АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4149/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Циганков В. О. Доповідач - Кіктенко
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року
м. Дніпропетровськ

21 травня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

Головуючого судді: Кіктенко Л.М.

Суддів: Глущенко Н.Г., Черненкової Л.А.

при секретарі: Нікуліній Г.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська від
06 лютого 2014 року по цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором та за зустрічним позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Кредитної спілки
«Добробут», третя особа: ОСОБА_5 про
визнання недійсним договору
відступлення права вимоги, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 06 лютого
2014 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
Кредитної спілки «Добробут», Третя
особа: ОСОБА_5 про визнання недійсним
договору відступлення права вимоги -
задоволено.

Визнано недійсним договір
відступлення права вимоги від 15
березня 2013 року, укладений між
Кредитною спілкою «Добробут» та
ОСОБА_2.

З таким рішенням не погодився ОСОБА_2,
звернувся з апеляційною скаргою, в якій
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити його позовні вимоги,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального, процесуального права,
неповне з*ясування обставин справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених вимог, колегія
суддів вважає, що скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду скасуванню
з ухваленням нового рішення з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 згідно
договору № КСД-01577 від 14.02.2007 року
отримав в кредитній спілці «Добробут»
кредит в розмірі 15000 грн. строком на 60
місяців до 14.02.2012 року(а.с.11). Відповідно
до графіку погашення кредиту
позичальник до 6 числа кожного
наступного місяця зобов'язаний
сплачувати кредиторові тіло кредиту в
розмірі 25,00 грн. та відсотки за
користування кредитом в сумі 305,00 або
295,00 грн.,залежно від кількості днів в
місяці (а.с.12).

14лютого 2007 року між Кредитною спілкою
«Добробут» та ОСОБА_4 був укладений
договір поруки №14(а.с.13), згідно якого,
поручитель зобов*язався перед
кредитором відповідати за виконання
позичальником своїх зобов*язань за
кредитним договором № КСД-01577 від
14.02.2007 року.

Згідно п.2.1 договору поруки поручитель
зобов*язаний у разі порушення
позичальником своїх зобов*язань за
кредитним договором, самостійно
погасити заборгованість за ним в
повному обсязі, включаючи відсотки за
користування кредитом, можливі
підвищені відсотки за несвоєчасну
сплату платежів і інші штрафні санкції,
передбачені кредитним договором, у
забезпечення виконання якого укладено
цей договір.

Пунктом 2.2 вказаного договору
передбачено, що поручитель несе
солідарну відповідальність з
позичальником за виконання зобов*язань
за кредитним договором, у забезпечення
виконання якого укладено цей
договір(а.с.13).

КС «Добробут» та ОСОБА_6 15.03.2013 року
уклали договір № 14 про відступлення
права вимоги(а.с.14), згідно якого,
первісний кредитор відступає, а новий
кредитор набуває право вимоги, належне
первісному кредиторові за кредитним
договором №КСД-01577 від 14 лютого 2007 року,
укладеним між первісним кредитором та
ОСОБА_3

Відповідно до п.6.2.6 Кредитного договору
Кредитор має право уступати вимогу з
повернення кредиту третій стороні без
згоди на це позичальника, але
зобов'язується інформувати його при
виникненні цієї ситуації в 5-ти денний
термін. Позичальник не має права робити
переказ боргу третій стороні без
письмової згоди на це кредитора,
кредитор, а саме: КС «Добробуд»
проінформував ОСОБА_3

Згідно п. 1.1. Договору відступлення
права вимоги до боржника - Кредитна
спілка «Добробут» передала гр. ОСОБА_2
права вимоги за кредитним договором №
КСД-01577 від 14.02.2007 року з гр. ОСОБА_3 на
суму непогашеного залишку основного
боргу по кредиту, нарахованих
відсотків (включаючи підвищені
відсотки за прострочку виконання
зобов'язань) за користування кредитом
на дату набрання чинності Договором
відступлення права вимоги, пені і
штрафу, що можуть бути нараховані за
прострочені платежі на дату укладання
Договору відступлення права вимоги -
первинно в сумі 63357 грн.

Згідно п.3.1 договору відступлення
права вимоги цей договір набирає
чинності з моменту його підписання і
діє до повного виконання сторонами
своїх зобов*язань за цим
договором(а.с.14).

Листом від 15 березня 2013 року (а.с.15)
Кредитною спілкою «Добробут» ОСОБА_3
був повідомлений про укладення
договору уступки права вимоги в сумі
63357 грн. на користь ОСОБА_2, вказаний
лист ОСОБА_3 отриманий 16 березня 2013 року
(а.с.15 зворот).

ОСОБА_2 посилався на те, що ОСОБА_3 свої
обов'язки по поверненню кредиту не
виконав та станом на 01.06.2013 року його
заборгованість перед КС «Добробуд»
складає 69 196,07 грн.

Відповідно до п. 1,4 ч. 1 ст. 512 ЦК України
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги);
виконання обов'язку боржника третьою
особою.

Згідно ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин
щодо заміни кредитора у зобов'язанні
вчиняється у такій самій формі що і
правочин на підставі якого виникло
зобов'язання, право вимоги за яким
передається новому кредиторові.

Статтею 517 ЦК України встановлено, що
первісний кредитор у зобов'язанні
повинен передати новому кредиторові
документи, які засвідчують права, що
передаються, та інформацію, яка є
важливою для їх здійснення.

Згідно вимог ч.2 ст.625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов*язання, на вимогу
кредитора зобов*язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно наданого позивачем
розрахунку, не оспореного
відповідачами, сума втрат від інфляції
становить 703 грн.60 коп. та 1645 грн.89 коп.-3%
річних.

Враховуючи неналежне виконання
відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 своїх
зобов*язань за кредитним договором №
КСД-01577 від 14.02.2007 року, укладеним між
Кредитною спілкою «Добробут» та
ОСОБА_3, колегія суддів вважає за
необхідне стягнути солідарно з ОСОБА_3
та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2
заборгованість за вказаним кредитним
договором у розмірі 69196 грн.07
коп.(шістдесят дев*ять тисяч сто
дев*яносто шість гривень 07 копійок), яка
складається із заборгованості: по тілу
кредиту-6000 грн.; 60846 грн.58 коп. по
відсоткам; 703 грн.60 коп.-суми втрат від
інфляції; 1645 грн.89 коп.-3% річних.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_2 судовий збір по 345грн.95 коп. з
кожного.

Разом з тим, колегія суддів вважає за
необхідне відмовити у задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
Кредитної спілки «Добробут», третя
особа: ОСОБА_5 про визнання недійсним
договору відступлення права вимоги,
враховуючи наступне.

Як убачається із матеріалів справи
(а.с.71-74), 9 грудня 2013 року ОСОБА_3
звернувся до суду із зустрічним
позовом до ОСОБА_2, Кредитної спілки
«Добробут», третя особа: ОСОБА_5 про
визнання недійсним договору
відступлення права вимоги, посилаючись
на те, що вказаний договір укладений з
порушенням чинного законодавства і у
ОСОБА_2 немає права матеріальної вимоги
до нього , просив застосувати
строк позовної давності, посилаючись
на ст.,ст.14,ч.1,203,215,525,526, ч.1 ст.638 ЦК
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину, серед
іншого, є недодержання в момент його
вчинення стороною чи сторонами вимог,
які встановлені, зокрема, ч. 1 ст. 203 ЦК
України, згідно з якою, зміст правочину
не може суперечити ЦК України та іншим
актам цивільного законодавства.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму ВСУ
№9 від 6 листопада 2009 року «Про практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» вимога про
визнання оспорюваного правочину
недійсним може бути заявлена, як однією
із сторін правочину, так і іншою
заінтересованою особою, права та
законні інтереси якої порушено
вчиненням правочину.

Згідно п.8 постанови Пленуму ВСУ №9 від 6
листопада 2009 року «Про практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» відповідно до
частини першої статті 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання стороною (сторонами)
вимог, які встановлені статтею 203 ЦК
України, саме на момент вчинення
правочину.

Частиною 1 ст.203 ЦК України передбачено,
що зміст правочину не може суперечити
цьому кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Згідно вимог ч.2 ст.203 ЦК України особа,
яка вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності.

Відповідно до вимог ч.3 ст.203 ЦК України
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

Згідно ч.4 ст.203 ЦК України правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом.

Частиною 5 ст.203 ЦК України передбачено,
що правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

Але підставою визнання договору
недійсним є недодержання вимог закону
саме в момент його укладення. Таких
доказів позивач за зустрічним позовом
ОСОБА_3 суду першої та апеляційної
інстанції не надав.

Однією з обов'язкових умов визнання
договору недійсним є порушення у
зв'язку з його укладенням прав та
охоронюваних законом інтересів
позивача. Але за результатами розгляду
справи факту такого порушення не
встановлено, позивач посилається лише
на формальне порушення закону, тому у
суду немає правових підстав для
задоволення позову.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3
до ОСОБА_2, Кредитної спілки «Добробут»,
третя особа: ОСОБА_5 про визнання
недійсним договору відступлення права
вимоги, суд на зазначені вище положення
закону та договору, а також обставини
справи належної уваги не звернув,
порушивши норми матеріального права.

Визнавши договір недійсним за
обставин, з якими законодавець не
пов*язує можливість визнання договору
недійсним, суд ухвалив помилкове
рішення через неправильне
застосування норм матеріального права,
що відповідно до ст.309 ЦПК України є
підставою для його скасування та
ухвалення нового рішення про відмову в
позові ОСОБА_3

Керуючись ст.,ст. 209,303,307,309,316 ЦПК
України, колегія судів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 06 лютого 2014
року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4
про стягнення заборгованості за
кредитним договором задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_2 заборгованість за
кредитним договором №КСД-01577 від 14
лютого 2007 року, укладеним між Кредитною
спілкою «Добробут» та ОСОБА_3 69196 грн.07
коп.(шістдесят дев*ять тисяч сто
дев*яносто шість гривень 07 копійок), яка
складається із заборгованості: по тілу
кредиту-6000 грн.; 60846 грн.58 коп. по
відсоткам; 703 грн.60 коп.-суми втрат від
інфляції; 1645 грн.89 коп.-3% річних.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_2 судовий збір по 345грн.95 коп. з
кожного.

Відмовити у задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Кредитної
спілки «Добробут», третя особа: ОСОБА_5
про визнання недійсним договору
відступлення права вимоги.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржене в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: