Справа № 732/862/14
Провадження № 2/732/252/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"12" серпня 2014 р.
м.
Городня

Городнянський районний суд
Чернігівської області у складі :

головуючого судді Березовського О.Д.,

при секретарі Дударенко Ю.П.,

за участю представника позивача
Палєєнко І.Є., представника третьої
особи - відділу Держземагентства у
Городнянському районі Чернігівської
області Зенченко Н.Ю., представника
відповідача - Макишинської сільської
ради Городнянського району
Чернігівської області Стадник В.Т.,
відповідача ОСОБА_4, представника
відповідача - ОСОБА_5 - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м.
Городня цивільну справу за позовом
прокурора Городнянського району
Чернігівської області до Макишинської
сільської ради Городнянського району
Чернігівської області, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 про визнання незаконними та
скасування пунктів рішення органу
місцевого самоврядування, визнання
недійсними державних актів на право
власності на земельну ділянку та
визнання недійсним договору дарування
земельної ділянки, треті особи на
стороні позивача, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору -
Державна інспекція сільського
господарства в Чернігівській області,
відділ Держземагентства у
Городнянському районі Чернігівської
області, третя особа на стороні
відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору -
приватний нотаріус Чернігівського
міського нотаріального округу ОСОБА_7, -

ВСТАНОВИВ :

Прокурор Городнянського району
Чернігівської області Герасименко П.В.,
керуючись приписами ст. 45 ЦПК України,
ст. 36-1 Закону України «Про
прокуратуру», звернувся в суд з позовом
до Макишинської сільської ради
Городнянського району Чернігівської
області, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та просить
суд визнати незаконним та скасувати
пункт 8 рішення 13 сесії 5 скликання
Макишинської сільської ради
Городнянського району Чернігівської
області від 16.11.2007 року в частині
надання дозволу ОСОБА_4 на розробку
технічної документації із землеустрою
зі складанням державного акту на право
власності на земельну ділянку площею
0,13 га, для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд по АДРЕСА_1, визнати
незаконним та скасувати пункт 9 рішення
16 сесії 5 скликання Макишинської
сільської ради Городнянського району
Чернігівської області від 25.01.2008 року в
частині затвердження технічної
документації та передачі безоплатно у
власність ОСОБА_4 земельної ділянки
площею 0,0792 га, для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, яка
знаходиться по АДРЕСА_1, визнати
недійсним державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯЗ
№ 033373 від 25.03.2008 року, площею 0,1682 га,
кадастровий номер № :01:000:0451, для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, за адресою :
АДРЕСА_1, зареєстрований за № 42,
визнати недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯГ № 897547 від 25.03.2008 року, площею
0,0792 га, кадастровий номер №
:01:000:0451, для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, за
адресою : АДРЕСА_1, зареєстрований за №
42, визнати недійсним договір
дарування земельної ділянки, площею
0,1682 га, яка розташована за адресою :
АДРЕСА_1, укладений 02.03.2012 року між
ОСОБА_4 ( Дарувальник ) та ОСОБА_5 (
Обдарована ), посвідчений приватним
нотаріусом Чернігівського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 та
зареєстрований у реєстрі за № 369, а
також просить витрати, пов'язані з
розглядом справи, покласти на
відповідача.

Позов обґрунтовується тим, що рішенням
13 сесії 5 скликання Макишинської
сільської ради від 16.11.2007 року ОСОБА_4
надано дозвіл на виготовлення
технічної документації із землеустрою
зі складанням державного акту на право
власності на земельну ділянку площею
0,13 га для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд по АДРЕСА_1. Рішенням
16 сесії 5 скликання сільської ради від
25.01.2008 року ( пункт 9 ), вказану технічну
документацію затверджено, ОСОБА_4
безоплатно у власність передано
земельну ділянку загальною площею 0,0792
га, за адресою : АДРЕСА_1. Однак
зазначені рішення сесії сільської ради
є незаконними та підлягають
скасуванню, оскільки земельна ділянка
по АДРЕСА_1 у користуванні ОСОБА_4
раніше не перебувала, її межі в натурі (
на місцевості ) не визначилися,
довгостроковими межовими знаками не
закріплювалися, а тому сільська рада
зобов'язана була надати дозвіл на
розробку проекту із землеустрою щодо
відведення земельної ділянки натурі, а
не на виготовлення технічної
документації із землеустрою, чим
порушила ст. 118 ЗК України, а також ст. 50
Закону України «Про землеустрій» та
Порядок розроблення проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок.

Крім того, згідно витягу із рішення
сільської ради, який міститься у
документації, дозвіл на виготовлення
технічної документації із землеустрою
надано 16 сесією 5 скликання від 16.11.2007
року, на земельну ділянку загальною
площею 0,1682 га. Однак, згідно оригіналу
рішення органу місцевого
самоврядування, ОСОБА_4 фактично надано
дозвіл на виготовлення технічної
документації із землеустрою на
земельну ділянку площею 0,13 га, а
прийнято вказаний акт на 13 сесії 5
скликання від 16.11.2007 року. Також, у
матеріалах документації міститься
рішення 16 сесії 5 скликання
Макишинської сільської ради, яке
датується 21.01.2008 року. У вказаному акті
розмір переданої ОСОБА_4 земельної
ділянки становить 0,1682 га. В той же час, у
оригіналі рішення 16 сесії 5 скликання
датою прийняття є 25.01.2008 року, а площа
наданої у власність земельної ділянки
складає 0,0792 га. Рішення про передачу
ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,1682 га
для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд по АДРЕСА_1,
сільською радою не приймалося взагалі,
що є порушенням ст. 116 Земельного
кодексу України. Разом з цим, складений
кадастровий план на земельну ділянку
площею 0,1682 га, розташовану по АДРЕСА_1, з
кадастровим номером :01:000:0451,
погоджено начальником відділу
земельних ресурсів у Городнянському
районі, головним архітектором району,
завідуючим північним сектором охорони
навколишнього природного середовища у
районі та Хоробицьким сільським
головою, а не Макишинським сільським
головою.

Також при вивчені матеріалів технічної
документації виявлено два державних
акти на право власності ОСОБА_4 на дві
різні за площею земельні ділянки,
проте, яким присвоєно однаковий
кадастровий номер та які розташовані
за однією адресою. Зокрема, державний
акт серії ЯЗ № 033373 на земельну ділянку
площею 0,1682 га для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд по
АДРЕСА_1, з кадастровим номером
:01:000:0451, та державний акт серії ЯГ
№ 897547 на земельну ділянку площею 0,0792 га
для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд по АДРЕСА_1, з
кадастровим номером :01:000:0451.

Відповідно до відомостей, що
містяться у даних державних актах, вони
25.03.2008 року зареєстровані у Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі, за одним
номером - 42. Згідно п. 42
вищезгаданої Книги записів, за №
42 зареєстровано державний акт
серії ЯГ № 897547, виданий на підставі
рішення 16 сесії 5 скликання
Макишинської сільської ради від 21.01.2008
року, на земельну ділянку площею 0,0792 га
для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд по АДРЕСА_1, з
кадастровим номером :01:000:0451.

02.03.2012 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5
укладено договір дарування земельної
ділянки площею 0,1682 га, розташованої по
АДРЕСА_1, з кадастровим номером
:01:000:0451. Вказаний правочин 02.03.2012
року посвідчено приватним нотаріусом
Чернігівського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 та зареєстровано у
реєстрі нотаріальних дій за № 369.
Виходячи з положень ст. ст. 203, 215 ЦК
України даний правочин має бути
визнаний недійсним.

Враховуючи викладене, рішення
Макишинської сільської ради про
передачу ОСОБА_4 у власність земельної
ділянки для будівництва і
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд, яка знаходиться
по АДРЕСА_1, видані на підставі вказаних
рішень державні акти серії ЯЗ № 033373 від
25.03.2008 року і ЯГ № 897547 від 25.03.2008 року та
договір дарування вказаної земельної
ділянки від 02.03.2012 року, суперечать
вимогам законодавства.

Ухвалою судді від 02 червня 2014 року
відкрито провадження в зазначеній
справі.

У судовому засіданні представник
прокуратури Городнянського району
Чернігівської області ОСОБА_1 у повному
обсязі підтримала заявлені позовні
вимоги та просила суд їх задовольнити.
Позов обґрунтовувала обставинами, які
викладені в позовній заяві.

Третя особа на стороні позивача, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - Державна інспекція
сільського господарства в
Чернігівській області про дату, час та
місце судового розгляду справи була
повідомлена належним чином,
представник третьої особи в судове
засідання не з'явився. Від третьої
особи до суду надійшли письмові
пояснення по справі з проханням
задовольнити пред'явлений позов у
повному обсязі та справу розглянути
без участі їх представника. Свою
позицію по суті справи Державна
інспекція сільського господарства в
Чернігівській області обґрунтовує
своїми висновками за результатами
проведеної позапланової перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства Макишинською сільською
радою Городнянського району
Чернігівської області при наданні у
власність ( користування ) земельної
ділянки на території с. Макишин
Городнянського району ОСОБА_4 по
АДРЕСА_1, що викладені у відповідному
акті перевірки дотримання вимог
земельного законодавства від 25.04.2014
року. Зазначає, що оскільки земельна
ділянка по АДРЕСА_1 у користуванні
ОСОБА_4раніше не перебувала, її межі в
натурі ( на місцевості ) не визначалися,
сільська рада зобов'язана була надати
саме дозвіл на розробку проект із
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки в натурі, і ні в якому разі на
виготовлення технічної документації
із землеустрою, чим порушила ст. 118 ЗК
України ( а.с. 67-69 ).

Представник третьої особи на стороні
позивача, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору - відділу
Держземагентства у Городнянському
районі Чернігівської області ОСОБА_2,
яка обіймає посаду начальника вказаної
установи, у судовому засіданні
пред'явлений прокуратурою позов
підтримала, вважала, що пред'явлені
позовні вимоги підлягають задоволенню
у повному обсязі. Вказала, що за
результатами розгляду заяви ОСОБА_4
сільська рада мала прийняти рішення
саме про надання дозволу на розробку
проекту землеустрою, а не про надання
дозволу на виготовлення технічної
документації, оскільки спірна земельна
ділянка в користуванні ОСОБА_4 не
перебувала. Крім того, при встановленні
меж земельної ділянки в натурі на
місцевості має складатись відповідний
акт, але такий документ відсутній,
оскільки межі цієї земельної ділянки в
натурі ( на місцевості ) раніше ніким не
визначалися та ці межі довгостроковими
межовими знаками не закріплювалися.
Оскільки сільська рада прийняла своє
перше рішення щодо ОСОБА_4 з порушенням
вимог земельного законодавства, то
друге рішення про затвердження
технічної документації та передачу
ОСОБА_4 у власність земельної ділянки
також не може бути визнано законним.
Підтвердила, що на даний час в архіві
відділу Держземагентства у
Городнянському районі Чернігівської
області знаходяться два державні акти
на право власності на земельну ділянку
серії ЯГ № 897547 та серії ЯЗ № 033373. Обидва
державні акти видані 25.03.2008 року ОСОБА_4
щодо земельної ділянки за однією і тією
ж самою адресою та з одним і тим же
самим кадастровим номером, але з різною
площею ( 0,0792 га та 0,1682 га відповідно ).
При цьому в Книзі записів реєстрації
державних актів на право власності на
землю зареєстровано державний акт
серії ЯГ № 897547 на земельну ділянку
площею 0,0792 га. Натомість в Національній
кадастровій системі зареєстровано
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯЗ № 033373 площею
0,1682 га. Така ситуація склалась через те,
що працівник відділу Держкомзему у
Городнянському районі Чернігівської
області не дотримався встановленого
порядку та при внесенні до перехідної
реєстраційної системи наданого ОСОБА_4
державного акту на земельну ділянку
площею 0,1682 га та обмінного файлу не
перевірив чи зареєстрований даний
державний акт у Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю. Якби це було
зроблено, то була б виявлена
невідповідність у державних актах, що
виключило б можливість внесення в
Національну кадастрову систему цього
акту та послідуючого надання витягу з
Поземельної книги про земельну
ділянку.

Представник відповідача - Макишинської
сільської ради Городнянського району
Чернігівської області Стадник В.Т.,
який обіймає посаду сільського голови
відповідної сільської ради, у судовому
засіданні пред'явлений позов визнав
частково, а саме визнав та не
заперечував з приводу задоволення
позовних вимог в частині визнання
незаконним та скасування пункту 9
рішення 16 сесії 5 скликання
Макишинської сільської ради від 25.01.2008
року щодо затвердження технічної
документації та передачі у власність
ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,0792 га,
а також визнав та не заперечував з
приводу визнання недійсним державного
акту на право власності на земельну
ділянку серії ЯГ № 897547 ( площа 0,0792 га ).
Інші заявлені прокуратурою позовні
вимоги не визнав та заперечував з
приводу їх задоволення. Вважає, що
технічна документація зроблена
правильно, оскільки її перевіряв,
погоджував та надавав відповідний
висновок відділ земельних ресурсів у
Городнянському районі. Спорів між
ОСОБА_4 та суміжними
землекористувачами раніше не виникало.
До ОСОБА_4 на даній земельній ділянці
проживала якась бабуся та йому не
відомо, щоб остання якимось чином
оформлювала свою земельну ділянку.
Після її смерті земельна ділянка
перейшла у власність територіальної
громади. Спірна земельна ділянка
фактично має площу близько 0,17 га,
частина земельної ділянки була
огороджена парканом, а інша частина
межувала з вулицею. Цільове
призначення земельної ділянки не
змінювалось. Фактом передачі сільською
радою у власність ОСОБА_4 земельної
ділянки площею 0,1682 га права
територіальної громади та її мешканців
не порушились, а тому пропонує залишити
дійсним державний акт на земельну
ділянку площею 0,1682 га. Чому у рішенні
сільської ради площа переданої у
власність ОСОБА_4 земельної ділянки
становить 0,0792 га пояснити не може.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні
пред'явлений позов визнав частково, а
саме визнав та не заперечував з приводу
задоволення позовної вимоги в частині
визнання недійсним державного акту на
право власності на земельну ділянку
серії ЯГ № 897547 ( площа 0,0792 га ). Інші
заявлені прокуратурою позовні вимоги
не визнав та заперечував з приводу їх
задоволення. Зауважив, що він не
причетний до ситуації, що склалась, та
вважає, що все це сталось через халатне
відношення державних працівників до
виконання своїх службових обов'язків.
Вказав, що він звернувся до сільської
ради з заявою про виділення йому
земельної ділянки під забудову. Йому
роз'яснили як написати відповідну
заяву, що він і зробив, та сказали
чекати сесії. Отримавши після сесії
рішення, він звернувся та йому
виготовили технічну документацію на
земельну ділянку площею 0,1682 га.
Технічну документацію він передав у
сільську раду, яка її затвердила та
прийняла рішення про передачу йому у
власність земельної ділянки площею 0,1682
га. Отримавши рішення сільської ради
він передав його у відповідний відділ
Державного земельного кадастру та
отримав державний акт на право
власності на земельну ділянку площею
0,0792 га. Він спитав звідки і чому в акті
така площа земельної ділянки та йому
сказали, що було допущено помилку.
Перший державний акт у нього забрали і
видали новий державний акт на земельну
ділянку площею 0,1682 га та на цьому все
закінчилось. При укладенні договору
дарування земельної ділянки від 02.03.2012
року нотаріус йому ніяких претензій
щодо правовстановлюючих документів не
висувала.

У судовому засіданні представник
відповідачки ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6,
який представляє інтереси
відповідачки на підставі відповідного
договору про надання правової допомоги
від 16.06.2014 року та додаткової угоди до
цього договору від 28.07.2014 року,
пред'явлений позов визнав частково, а
саме визнав та не заперечував з приводу
задоволення позовної вимоги в частині
визнання недійсним державного акту на
право власності на земельну ділянку
серії ЯГ № 897547 ( площа 0,0792 га ). Інші
заявлені прокуратурою позовні вимоги
не визнав та заперечував з приводу їх
задоволення. У наданих до суду
письмових пояснення по суті заявлених
позовних вимог вказав, що межі
земельної ділянки, яку ОСОБА_4 бажав
отримати безоплатно у власність, були
визначені в натурі ( на місцевості ), так
як її межі обнесені парканом, цільове
призначення земельної ділянки не
змінювалось, а тому проект відведення
не повинен був розроблятись. Виходячи з
цього п. 8 рішення Макишинської
сільської ради від 16.11.2007 року є
законним та скасуванню не підлягає.
Крім того, державна інспекція
сільського господарства в
Чернігівській області звернулась з
клопотанням від 25.04.2014 року до
Макишинської сільської ради щодо
приведення у відповідність до чинного
законодавства свого рішення від 25.01.2008
року, та сільська рада в обов'язковому
порядку має це виконати, а тому вимога
про визнання незаконним та скасування
п. 9 цього рішення є занадто передчасною
з причини існування інших шляхів
виправлення можливих помилок.
Зазначає, що із усіма оспорюваними
рішеннями Макишинської сільської ради,
державними актами на право власності
на земельну ділянку та технічною
документацією держава була
ознайомлена ще у 2008 році, а позовна
заява подана в травні 2014 року, тобто
після спливу позовної давності, а тому
просить до всіх заявлених позовних
вимог застосувати позовну давність і
позивачу в задоволенні позову
відмовити, у тому числі, у зв'язку зі
спливом позовної давності. Вимога про
визнання недійним договору дарування
не підлягає задоволенню, оскільки не
існує будь-яких доказів того, що
позбавлення ОСОБА_5 права власності на
земельну ділянку відбувається в
інтересах суспільства. Крім того,
відповідно до положень ст.ст. 203, 215, 216, 330
ЦК України, а також враховуючи правові
позиції Верховного Суду України не
підлягають задоволенню позови
власників майна про визнання
недійсними наступних правочинів щодо
відчуження цього майна, які були
вчинені після недійсного правочину. У
цьому разі майно може бути витребувано
від особи, яка не є стороною недійсного
правочину, шляхом подання
індикаційного позову, зокрема від
добросовісного набувача - з підстав,
передбачених ч. 1 ст. 388 ЦК України. Якщо
у даному випадку прокурором подано
позов про визнання недійсним договору
про відчуження майна, то суд під час
розгляду справи має враховувати
правила, встановлені ст.ст. 387, 388 ЦК
України ( а.с. 105 - 111 ).

Третя особа на стороні відповідача, яка
не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - приватний нотаріус
Чернігівського міського нотаріального
округу Чернігівської області ОСОБА_7
про дату, час та місце судового
розгляду справи була повідомлена
належним чином, в судове засідання не
з'явилась. Надала до суду лист від 04.07.2014
року за вих. № 140/01-16 з проханням
розглянути справу без її участі, при
цьому у листі вказала, що підстав, які б
слугували причиною визнання договору
дарування недійсним відповідно до
ст.ст. 203, 215 ЦК України, на її погляд,
немає. При постановленні судового
рішення просить врахувати, що
сторонами при укладенні договору були
дотримані приписи усіх норм закону, що
стосуються укладення та посвідчення
такого роду правочинів. Сторони в
момент укладення договору мали весь
необхідний обсяг цивільної
правоздатності та дієздатності.
Дарувальник на підтвердження права
власності на земельну ділянку надав
державний акт серії ЯЗ № 033373.
Відсутність обмежень на розпорядження
земельною ділянкою була підтверджена
витягами з Державного реєстру обтяжень
рухомого майна та Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна. У неї не було підстав для відмови
у посвідченні вказаного договору
дарування ( а.с. 97 ).

Суд, з'ясувавши позицію сторін та
третіх осіб по суті заявлених позовних
вимог та заслухавши пояснення
учасників судового засідання з цього
приводу, заслухавши показання свідків,
дослідивши в судовому засіданні усі
наявні матеріали справи, встановивши
наявність обставин, якими
обґрунтовуються вимоги, визначившись
щодо правовідносин, зумовлених
встановленими фактами, а також щодо
правових норм, якими врегульовані ці
правовідносини, прийшов до наступного.

Стаття 12 Земельного кодексу України (
далі ЗК України ) передбачає, що до
повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст
належить, окрім іншого, передача
земельних ділянок комунальної
власності у власність громадян та
юридичних осіб відповідно до цього
Кодексу.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 81 ЗК України
( в редакції, яка була чинною на час
виникнення спірних правовідносин )
громадяни України набувають права
власності на земельні ділянки на
підставі безоплатної передачі із
земель державної і комунальної
власності.

Згідно приписів ст. 118 ЗК України ( в
редакції, яка була чинною на час
виникнення спірних правовідносин )
громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
заяву до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки. У
заяві зазначаються бажані розміри та
мета її використання.

Відповідна місцева державна
адміністрація або сільська, селищна,
міська рада розглядає заяву, а при
передачі земельної ділянки
фермерському господарству - також
висновки конкурсної комісії, і в разі
згоди на передачу земельної ділянки у
власність надає дозвіл на розробку
проекту її відведення.

Статтею 50 Закону України «Про
землеустрій» ( в редакції, яка була
чинною на час виникнення спірних
правовідносин ) визначено, що проекти
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок складаються у разі надання,
передачі, вилучення (викупу),
відчуження земельних ділянок.

Згідно п. 3 Порядку розроблення
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок ( в редакції, яка була
чинною на час виникнення спірних
правовідносин ) проект відведення
земельної ділянки розробляється на
підставі рішення сільської, селищної,
міської ради, районної, Київської або
Севастопольської міської
держадміністрації, до повноважень яких
належить надання у користування або
передача у власність земельних
ділянок.

При цьому п. 2 вищевказаного порядку
передбачає, що проект відведення
земельної ділянки не розробляється у
разі, коли земельна ділянка, межі якої
визначено в натурі (на місцевості),
надається у користування або
безоплатно передається у власність без
зміни її цільового призначення.

З дослідженого в судовому засіданні
рішення 13 сесії 5 скликання
Макишинської сільської ради
Городнянського району Чернігівської
області від 16.11.2007 року «Про надання
дозволу на виготовлення технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельні ділянки при наданні
їх у власність» вбачається, що сільська
рада, розглянувши серед інших і заяву
ОСОБА_4, керуючись ст. 118 ЗК України,
вирішила надати ОСОБА_4 дозвіл на
виготовлення технічної документації
зі складанням державного акту на
земельну ділянку площею 0,13 га для
будівництва житлового будинку та
господарських споруд, яка знаходиться
по АДРЕСА_1 ( п. 8 рішення ) ( а.с. 29-31 ).

Разом з тим, в судовому засіданні
встановлено, що в погосподарській
книзі Макишинської сільської ради
Городнянського району Чернігівської
області № 5 за 2006-2010 роки взагалі
відсутня реєстрація домогосподарства
по АДРЕСА_1. Зазначене, в свою чергу,
вказує на те, що станом на 2006 рік
домогосподарство за вказаною адресою
було відсутнє, відомості щодо
перебування у власності або ж у
користуванні наявної за цією адресою
земельної ділянки по облікам сільської
ради відсутні ( а.с. 122-123 ).

Також в паспортній книзі Макишинської
сільської ради значаться дані про
реєстрацію по АДРЕСА_2 лише ОСОБА_9,
однак остання проживала в
домогосподарстві по АДРЕСА_2. Дані щодо
будь-яких інших осіб, які б проживали по
АДРЕСА_2, в тому числі по АДРЕСА_1, в
книзі відсутні ( а.с. 122-124 ).

З довідки Макишинської сільської ради
Городнянського району Чернігівської
області від 14.05.2014 року № 444 вбачається,
що станом на 25.01.2008 року за адресою :
АДРЕСА_1 згідно погосподарської книги
№ 5 за 2006-2010 роки при наданні у
власність ОСОБА_4 земельні ділянки
площею 0,08 га, 0,13 га та 0,16 га не
використовувались та ні за ким не були
зареєстровані ( а.с. 9 ).

З огляду на викладене, вбачається, що на
момент звернення ОСОБА_4 до
Макишинської сільської ради земельна
ділянка по АДРЕСА_1 ні у кого у
власності та користуванні не
перебувала, оскільки в сільській раді
навіть були відсутні відомості щодо
реєстрації домогосподарства по
АДРЕСА_1, відповідно були відсутні і
відомості про дану земельну ділянку, її
площу та межі.

Твердження представника відповідача
ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 про те, що
вказана земельна ділянка була чітко
виділена в натурі на місцевості, так як
її межі обнесені парканом, судом не
можуть бути прийняті до уваги, оскільки
суду не надано доказів того, що станом
на 16.11.2007 року межі спірної земельної
ділянки по АДРЕСА_1 в м. Макишин були
виділені в натурі на місцевості.
Документальне підтвердження цьому, а
саме відповідні акти визначення та
погодження меж земельної ділянки в
натурі, акти прийому-передачі межових
знаків відсутні.

Підтвердженням викладеному являється
досліджена в судовому засіданні
технічна документація із землеустрою,
щодо складання документів, що
посвідчують право власності на
земельні ділянки для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд (
присадибна ділянка ), яка була
виготовлена на замовлення ОСОБА_4 щодо
земельної ділянки по АДРЕСА_1. З
пояснювальної записки до технічної
документації із землеустрою
вбачається, що саме спеціалісти
Городнянського райвідділу
Чернігівської регіональної філії ДП
«Центру державного земельного
кадастру» виконували комплекс
топографо-геодезичних робіт у
відповідності з діючою
нормативно-технічною документацією по
встановленню зовнішніх меж вказаної
земельної ділянки. Місце положення
кутів зовнішніх меж землекористування
було детально досліджено і встановлено
в натурі по фактичному їх положенню на
місцевості в присутності суміжних
землевласників і землекористувачів.
Зазначене підтверджується відповідним
актом визначення та погодження
зовнішніх меж земельної ділянки в
натурі. За цим же актом межові знаки,
якими означена земельна ділянка, були
показані на місцевості та передані на
зберігання землекористувачу ( а.с. 10-21,
125-132 ).

З акту перевірки дотримання вимог
земельного законодавства від 25.04.2014
року, складеного Державною інспекцією
сільського господарства в
Чернігівській області, встановлено, що
при прийнятті рішення 16 сесії 5
скликання від 25.01.2008 року в частині
затвердження технічної документації
та передачі безоплатно у власність
ОСОБА_4 земельної ділянки за адресою
АДРЕСА_1, площею 0,0792 га, Макишинська
сільська рада Городнянського району
Чернігівської області порушила вимоги
ст. 118 ЗК України ( а.с. 42-44 ).

Відповідно до ст. 16 ЦК України одним зі
способів захисту цивільних прав та
інтересів може бути визнання
незаконним рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Стаття 21 ЦК України передбачає
можливість визнання судом незаконним
та скасування правового акту
індивідуальної дії, виданого органом
державної влади, органом влади
Автономної Республіки Крим або органом
місцевого самоврядування, якщо він
суперечить актам цивільного
законодавства і порушує цивільні права
або інтереси.

З огляду на викладене, а також
враховуючи той факт, що рішення
Макишинської сільської ради
Городнянського району Чернігівської
області від 16.11.2007 року в частині
надання ОСОБА_4 дозволу на виготовлення
технічної документації зі складання
державного акту на земельну ділянку
площею 0,13 га, а також рішення
Макишинської сільської ради
Городнянського району Чернігівської
області від 25.01.2008 року в частині
затвердження технічної документації
та передачі ОСОБА_4 безоплатно у
власність земельної ділянки площею 0,0792
га прийняті з порушенням вимог
земельного законодавства, суд
приходить до висновку, що вимоги
прокуратури Городнянського району
Чернігівської області в частині
визнання незаконними та скасування
пунктів зазначених рішень, що
стосуються ОСОБА_4, є обґрунтованими та
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Як зазначалось вище, на підставі
прийнятого на 13 сесії 5 скликання
Макишинською сільською радою рішення
від 16.11.2007 року про надання ОСОБА_4
дозволу на виготовлення технічною
документації зі складання технічної
документації на земельну ділянку
площею 0,13 га, останнім було замовлено, а
Чернігівською регіональною філією ДП
«Центр державного земельного кадастру
при Державному комітеті України по
земельних ресурсах» виготовлено
технічну документацію із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право власності на
земельні ділянки для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд (
присадибна ділянка ) за адресою
АДРЕСА_1.

Дослідженням в судовому засіданні
вказаної технічної документації, яка
зберігається в архіві відділу
Держземагенства у Городнянському
районі Чернігівської області, а також
екземпляру технічної документації, яку
разом з державним актом на право
власності на земельну ділянку отримав
ОСОБА_4, встановлено наступне. По-перше,
обидва екземпляри технічної
документації є ідентичними та
більшість документів в документації (
витяг з рішення сільської ради від
16.11.2007 року, кадастровий план, акт
визначення та погодження меж земельної
ділянки в натурі від 17.03.2006 року )
являються копіями, а не оригіналами як
того вимагає чинне законодавство.
Також слід звернути увагу, і даний факт
не заперечували учасники судового
засідання, що у наявній в технічній
документації копії витягу з рішення
Макишинської сільської ради від 16.11.2007
року маються підчистки та виправлення
щодо площі земельної ділянки,
кадастровий план земельної ділянки
погоджувався сільським головою
Хоробицької сільської ради
Городнянського району Чернігівської
області, а не сільським головою
Макишинської сільської ради, на
території якої безпосередньо
розташована спірна земельна ділянка.
Також у долученому до технічної
документації рішенні Макишинської
сільської ради від 21.01.2008 року щодо
затвердження технічної документації
та передачі у приватну власність
ОСОБА_4 земельної ділянки маються
виправлення площі земельної ділянки з
першочергово вказаної 0,0792 га на 0,1682 га,
такі ж виправлення маються і в
долученому до технічної документації
висновку від 14.03.2008 року відділу
земельних ресурсів у Городнянському
районі Чернігівської області. Крім
того, встановлено невідповідності в
рішеннях сільської ради, які
знаходяться в технічній документації,
з оригіналами тих рішень, які
зберігаються в Макишинській сільській
раді. Так, у технічній документації
міститься витяг з рішення, прийнятого
на 16 сесії 5 скликання від 16.11.2007 року
щодо земельної ділянки площею 0,1682 га, а
згідно оригіналу рішення Макишинської
сільської ради від 16.11.2007 року ОСОБА_4
фактично було надано дозвіл на
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо земельної ділянки
площею 0,13 га, а приймалось це рішення на
13 сесії 5 скликання від 16.11.2007 року ( а.с.
29-33 ).

Також у технічній документації
міститься рішення 16 сесії 5 скликання
Макишинської сільської ради, яке
датоване 21.01.2008 року, та в якому вказано,
що ОСОБА_4 передається безоплатно в
приватну власність земельна ділянка
площею 0,1682 г по АДРЕСА_1. Разом з тим, у
оригіналі рішення 16 сесії 5 скликання
датою прийняття вказано 25.01.2008 року, а
площа переданої ОСОБА_4 в приватну
власність земельної ділянки складає
0,0792 га ( а.с. 34-39 ).

На підставі виготовленої вищевказаної
технічної документації ОСОБА_4 отримав
державний акт на право власності на
земельну ділянку.

Так, з дослідженого в судовому
засіданні державного акту серії ЯГ №
897547 на право власності на земельну
ділянку встановлено, що він
засвідчений підписами голови
Макишинської сільської ради ОСОБА_10 та
начальника відділу земельних ресурсів
у Городнянському районі Кукушкіна П.Д.
та виданий 25.03.2008 року ОСОБА_4 в
підтвердження того, що на підставі
рішення 16 сесії 5 скликання
Макишинської сільської ради від 21.01.2008
року він є власником земельної ділянки
площею 0,0792 га, яка розташована на
території Макишинської сільської ради
Городнянського району Чернігівської
області, а саме АДРЕСА_1, цільове
призначення земельної ділянки - для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд ( присадибна ділянка ),
кадастровий номер земельної ділянки
:01:000:0451, акт зареєстрований в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 42 (
а.с. 25-26 ).

Разом з тим, з дослідженого в судовому
засіданні державного акту серії ЯГ №
897547 на право власності на земельну
ділянку також встановлено, що він
засвідчений підписами голови
Макишинської сільської ради ОСОБА_10 та
начальника відділу земельних ресурсів
у Городнянському районі Кукушкіна П.Д.
та виданий 25.03.2008 року ОСОБА_4 в
підтвердження того, що на підставі
рішення 16 сесії 5 скликання
Макишинської сільської ради від 21.01.2008
року він є власником земельної ділянки
площею 0,1682 га, яка розташована на
території Макишинської сільської ради
Городнянського району Чернігівської
області, а саме АДРЕСА_1, цільове
призначення земельної ділянки - для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд ( присадибна ділянка ),
кадастровий номер земельної ділянки
:01:000:0451, акт зареєстрований в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 42 (
а.с. 23-24 ).

Таким чином, в судовому засіданні
встановлено, що ОСОБА_4 отримав два
державні акти на право власності на
земельну ділянку, яка розташована за
однією і тією ж самою адресою, має один
і той же кадастровий номер, але має
різну площу ( 0,0792 га та 0,1682 га ).

Підставою видачі вказаних державних
актів вказано рішення Макишинської
сільської ради від 21.01.2008 року, хоча
цього дня сесія сільської ради не
проводилась, а проводилась 25.01.2008 року
та на ній приймалось рішення про
передачу ОСОБА_4 у власність земельної
ділянки площею 0,0792 га, що
підтверджується наявним в
Макишинській сільській раді
оригіналом рішенням від 25.01.2008 року
протоколом засідання сесії від 25.01.2008
року ( а.с. 34-39 ).

Слід зауважити, що Макишинською
сільською радою рішення щодо
затвердження технічної документації
та передачі безоплатно у власність
ОСОБА_4 земельної ділянки по АДРЕСА_1
площею 0,1682 га взагалі не приймались.

Обидва вищевказані державні акти на
даний час зберігаються в архівному
відділі Держземагентства у
Городнянському районі Чернігівської
області.

При цьому судом також встановлено, що в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю за №
42 зареєстровано лише державний
акт на право власності на земельну
ділянку серії ЯГ № 897547, який
стосується земельної ділянки площею
0,0792 га по АДРЕСА_1 ( а.с. 54 ).

Натомість, як з'ясовано в судовому
засіданні, державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯЗ
№ 033373 щодо земельної ділянки площею
0,1682 га був зареєстрований в перехідній
реєстраційній системі, а в
послідуючому внесений в Національну
кадастрову систему ( а.с. 50-53, 101 ). Як
зазначила представник відділу
Держземагентства у Городнянському
районі Чернігівської області вказане
сталось через неналежне виконання
працівником відділу Держкомзему у
Городнянському районі Чернігівської
області своїх службових обов'язків та
порушення при цьому встановленого
нормативними документами порядку.

Допитаний в судовому засіданні в
якості свідка ОСОБА_10, який на момент
виникнення спірних правовідносин
працював на посаді голови Макишинської
сільської ради, показав, що спірною
земельною ділянкою раніше
користувалась жінка, яка давно померла.
Земельна ділянка була обнесена
парканом, але нею давно ніхто не
користувався і там ріс бур'ян. ОСОБА_4
звертався до сільської ради з заявою і
приймалось рішення щодо надання
дозволу на виготовлення технічної
документації щодо цієї земельної
ділянки площею 0,13 га. Потім з'ясувалось,
що площа земельної ділянки становить
0,16 га, депутати на сесії розглядали
питання щодо передачі у власність
ОСОБА_4 земельної ділянки саме площею
0,16 га та прийняли позитивне рішення.
Чому в рішенні сільської ради вказано
земельну ділянку площею 0,0792 га
пояснити не може. Вважає, що в рішенні
була допущена помилка в площі
земельної ділянки. Чи була сесія 21 чи 25
січня 2008 року він не пам'ятає. Вину в
допущених помилках покладає на
начальника Городнянського відділу
Чернігівської регіональної філії
Державного земельного кадастру
ОСОБА_12, яка безпосередньо виготовляла
технічну документацію.

Допитана в судовому засіданні в якості
свідка ОСОБА_12 показала, що раніше вона
працювала на посаді начальника
Городнянського відділу Чернігівської
регіональної філії ДП «Центр
державного земельного кадастру при
Державному комітеті України по
земельних ресурсах» та саме нею
виготовлялась технічна документацію
ОСОБА_4. Вказала, що межі спірної
земельної ділянки в натурі на
місцевості визначені не були, межових
знаків не було і саме вони обміряли
земельну ділянку та встановлювали її
межі в натурі на місцевості.
Розбіжності між площами земельної
ділянки пояснює тим, що вони робили дві
технічні документації ОСОБА_4 а також
ОСОБА_5 щодо сусідньої земельної
ділянки. Двічі вони виїздили на обмір
земельних ділянок, оскільки після
першого обміру і узгодження меж з
сільською радою щось там вийшло не так,
а тому вони переміряли земельні
ділянки. Відповісти на питання чому в
технічній документації копії
документів, а не оригінали, та в цих
документах маються виправлення,
підчистки, вона не може. Визнає
помилкою і те, що кадастровий план
земельної ділянки затверджував
Хоробицький сільський голова. Вказує,
що надана їй для огляду технічна
документація стосується земельної
ділянки площею 0,16 га, однак ця технічна
документація не відповідає вимогам
нормативних документів і на підставі
цієї технічної документації, тобто в
тому вигляді який їй надали зараз, вона
б не мала права видавати державний акт
на право власності на земельну ділянку.
Щодо державного акту на право
власності на земельну ділянку площею 0,7
га, то цей державний акт мав бути
знищений, але чому його не знищили вона
не знає.

За змістом ст. 116 ЗК України ( в редакції,
яка була чинною на час виникнення
спірних правовідносин ), громадяни та
юридичні особи набували права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом. Набуття права на землю
громадянами та юридичними особами
здійснюється шляхом передачі
земельних ділянок у власність або
надання їх у користування.

Право власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом ( ст. 126
ЗК України в редакції, яка була чинною
на час виникнення спірних
правовідносин ).

Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК
України ( в редакції, яка була чинною на
час виникнення спірних правовідносин )
захист прав громадян та юридичних осіб
на земельні ділянки здійснюється
шляхом : визнання прав; відновлення
стану земельної ділянки, який існував
до порушення прав, і запобігання
вчиненню дій, що порушують права або
створюють небезпеку порушення прав;
визнання угоди недійсною; визнання
недійсними рішень органів органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування; відшкодування
заподіяних збитків; застосування
інших, передбачених законом, способів.

Таким чином, державні акти на право
власності на земельні ділянки є
документами, що посвідчують право
власності й видаються на підставі
відповідних рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень.
У спорах, пов'язаних із правом
власності на земельні ділянки,
недійсними можуть визнаватися як
зазначені рішення, на підставі яких
видано відповідні державні акти, так і
самі акти на право власності на
земельні ділянки.

Разом з цим, вирішення питання про
правомірність видачі державного акта
безпосередньо залежить від законності
рішення, на підставі якого такий акт
виданий, і дотримання вимог,
передбачених земельним
законодавством, зокрема статтями 116, 118
ЗК України.

З огляду на викладене, враховуючи те, що
суд в судовому засіданні прийшов до
висновку, що пункт 9 рішення 16 сесії 5
скликання Макишинської сільської ради
від 25.01.2008 року щодо затвердження
технічної документації та передачі
безоплатно у власність ОСОБА_4
земельної ділянки площею 0,0792 га
являється незаконним та підлягає
скасуванню, оскільки дане рішення
прийнято з порушенням вимог земельного
законодавства, насамперед ст. 118 ЗК
України, а також враховуючи те, що
технічна документація із землеустрою
не відповідає вимогам чинного на
момент її складення законодавства,
наявну невідповідність у державних
актах дати прийняття органом місцевого
самоврядування рішення, на підставі
якого такі акти видавались,
відсутність взагалі рішення органу
місцевого самоврядування про передачу
ОСОБА_4 у власність земельної ділянки
площею 0,1682 га, суд приходить до
висновку, що вимоги прокуратури
Городнянського району Чернігівської
області в частині визнання недійсними
державних актів на право власності на
земельну ділянку серії ЯГ № 897547 від
25.03.2008 року та серії ЯЗ № 033373 від 25.03.2008
року, виданих ОСОБА_4, є обґрунтованими
та підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Щодо позовної вимоги про визнання
недійсним договору дарування
земельної ділянки площею 0,1682 га, яка
розташована за адресою : АДРЕСА_1,
укладеного 02.03.2012 року між ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, судом в судовому засіданні
встановлено наступне.

Частина 1 ст. 203 ЦК України передбачає,
що зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Згідно приписів статті 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною ( сторонами ) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним (
оспорюваний правочин ) ( ч. 3 ст. 215 ЦК
України ).

З дослідженого в судовому засіданні
договору дарування від 02.03.2012 року
встановлено, що ОСОБА_4 безоплатно
передав у власність ОСОБА_5, а остання
прийняла від нього земельну ділянку
площею 0,1682 га, що розташована по
АДРЕСА_1, кадастровий номер -
:01:000:0451, цільове призначення
земельної ділянки - для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд.
Правовстановлюючий документ на
підставі якого ОСОБА_4 належить
відчужувана земельна ділянка -
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯЗ № 033373, що
виданий 25.03.2008 року Макишинською
сільською радою Городнянського району
Чернігівської області , зареєстрований
в Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 42.
Договір посвідчений приватним
нотаріусом Чернігівського міського
нотаріального округу ОСОБА_7,
зареєстровано в реєстрі за № 369 ( а.с. 45-46
).

Судом в судовому засіданні
встановлено, що рішення органу
місцевого самоврядування на підставі
якого ОСОБА_4 безоплатно передано у
власність земельну ділянку за адресою :
АДРЕСА_1, є незаконним, при цьому
відповідне рішення сільською радою
приймалось щодо земельної ділянки
площею лише 0,0792 га і рішення приймалось
на сесії сільської ради, яка проходила
25.01.2008 року, а не 21.01.2008 року, як
зазначено в державному акті на право
власності на земельну ділянку. Рішення
Макишинською сільською радою щодо
передачі безоплатно ОСОБА_4 у власність
земельної ділянки площею 0,1682 га
взагалі не приймалось.

Підставою укладення оспорюваного
договору дарування від 02.03.2012 року була
наявність у ОСОБА_4
правовстановлюючого документа, а саме
державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯЗ № 033373 від
25.03.2008 року, яким підтверджувалось його
право власності на земельну ділянку
площею 0,1682 га. Разом з тим, в судовому
засіданні суд прийшов до висновку, що
вказаний державний акт підлягає
визнанню недійсним з підстав вказаних
вище, а тому оспорюваний договір
дарування від 02.03.2012 року також
підлягає визнанню судом недійсним, так
як у сторони цього правочину ОСОБА_4 на
момент укладення вказаного договору
дарування було відсутнє право
власності на вказану земельну ділянку,
а тому він був позбавлений права
розпоряджатися спірною земельною
ділянкою, оскільки державний акт на
право власності на земельну ділянку
був виданий ОСОБА_4 з порушенням вимог
чинного на той момент законодавства,
рішення органу місцевого
самоврядування з приводу вказаної
земельної ділянки відсутнє, вказаний
державний акт серія ЯЗ № 033373 в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю
зареєстрований не був, а його
реєстрація в Національній кадастровій
системі була проведена працівником
Держкомзему з порушенням діючого
порядку. Відсутність у сторони
правочину зареєстрованого у
встановленому порядку права власності
на предмет правочину та дійсного
правовстановлюючого документу, який би
це право підтверджував, позбавляло
його можливості розпоряджатись
спірною земельною ділянкою, а тому
зміст оспорюваного договору дарування
земельної ділянки від 02.03.2012 року щодо
безоплатної передачі ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_5 спірної земельної ділянки
площею 0,1682 га суперечить вимогам
закону та підлягає визнанню судом
недійсним.

Щодо тверджень представника
відповідача ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 з
приводу відсутності підстав для
визнання недійсним оспорюваного
договору дарування з посиланням на
правові позиції Верховного Суду
України, то в даному випадку суд не може
прийняти ці твердження до уваги,
оскільки позиція Верховного Суду
України зводиться до того, що право
особи, яка вважає себе власником майна,
не підлягає захистові шляхом
задоволення позову до чергового
добросовісного набувача з
використанням правового механізму,
установленого ст.ст. 215, 216 ЦК України.
Суд погоджується з позицією Верховного
Суду України, яка передбачає, що не
підлягають задоволенню позови
власників майна про визнання
недійсними наступних правочинів щодо
відчуження цього майна, які були
вчинені після недійсного правочину.
Однак слід звернути увагу на те, що
даний правовий механізм захисту прав
власника майна застосовується не до
першого правочину, який був укладений
між власником майна та іншою особою, а
до всіх наступних правочинів, які вже
укладались іншими особами щодо
відчуження цього майна. У даному
випадку оспорюваний договір дарування
земельної ділянки від 02.03.2012 року був
першим правочином, а інші правочини
ОСОБА_5 щодо відчуження спірної
земельної ділянки не укладались.

Щодо посилань представника
відповідача ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на
положення Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод,
насамперед ст. 1 Першого протоколу до
відповідної Конвенції, та твердження
про відсутність будь-яких доказів того,
що позбавлення ОСОБА_5 права власності
на земельну ділянку відбувається в
інтересах суспільства, суд виходить з
такого.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод кожна фізична та
юридична особа має право мирно
володіти своїм майном. Ніхто не може
бути позбавлений своєї власності
інакше як в інтересах суспільства і на
умовах, передбачених законом і
загальним принципами міжнародного
права.

Основною метою ст. 1 Першого протоколу
до Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод є попередження
свавільного захоплення власності,
конфіскації, експропріації та інших
порушень безперешкодного користування
своїм майном. При цьому в своїх
рішенням Європейський суд з прав
людини постійно вказує на необхідність
дотримання справедливої рівноваги між
інтересами суспільства та
необхідністю дотримання
фундаментальних прав окремої людини
(наприклад, рішення у справі «Спорронг
і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня
1982 року, «Новоселецький проти України»
від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти
України» від 1 червня 2006 року).
Необхідність забезпечення такої
рівноваги відображено в структурі
статті 1. Зокрема, необхідно щоб була
дотримана обґрунтована пропорційність
між застосованими заходами та
переслідуваною метою, якої намагаються
досягти шляхом позбавлення особи її
власності.

Таким чином, особу може бути позбавлено
її власності лише в інтересах
суспільства, на умовах, передбачених
законом і загальним принципами
міжнародного права, а при вирішенні
питання про можливість позбавлення
особи власності мусить бути дотримано
справедливої рівноваги між інтересами
суспільства та правами власника.

Також Європейський суд з прав людини у
своїй практиці зауважує, що при
визначенні суспільних інтересів
завдяки безпосередньому знанню
суспільства та його потреб національні
органи мають певну свободу розсуду,
оскільки вони першими виявляють
проблеми, які можуть виправдовувати
позбавлення власності в інтересах
суспільства та знаходять засоби для їх
вирішення (наприклад, рішення у справах
«Хендісайд проти Сполученого
Королівства» від 7 грудня 1976 року,
«Джеймс та інші проти Сполученого
Королівства» від 21 січня 1986 року).

Отже, створена Конвенцією система
захисту покладає саме на національні
органи влади обов'язок визначальної
оцінки щодо існування проблеми
суспільного значення, яка виправдовує
як заходи позбавлення права власності,
так і необхідність запровадження
заходів з усунення несправедливості.

У даній розглядуваній справі
відповідач ОСОБА_4 набув права
власності на земельну ділянку
незаконно, оскільки органом місцевого
самоврядування рішення щодо передачі
йому у власність земельної ділянки
площею 0,1682 га взагалі не приймалось, а
рішення сільської ради щодо передачі
ОСОБА_4 у власність земельної ділянки
площею 0,0792 га прийнято з порушенням
вимог земельного законодавства та
являється незаконним.

Фактично звернення прокурора до суду
спрямоване на задоволення суспільної
потреби у відновленні законності при
вирішенні суспільнозначимого питання
про безоплатну передачу земельної
ділянки з комунальної власності у
приватну та повернення у власність
територіальної громади землі, яка
вибула з її власності незаконно.

Що стосується заяви представника
відповідача ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6
про застосування наслідків спливу
строків позовної давності, то суд
звертає увагу сторін на таке.

Відповідно до ст. 256 ЦК України,
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки ( стаття 257 ЦК України ).

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 261 ЦК
України перебіг позовної давності
починається від дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила.

Як вбачається з оглянутої в
судовому засіданні постанови
прокурора Городнянського району
Чернігівської області від 11.04.2014 року,
саме з згаданої дати почалась
перевірка Макишинської сільської ради
Городнянського району Чернігівської
області з питань законності
використання фізичними та юридичними
особами земельних ділянок на території
Макишинської сільської ради, передачі
земель у власність та користування,
реєстрації договорів оренди землі, в
тому числі і з питань правомірності
безоплатної передачі у власність
ОСОБА_4 земельної ділянки.

За цих обставин, органи
прокуратури не мали реальної
можливості перевірити правомірність
безоплатної передачі у власність
ОСОБА_4 земельної ділянки і про
порушення вимог земельного
законодавства їм стало відомо лише при
проведенні перевірки, що зафіксовано
відповідним актом від 25.04.2014 року ( а.с.
42-44 ).

За таких підстав, строк позовної
давності для звернення прокурора до
суду з даним позовом не сплинув, адже у
цьому випадку перебіг позовної
давності почався з 2014 року, а тому
викладене в позові прохання прокурора,
яке в судовому засіданні підтримала
представник позивача, про поновлення
строку звернення до суду, є зайвим.

Частина 3 ст. 88 ЦК України
передбачає, що у разі якщо позивача, на
користь якого ухвалено рішення,
звільнено від сплати судового збору,
він стягується з відповідача в дохід
держави пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦК
України у позовах про визнання права
власності на майно або його
витребування ціна позову визначається
вартістю майна.

Ціну позову прокурором визначено
виходячи з вартості земельної ділянки,
визначеної у витягу з технічної
документації з нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, яка станом на
01.01.2014 року складає 62830,09 грн. ( а.с. 22 ).

Разом з тим, п. 31 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 06.11.2009 року
№ 9 «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» передбачає, що
у справах про визнання правочину
недійсним без застосування наслідків
недійсності судовий збір сплачується
як із немайнового спору. Таким чином,
враховуючи те, що прокурором у даному
позові не заявляються вимоги про
застосування наслідків недійсності
правочину, розмір судового збору
складає 243,60 грн., що передбачено
Законом України «Про судовий збір» за
подання до суду позовної заяви
немайнового характеру. Саме цей розмір
судового збору підлягає пропорційному
стягненню з відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись
Конституцією України, Земельним
кодексом України від 25.10.2001 року № 2768 -
ІІІ, Законом України «Про землеустрій»
від 22.05.2003 року № 858-IV, Порядком
розроблення проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок,
затвердженим постановою КМУ від 26.05.2004
року № 677, ст. ст. 16, 21, 203, 215, 257, 261 ЦК
України, ст. ст. 10, 11, 60-61, 74, 80, 88, 169, 209,
212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов прокурора Городнянського району
Чернігівської області до Макишинської
сільської ради Городнянського району
Чернігівської області, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 про визнання незаконними та
скасування пунктів рішення органу
місцевого самоврядування, визнання
недійсними державних актів на право
власності на земельну ділянку та
визнання недійсним договору дарування
земельної ділянки - задовольнити
повністю.

Визнати незаконним та скасувати пункт 8
рішення 13 сесії 5 скликання
Макишинської сільської ради
Городнянського району Чернігівської
області від 16.11.2007 року «Про надання
дозволу на виготовлення технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельні ділянки при наданні
їх у власність» в частині надання
ОСОБА_4 дозволу на виготовлення
технічної документації зі складанням
державного акту на земельну ділянку
площею 0,13 га для будівництва житлового
будинку та господарських споруд, яка
знаходиться по АДРЕСА_1

Визнати незаконним та скасувати пункт 9
рішення 16 сесії 5 скликання
Макишинської сільської ради
Городнянського району Чернігівської
області від 25.01.2008 року «Про
затвердження технічної документації
із землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право
власності на земельні ділянки по
складанню державних актів на право
власності на земельні ділянки за
результатами інструментального
обміру» в частині затвердження
технічної документації та передачі
безоплатно у власність ОСОБА_4
земельної ділянки площею 0,0792 га, для
будівництва та обслуговування
житлового будинку і господарських
споруд ( присадибна ділянка ), яка
знаходиться за адресою : АДРЕСА_1.

Визнати недійсним державний акт серії
ЯЗ № 033373 на право власності на земельну
ділянку, виданий 25 березня 2008 року
ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,1682
га, кадастровий номер - :01:000:0451,
цільове призначення земельної ділянки
- для будівництва і обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд, розташована за адресою :
АДРЕСА_1, зареєстрований в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 42.

Визнати недійсним державний акт серії
ЯГ № 897547 на право власності на земельну
ділянку, виданий 25 березня 2008 року
ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,0792
га, кадастровий номер - :01:000:0451,
цільове призначення земельної ділянки
- для будівництва і обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд, розташована за адресою :
АДРЕСА_1, зареєстрований в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 42.

Визнати недійсним договір дарування
земельної ділянки, площею 0,1682 га, яка
розташована за адресою : АДРЕСА_1,
укладений 02.03.2012 року між ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, посвідчений приватним
нотаріусом Чернігівського міського
нотаріального округу ОСОБА_7,
зареєстрований у реєстрі за № 369.

Стягнути з Макишинської сільської ради
Городнянського району Чернігівської
області 81 грн. 20 коп. судового збору для
зарахування на рахунок № 0101 УК у
Городнянському районі/м.Городня/22030001,
код одержувача 37715958, ГУДКУ м. Чернігів,
МФО 853592.

Стягнути з ОСОБА_4 81 грн. 20 коп. судового
збору для зарахування на рахунок №
0101 УК у Городнянському
районі/м.Городня/22030001, код одержувача
37715958, ГУДКУ м. Чернігів, МФО 853592

Стягнути з ОСОБА_5 81 грн. 20 коп. судового
збору для зарахування на рахунок №
0101 УК у Городнянському
районі/м.Городня/22030001, код одержувача
37715958, ГУДКУ м. Чернігів, МФО 853592

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Чернігівської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10-ти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя :
О.Д.Березовський