 15854 грн.55 коп.

На підставі викладеного, позивач
просив суд, стягнути з ОСОБА_3
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 15854,55 грн. а також судовий
збір.

Не погоджуючись з зазначеним позовом, в
квітні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з зустрічною позовною заявою до
ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення
надмірно сплачених коштів.

В обґрунтування позову зазначала, що
коли вона дізналась про те, що її
недієздатний син ОСОБА_4 взяв кредит у
банку вона повідомила банк про те, що
останній є недієздатним та намагалася
у досудовому порядку врегулювати
спірну ситуацію. Проте банком її
прохання проігноровано, банк на її
адресу надіслав їй листа про те, що з
метою повернення кредиту банком
ініційована та буде проводитись
претензійно - позовна робота у судовому
порядку. Крім того, їй стало відомо, що
її сином самостійно гасилась
заборгованість за кредитним договором.
Згідно квитанціям її сином , з метою
погашення заборгованості сплачено 2226
грн.38 коп., при тому, що кредит надано на
загальну суму 500 грн. Вважає, що у
зв'язку з тим, що згоди на укладення
кредитного договору її сином вона не
надавала, її сина у передбаченому
законом порядку визнано недієздатним,
то такий правочин є нікчемним. Банком
надано грошові кошти в сумі 500 грн., а її
сином повернуто 2226 грн.38 коп. Вважає, що
банку сплачені зайві грошові кошти в
розмірі 1726 грн.38 коп. У зв'язку з
нікчемністю правочину вона претендує
на повернення банком 1726 грн.38 коп.

На підставі викладеного, просила суд,
стягнути з ПАТ КБ « ПриватБанк»
надмірно сплачені кошти в розмірі 1726
грн.38 коп., а також судовий збір в
розмірі 243 грн.60 коп.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 28 травня 2014 року
задоволенні позовних вимог ПАТ КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ПАТ КБ «
ПриватБанк» про стягнення надмірно
сплачених коштів задоволено.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на
користь ОСОБА_3 надмірно сплачені кошти
в розмірі 1726 грн. 38 коп., а також судовий
збір в розмірі 243 грн.60 коп.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду, ПАТ КБ «Приватбанк» подало
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове рішення, яким первісний
позов задовольнити, в задоволенні
зустрічного позову відмовити.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду доповідь судді-доповідача,
пояснення учасників процесу,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції і обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін,якщо
визнає,що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи
відповідно до укладеного договору б/н
ОСОБА_4 25.11.2010 року отримав кредит у
розмірі 500 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку карти.

ОСОБА_4 підтвердив свою згоду на те , що
підписана заява разом з Умовами
надання банківських послуг, правилами
користування платіжною картою складає
між ним та банком договір,
підтверджується підписом у заяві.

В подальшому встановлено ,що рішенням
Жовтневого райсуду м. Запоріжжя (
справа № 2-819/2005) від 02.03.2005 року ОСОБА_4
визнаний недієздатним, призначений
опікун ОСОБА_3.

Стаття 226 ЦК України передбачає правові
наслідки вчинення правочину
недієздатною особою .

Відповідно до ч. 1 ст. 226 ЦК України
опікун може схвалити дрібний побутовий
правочин, вчинений недієздатною особою
, у порядку, встановленому ч. І ст. 221 ЦК
України. У разі відсутності такого
схвалення цей правочин та інші
правочини , які вчинені недієздатною
фізичною особою , є нікчемними.

Згідно ч.2 ст. 215 ЦК України, недійсним є
правочин, якщо його недійсність
встановлена законом ( нікчемний
правочин). У цьому разі визнання такого
правочину недійсним судом не
вимагається.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України,
недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язаних з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із
сторін зобов'язана повернути другій
стороні все, що вона одержала на
виконання цього правочину, а в разі
неможливості такого повернення,
зокрема тоді, коли одержане полягає у
користуванні майном, виконаній роботі,
наданій послузі ,- відшкодувати
вартість того, що одержано, за цінами
,які існують на момент відшкодування.

З матеріалів справи випливає, що ОСОБА_3
ще 07.03.2013 року зверталася до банку з
приводу отримання кредиту її
недієздатним сином, і це свідчить про
обізнаність банку ще до подачі позову
до суду про те, що договір був укладений
з недієздатною особою.

Окрім цього не мають правових підстав
апеляційні вимоги Банку ,з огляду на те,
що позивачем фактично не оспорюється
факт того, що спірний кредитний договір
є нікчемним ,і разом з тим ставляться
вимоги про його виконання як за
дійсним правочином.

На підставі
вищенаведеного,судова колегія
вважає,що доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права,які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307,308,317 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
Банк «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 28 травня 2014 року у цій
справі - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: