У Х В А Л А

18 серпня 2014 року

м.
Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А.,

суддів: Іваненко Ю.Г.,
Наумчука М.І.,

Парінової І.К., Фаловської І.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 06 травня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до виконавчого
комітету Херсонської міської ради,
третя особа - ОСОБА_5, про визнання
ордера недійсним,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4
звернулися до суду з позовом до
виконавчого комітету Херсонської
міської ради, мотивуючи вимоги тим, що в
2012 році їм стало відомо про видачу
27 грудня 1999 року виконавчим
комітетом Херсонської міської ради
ордера на право зайняття квартири
АДРЕСА_1, на ім'я ОСОБА_6 Вважають, що
їхні житлові права порушено, оскільки у
1988 році був виданий ордер на їх ім'я на
право зайняття зазначеної квартири.
Посилаючись на те, що процедура видачі
ордера була порушена у зв'язку із тим,
що квартира на момент його видачі не
була вільна, просили визнати ордер від
27 грудня 1999 року, виданий на ім'я ОСОБА_6
на квартиру АДРЕСА_1, недійсним.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 07 лютого 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Херсонської області
від 01 квітня 2014 року, в задоволенні
позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 06 травня 2014 року
касаційну скаргу у відкритті
касаційного провадження відмовлено на
підставі пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК
України.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 06 травня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
зокрема, статті 18 Закону України «Про
охорону дитинства», статей 58, 59, 64, 72 ЖК
України.

Згідно зі статтею 355 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Як на приклад неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції вказаних норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник посилається
на ухвалу колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 28 травня 2014 року в справі №
6-11179св14 за позовом про визнання
недійсним розпорядження, скасування
свідоцтва про право власності,
визнання недійсним договору
купівлі-продажу.

Відповідно до пункту 6 постанови
пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 вересня 2011
року № 11 «Про судову практику
застосування статей 353 - 360 ЦПК України»
неоднакове застосування одних і тих
самих норм матеріального права полягає
зокрема: у різному тлумаченні судами
змісту і сутності правових норм, що
призвело до різних висновків про
наявність чи відсутність суб'єктивних
прав та обов'язків учасників
відповідних правовідносин; у різному
застосуванні правил конкуренції
правових норм при вирішенні колізій
між ними з урахуванням юридичної сили
цих правових норм, а також їх дії у часі,
просторі та за колом осіб, тобто різне
незастосування закону, який підлягав
застосуванню; у різному визначенні
предмета регулювання правових норм,
зокрема застосуванні різних правових
норм для регулювання одних і тих самих
правовідносин або поширенні дії норми
на певні правовідносини в одних
випадках і незастосуванні цієї самої
норми до аналогічних відносин в інших
випадках, тобто різне застосування
закону, який не підлягав застосуванню;
у різному застосуванні правил аналогії
права чи закону у подібних
правовідносинах.

Із змісту заяви та долученої до заяви
копії судового рішення, на яке
здійснюється посилання як на приклад
неоднакового застосування норм
матеріального права судами касаційної
інстанції, не вбачається неоднакового
застосування судами касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, зокрема, судові
рішення ухвалені у справах, в яких
підстави та предмет позову не є
тотожними і в справах за різних
встановлених судами фактичних
обставин.

Оскільки неоднакове застування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права у подібних
правовідносинах відсутнє, у допуску
справи до провадження Верховного Суду
України необхідно відмовити.

Керуючись статтями 355, 359 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до виконавчого комітету
Херсонської міської ради, третя особа -
ОСОБА_5, про визнання ордера недійсним,
за заявою ОСОБА_3, ОСОБА_4 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 06 травня 2014 року
до провадження Верховного Суду України
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Н.А.
Горелкіна

Судді:
Ю.Г. Іваненко

М.І.
Наумчук

І.К. Парінова

І.М. Фаловська