Справа № 199/6187/14-ц
УХВАЛА

06.08.2014 Амур-Нижньодніпровський
районний суд м.Дніпропетровська у
складі:

головуючого судді Подорець
О.Б.

при секретарі
Голубніченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в
м.Дніпропетровську цивільну справу за
скаргою ОСОБА_1, де заінтересована
особа державний виконавець
Бабушкінського відділу Державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції про
визнання дій неправомірними,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 року заявник ОСОБА_1
звернулася до суду зі скаргою про
визнання дій неправомірними,
посилаючись на те, що начальник
Довгинцівського ВДВС Криворізького
МУЮ листом від 27.05.2014 № 9672/05-14 повідомив
заявника про те, що на підставі п.10. ст. 49
Закону України «Про виконавче
провадження» винесена постанова про
закінчення виконавчого провадження
від 23.05.2014 ВП № 37732419 та оригінал
виконавчого листа №401/10191/21 від 15.10.2001
про стягнення аліментів з боржника
ОСОБА_2 направлено для подальшого
виконання до Бабушкінського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції.

08 липня 2014 року ОСОБА_1 направлено до
Бабушкінського ВДВС
Дніпропетровського МУЮ лист щодо
надання інформації про відкриття
виконавчого провадження за вказаним
виконавчим документом.

17 липня 2014 року на адресу заявника
надійшла постанова державного
виконавця Бабушкінського ВДВС
Дніпропетровського МУЮ
Китайгородської Т.М. від 05.06.2014 року про
відмову у відкритті виконавчого
провадження ВП №43673931 винесена на
підставі п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України
«Про виконавче провадження».

Такі дії виконавця є прямим порушенням
Закону України «Про виконавче
провадження», оскільки підстав для
відмови у відкритті виконавчого
провадження, передбачених ст. 26 Закону,
у виконавця не було.

Така обставина, як ненадання виконавцю
довідки з місця роботи боржника, а
відповідь з ДПС надається за
попередній період, тому дану
інформацію необхідно перевіряти не
передбачена зазначеною нормою Закону
України «Про виконавче провадження» та
не є підставою для відмови у відкритті
виконавчого провадження.

Таким чином, наслідком подібної
відмови є винесення державним
виконавцем процесуального документа -
постанови про відмову в відкритті
виконавчого провадження, що виноситься
в триденний строк після надходження
виконавчого документа. Дана постанова
затверджується начальником
відповідного відділу державної
виконавчої служби, якому державний
виконавець безпосередньо
підпорядкований. Така постанова не
пізніше наступного дня надсилається
стягувачу. Постанова про відмову в
відкритті виконавчого провадження
може бути оскаржена стягувачем до суду
в 10-денний строк із моменту її
одержання.

Крім того, Законом України «Про
виконавче провадження» взагалі не
передбачено обов'язку стягувача
надавати будь-яку додаткову інформацію
щодо боржника. Здійснення заходів,
необхідних для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, у тому числі
отримання і перевірки інформації щодо
боржника, відноситься до обов'язків
саме державного виконавця.

Виконавчий лист №401/10191/21 від 15.10.2001 про
стягненню аліментів з боржника ОСОБА_2
був виданий судом та пред'явлений до
виконання, містить основні його
реквізити, передбачені ЦПК України,
підписаний суддею та скріплений
печаткою суду, а тому підстави для
відмови у відкритті виконавчого
провадження відсутні.

Таким чином заявник просить суд
визнати постанову державного
виконавця Бабушкінського ВДВС
Дніпропетровського МУЮ
Китайгородської Т.М. від 05.06.2014 про
відмову у відкритті виконавчого
провадження ВП №43673931 неправомірною та
зобов'язати Бабушкінський відділ
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції відкрити виконавче
провадження по примусовому виконанню
виконавчого листа №401/10191/21, виданого
АНД районним судом м. Дніпропетровська
від 15.10.2001 про стягнення аліментів в
розмірі ? частини доходу ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 на утримання
неповнолітньої доньки.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не
з'явилася, надала суду заяву в якій
просила слухати справу у її
відсутність, скаргу підтримала,
просила її задовольнити.

Представник заінтересованої особи
державний виконавець Бабушкінського
ВДВС Дніпропетровського МУЮ
Китайгородської Т.М. у судове засідання
не з'явилася, про слухання справи
повідомлена належним чином, про
причини не явки суд не повідомила.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у
зв'язку з неявкою в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до наступного.

Статтею 124 Конституції України
встановлено, що судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначено відповідними
положеннями Закону України "Про
виконавче провадження", згідно зі
статтями 1 та 2 якого виконавче
провадження - це сукупність дій органів
і посадових осіб, зазначених у цьому
Законі, спрямованих на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення). Примусове
виконання рішень в Україні
покладається на Державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці, визначені Законом
України "Про державну виконавчу
службу".

Відповідно до вимог ст. 383 ЦПК України
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Судом встановлено, що 15.10.2012
Амур-Нижньодніпровським районним
судом м. Дніпропетровська ОСОБА_1 був
виданий дублікат виконавчого листа про
стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
аліментів щомісячно у розмірі ? частини
від його заробітку (доходу) на користь
ОСОБА_1 на утримання малолітньої
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення
дитиною повноліття.

Старшим державним виконавцем
Довгинцівського відділу державної
виконавчого служби Криворізького
міського управління юстиції Чумановою
Н.О. 23 травня 2014 року на підставі п.10 ч.1
ст. 49 Закону України «Про виконавче
провадження» прийнято постанову про
закінчення виконавчого провадження
від 23.05.2014 ВП № 37732419. Зазначена
постанова, оригінал виконавчого листа
направлено для подальшого виконання до
Бабушкінського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції за місцем
роботи боржника.

08 липня 2014 року ОСОБА_1 було направлено
до Бабушкінського ВДВС
Дніпропетровського МУЮ лист щодо
надання інформації про відкриття
виконавчого провадження за вказаним
виконавчим документом.

17 липня 2014 року на адресу заявника
надійшла постанова державного
виконавця Бабушкінського ВДВС
Дніпропетровського МУЮ
Китайгородської Т.М. від 05.06.2014 про
відмову у відкритті виконавчого
провадження ВП №43673931 винесена на
підставі п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України
«Про виконавче провадження».

Відповідно до п.п. 18 та 23 рішення
Європейського суду з прав людини
від 12 травня 2011 року у справі
«Ліпісвіцька проти України» судове та
виконавче провадження є першою та
другою стадіями у загальному
провадженні. Тобто, виконання рішення
не відокремлюється від судового
розгляду і провадження повинно
розглядатися загалом. При здійсненні
виконавчою службою виконання
остаточного рішення, провадження має
бути закінчено без зволікань.

За п.8 ч.1 ст. 26 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі
наявності інших передбачених законом
обставин, що виключають здійснення
виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч. 1 ст. 6 державний виконавець
зобов'язаний використовувати надані
йому права відповідно до закону і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Державний виконавець зобов'язаний
провести виконавчі дії з виконання
рішення протягом шести місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження (ч.2 ст.30 Закону
України «Про виконавче провадження).

Відповідно до п.3 ч.3 ст.11 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець з метою захисту інтересів
стягувача може самостійно одержувати
безоплатно від органів, установ,
організацій, посадових осіб, сторін та
учасників виконавчого провадження
необхідні для проведення виконавчих
дій пояснення, довідки та іншу
інформацію, у тому числі конфіденційну.

Тобто, у разі ненадання довідки з місця
роботи боржника, згідно із п. 3 ч. 3 ст. 11
Закону України "Про виконавче
провадження", державний виконавець
може самостійно звернутися із запитом
про витребування необхідних даних.

Відмовляючи у відкритті виконавчого
провадження, державний виконавець не
врахував, що стягувач самостійно
обмежений правами отримати
конфіденційну інформацію щодо
боржника. Крім того, згідно зі ст. 32
Конституції України, ст. 302 ЦК України
ніхто без згоди особи не може збирати
та поширювати конфіденційну
інформацію про неї чи її персональні
дані.

За викладених обставин суд вважає, що
державний виконавець Бабушкінського
ВДВС Дніпропетровського МУЮ
Китайгородська Т.М. безпідставно
винесла постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження за
виконавчим листом № 401/10191/12, виданим
15.10.2001 Амур-Нижньодніпровським
районним судом м. Дніпропетровська, у
зв'язку з чим дана постанова державного
виконавця підлягає є неправомірною та
підлягає скасуванню.

Як роз'яснено у абз. 2 п. 7 постанови
Пленуму Верховного Суду України від
26.12.2003 № 14 "Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії або бездіяльність
органів і посадових осіб державної
виконавчої служби та звернень
учасників виконавчого провадження", у
разі визнання неправомірними рішення,
дій або бездіяльності державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби суд
зобов'язує їх усунути допущені
порушення або іншим шляхом поновлює
порушені права чи свободи заявника. При
цьому суд не вправі зобов'язувати
зазначених осіб до вчинення тих дій,
які згідно із Законом України "Про
виконавче провадження" можуть
здійснюватися тільки державним
виконавцем або відповідною посадовою
особою державної виконавчої служби.

Такі ж роз'яснення надано у абз 2,3 п.18
постанови Пленуму Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про
практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах», а саме,
виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути допущені порушення
або іншим шляхом поновлює його
порушені права чи свободи. Наприклад,
суд може зобов'язати державного
виконавця або іншу посадову особу
державної виконавчої служби здійснити
певні виконавчі дії, якщо він
ухиляється від їх виконання без
достатніх підстав. При цьому суд не має
права зобов'язувати зазначених осіб до
вчинення тих дій, які згідно із Законом
про виконавче провадження можуть
здійснюватися лише державним
виконавцем або відповідною посадовою
особою державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про
виконавче провадження" саме державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення, зазначеного в статті 18 цього
Закону.

З урахуванням зазначеного, відсутні
правові підстави зобов'язувати
Бабушкінського ВДВС
Дніпропетровського МУЮ відкрити
виконавче провадження, так як дані дії
можуть здійснюватись тільки державним
виконавцем з дотриманням вимог Закону
України «Про виконавче провадження» та
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 02.04.2012
за №512/5, тому у задоволенні вимог
скарги у цій частині слід відмовити.

Відповідно до вимог ч.1 ст.388 ЦПК України
судові витрати, пов'язані з розглядом
скарги, покладаються судом на заявника,
якщо було постановлено рішення про
відмову в задоволенні його скарги, або
на відділ державної виконавчої служби,
якщо було постановлено ухвалу про
задоволення скарги заявника.

Разом з тим, Закон України «Про судовий
збір» містить вичерпний перелік заяв
та скарг за подання яких до суду
справляється судовий збір. В даному
переліку відсутні скарги на рішення,
дії або бездіяльність державного
виконавця, у зв'язку з чим суд
позбавлений можливості визначити
розмір судового збору в даному випадку,
а тому судові витрати розподілу не
підлягають і відносять на рахунок
держави.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57-60, 214, 215, 383-389 ЦПК
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1, де заінтересована особа
державний виконавець Бабушкінського
відділу Державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції про визнання дій
неправомірними - задовольнити
частково.

Визнати постанову державного
виконавця Бабушкінського відділу
Державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Китайгородської
Т.М. від 05.06.2014 про відмову у відкритті
виконавчого провадження ВП № 43673931
неправомірною та скасувати її.

В іншій частині скарги - відмовити.

Судові витрати розподілу не підлягають
та відносяться на рахунок держави.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня її
проголошення до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Амур-Нижньодніпровський районний суд
міста Дніпропетровська. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
п'яти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
О.Б.Подорець