УХВАЛА

про відмову у прийнятті заяви про
видачу судового наказу

11 червня 2014 року суддя Ворошиловського
районного суду м. Донецька Федорова
О.Ф., розглянувши заяву ПАТ
«Донецькміськгаз» про видачу судового
наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2
заборгованості за використаний
природний газ,-

ВСТАНОВИВ:

До Ворошиловського районного
суду м. Донецька звернулось ПАТ
«Донецькміськгаз» із заявою про видачу
судового наказу про стягнення з ОСОБА_1,
ОСОБА_2 заборгованості за використаний
природний газ.

20.05.2014 року та 10.06.2014 року була
отримана інформація про зареєстроване
у встановленому законом порядку місце
проживання (перебування) фізичної
особи - боржника ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Як вбачається з наданої довідки
боржник ОСОБА_1 зареєстрованою за
адресою зазначеною у заяві про видачу
судового наказу, а саме: АДРЕСА_1 не
значиться.

Відповідно до вимог ч.7 ст.100 Цивільного
процесуального кодексу України
питання про відкриття наказного
провадження або відмову у прийнятті
заяви про видачу судового наказу суддя
вирішує не пізніше наступного дня
після отримання судом у порядку,
передбаченому частиною шостою цієї
статті, інформації про зареєстроване у
встановленому законом порядку місце
проживання (перебування) фізичної
особи - боржника.

Пунктом 13 постанови Пленуму вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику розгляду судами
заяв у порядку наказного провадження»
№14 від 23.12.2011 року визначено, що «якщо
заявлено вимогу про стягнення
заборгованості за надані
житлово-комунальні, телекомунікаційні
послуги, послуги телебачення та
радіомовлення, судовий наказ може
бути видано за наявності відповідних
договорів про надання таких послуг,
інших письмових доказів, що
підтверджують фактичне надання та
отримання таких послуг. Крім того,
заявник має обґрунтувати свої вимоги
та додати документи, що вказують на
правильність і безспірність
розрахунків, а також застосування
тарифів на відповідні послуги».

У разі наявності спору про право, що
вирішується суддею у кожному
конкретному випадку, виходячи із
відсутності документів, що
підтверджують наявність
суб'єктивного права у заявника;
документів, що підтверджують
порушення суб'єктивного права або
документів, що підтверджують
виникнення права вимоги; якщо із
доданих документів вбачається пропуск
позовної давності, є підставою для
відмови у прийнятті заяви про видачу
судового наказу.

Така вимога може бути вирішена лише
у позовному провадженні (п.9 постанови
Пленуму вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ «Про практику
розгляду судами заяв у порядку
наказного провадження» №14 від 23.12.2011
року).

Враховуючи, що ПАТ «Донецькміськгаз»
заявлено вимогу про стягнення
заборгованості у солідарному порядку з
ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за
використаний природний газ, яка
нараховувалась відповідно до
кількості зареєстрованих осіб, із
заяви та поданих документів вбачається
спір про право.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.100 Цивільного
процесуального кодексу України суддя
відмовляє у прийнятті заяви про видачу
судового наказу у разі якщо із заяви і
поданих документів вбачається спір про
право.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 100 - 101 Цивільного процесуального
кодексу України, -

УХВАЛИВ:

У прийнятті заяви ПАТ
«Донецькміськгаз» про видачу судового
наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2
заборгованості за використаний
природний газ - відмовити.

Роз'яснити заявнику, що відмова у
прийнятті заяви унеможливлює повторне
звернення з такою самою заявою. Заявник
у цьому випадку має право звернутися з
тими самими вимогами у позовному
порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суд першої
інстанції подається до Апеляційного
суду Донецької області через
Ворошиловський районний суд м.
Донецька протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя Ворошиловського районного

суду м. Донецька
О.Ф.Федорова