№ 308/4010/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

12.08.2014 року
місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Монич О.В.,

при секретарі - Пассер М.І.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в
розмірі 21 000,00 євро за курсом НБУ, яка
виникла внаслідок невиконання умов
мирової угоди, укладеною між нею, з
однієї сторони, та ОСОБА_2 і ОСОБА_3, з
другої сторони.

У подальшому позивач збільшила позовні
вимоги і просила стягнути
заборгованість з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 у
солідарному порядку, залучивши
останнього співвідповідачем по справі.

Позовні вимоги мотивує тим, що за
умовами мирової угоди, визнаної
ухвалою Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 24.10.2010
року, яка набрала законної сили,
відповідачі визнали перед позивачкою
своє грошове зобов'язання в у сумі
еквівалентній 23 000,00 євро. До
підписання цієї мирової угоди
відповідачі передали позивачці
грошові кошти у сумі, еквівалентній 2
000,00 євро, у зв'язку з чим залишок боргу
склав 21 000,00 євро. Даний залишок боргу
відповідачі зобов'язалися сплачувати
позивачці щомісячно до 24 числа по 1 000,00
євро та погасити весь борг до 24 вересня
2011 року. Після укладення мирової угоди
жодних коштів на виконання її умов
позивачці не сплачено, а тому вона
вправі вимагати стягнення такої
заборгованості.

Позивач та її представник в останнє
судове засідання не з'явились. Проте
представник позивачки надав суду
письмову заяву, в якій просить
розглянути справу без участі позивача
та її представника, позовні вимоги
підтримує в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, хоча про час і місце
розгляду справи були повідомлені
своєчасно і належним чином, про
причини неявки не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази, суд приходить до
переконання, що позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

У 2009 році позивачка звернулася до суду
з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про
стягнення боргу та відшкодування
шкоди.

З метою добровільного врегулювання
спору за даним позовом сторони уклали
мирову угоду, яка визнана ухвалою
Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області від 24.02.2010 року у
цивільній справі №2п-1170/10. Дана ухвала
набула законної сили.

За умовами вказаної мирової угоди,
відповідачі визнали перед позивачкою
своє грошове зобов'язання в у сумі
еквівалентній 23 000,00 євро, яке виникло з
договору про спільну діяльність від
05.11.2008р., укладеного між позивачем і
відповідачем ОСОБА_2, і договору позики
(розписки) від 03.04.2009р., укладеного між
позивачкою і відповідачами, та визнали
обґрунтованість, правильність і
законність боргової суми.

Умовами даної мирової угоди
передбачено, що до її підписання
відповідачі передали позивачці
грошові кошти в сумі, еквівалентній 2
000,00 євро, в рахунок погашення вказаного
грошового зобов'язання, а залишок боргу
в сумі 21 000,00 євро відповідачі
зобов'язалися сплачувати позивачці
щомісяця до 24 числа по 1 000,00 євро і
погасити весь борг до 24 вересня 2011 року.

Частиною 1 ст.626 та п.3 ч.1 ст.208 ЦК України
передбачено, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення

цивільних прав та обов'язків.
Правочини фізичних осіб між собою на
суму, що перевищує у двадцять і більше
разів розмір неоподаткованого
мінімуму доходів громадян, крім
правочинів, передбачених ч.1 ст.206 цього
Кодексу, належить вчиняти у письмовій
формі.

Таким чином, суд визнає, що зазначена
вище мирова угода є договором,
укладеним сторонами в належній формі,
а тому на її підставі виникають
цивільно-правові зобов'язання.

Така позиція щодо правової природи
мирової угоди викладена у листі
Верховного Суду України від 05.12.2011 року,
яким сформульовані обов'язкові для
всіх судів України правові позиції.

Згідно з ст.509 ЦК України за
зобов'язанням боржник повинен вчинити
на користь кредитора певну дію, у тому
числі і сплатити гроші, а кредитор має
право вимагати від боржника виконання
його обов'язку.

За приписами ст.ст.525 і 526 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору, одностороння відмова від
зобов'язання не допускається.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливістю виконання ним
грошового зобов'язання.

Статтями 541, 543 ЦК України встановлено,
що солідарний обов'язок виникає у
випадках, встановлених договором або
законом. У разі солідарного обов'язку
боржників (солідарних боржників)
кредитор має право вимагати виконання
обов'язку частково або в повному
обсязі як від усіх боржників разом, так
і від будь-кого з них окремо.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
позивачка належним чином довела під
ставність і обґрунтованість своїх
вимог. Натомість відповідачі, не
реалізувавши свої процесуальні права,
не спростували ці вимоги і не
заперечили проти них, та не надали суду
жодних доказів на підтвердження
відсутності у них боргових зобов'язань
перед позивачкою.

На підставі наведеного суд приходить
до висновку, що позивач вправі
вимагати стягнення з відповідачів у
солідарному порядку борг за мировою
угодою в сумі 369 354,30 грн., що по курсу
НБУ на день ухвалення судом рішення
еквівалентно 21 000,00 євро (100 євро - 1 758,83
грн.).

З огляду на викладене, позовні вимоги у
даній справі є повністю обґрунтованими
та доведеними, а відтак підлягають
задоволенню.

Згідно з ст.79 ЦПК України до судових
витрат належать судовий збір та
витрати на правову допомогу.
Відповідно до ст.88 цього ж Кодексу
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої
сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст.208, 509, 525, 526, 625, 626, 1190
ЦК України, ст.ст.10, 11, 15, 58-60, 79, 84, 88,
208-209, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

РІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у
солідарному порядку на користь ОСОБА_1
369 354,30 грн.(триста шістдесят дев'ять
тисяч триста п'ятдесят чотири грн. 30
коп.) заборгованості за договором.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у
солідарному порядку на користь ОСОБА_1 2
249,10 грн. (дві тисячі двісті сорок
дев'ять грн. 10 коп.) судового збору та 4
275,00 грн. (чотири тисячі двісті сімдесят
п'ять грн. 00 коп.) витрат на оплату
правової допомоги адвоката.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, шляхом подання
відповідачем письмової заяви про це
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення це
рішення може бути оскаржене в
загальному порядку шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дати постановлення ухвали про
залишення такої без задоволення.

Суддя
Монич О.В.