Справа № 409/6214/12
Провадження № 2/209/308/14
РІШЕННЯ

іменем України

"10" липня 2014 р. Дніпровський
районний суд м. Дніпродзержинська

Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді Ковальової А.Б.

при секретарі Золотих Л.М.

за участю представника позивача
ОСОБА_1 - ОСОБА_2

представника відповідача
сільськогосподарського
багатофункціонального кооперативу
«Радянський» ОСОБА_3

третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпродзержинську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до
сільськогосподарського
багатофункціонального кооперативу
«Радянський», треті особи ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ПРАТ СК «Провідна» про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Представник відповідача в
судовому засіданні позов не визнав.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
сільськогосподарського
багатофункціонального кооперативу
«Радянський», в якому просить суд
стягнути з відповідача на її користь
заподіяну їй матеріальну шкоду в сумі
49782,73 грн., моральну шкоду в сумі 50000
грн., та судові витрати у справі. В
обґрунтування позову посилається на
те, що вона є власником автомобілю
Опель Сінтра, реєстраційний номер
НОМЕР_1, 1998 року випуску, яким керував її
син ОСОБА_4 і використовував його для
роботи. 13 серпня 2011 року, о 07 год. 45 хв.
вона стала учасником
дорожньо-транспортної пригоди, яка
трапилася з вини ОСОБА_5, яким керував
автомобілем, належним відповідачу, на
Єлизаветівському шосе в районі
електричної опори №6, м.
Дніпродзержинська. Водій ОСОБА_5,
керуючи автомобілем «ВАЗ» 21214,
реєстраційний номер НОМЕР_2, при
повороті наліво не надав переважного
права руху автомобілю «Опель Сінтра»,
керуванням її сина ОСОБА_4, який рухався
у зустрічному напрямку, та зіткнувся з
автомобілем, внаслідок чого автомобілі
отримали механічні ушкодження.
Постановою Дніпровського районного
суду м. Дніпродзержинська від 25 серпня
2011 року ОСОБА_5 був визнаний винний у
порушенні правил дорожнього руху
України, внаслідок якого відбулася
дорожньо-транспортна пригода, і на
нього було накладене адміністративне
стягнення. Під час зіткнення
автомобіля «ВАЗ» 21214 з автомобілем
«Опель Сінтра», її автомобілю була
завдана шкода. Крім того під час
дорожньо-транспортної пригоди їй були
завдані легкі тілесні ушкодження, її
сину були завдані тілесні ушкодження
середнього ступеню важкості, а онуку
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який також
знаходився в автомобілі під час аварії,
була завдана тяжка психологічна
травма, і на протязі чотирьох місяців
дитина проходила курс реабілітації у
психолога та в майбутньому буде
потребувати такої допомоги. Нею,
позивачем, за власні кошти виконаний
ремонт автомобіля «Опель Сінтра».
Вважає, що вона має право вимагати
від відповідача, як власника джерела
підвищеної небезпеки, відшкодування
їй завданих матеріальних збитків на
загальну суму 70354 грн., з них: 57011 грн. -
витрати на запасні частини; 4010 грн. -
витрати на виконання робіт та
використанні матеріали; 9333 грн. -
загальна вартість робіт. Згідно листа
ПрАТ СК «Провідна» від 23 листопада 2011
року їй була здійснена страхова
виплата за договором страхування №
АА/1357474/1716/11 від 05 січня 2011 року в сумі
20571,27 грн., а отже сума матеріальної
шкоди, яка повинна бути стягнута з
відповідача складає 49782,73 грн. В
добровільному порядку відповідач та
ОСОБА_5 завдану матеріальну шкоду не
відшкодували. також зазначає, що
відремонтувати автомобіль самостійно
вона не має можливості і тому до
теперішнього часу автомобіль
експлуатується в «неналежному» стані.
Крім цього, її син протягом
відновлювального ремонту автомобіля
не міг використовувати його за
призначенням для поїздок на роботу з
м. Дніпропетровська до м.
Дніпродзержинська, вона, позивач,
також не могла нормально працювати,
постійно думала про те, як бути з
ушкодженим автомобілем, як їй
відновити свою «мобільність», та
«мобільність» її сина. Вона та члени її
сім'ї постійно перебували в стані
напруги, що негативно впливало на
роботі на відносинах з близькими. У
серпні 2011 року її син зі своєю родиною
планував поїхати автомобілем та
оздоровити дітей, для чого завчасно
забронював місця у приватному
пансіонаті «Ендрю» та вніс попередню
оплату за місця. Але у зв'язку із ДТП
він вимушений був понести додаткові
витрати на поїздку, щоб діти могли
оздоровитися до початку шкільних
занять. Це переживання також важко
відобразилися на її психологічному
стані та на психологічній обстановці у
її родині. Тому вважає, що вона має
право на відшкодування збоку
відповідача моральної шкоди в розмірі
50 000, 00 грн.

До початку розгляду справи по суті
представник відповідача - адвокат
ОСОБА_3 надав суду письмові
заперечення, в яких зазначив, що позов
по суті та за обставинами справи не
визнає, оскільки позовні вимоги
надумані, пред'явлені через півтора
року з моменту ДТП, не обґрунтовані та
суперечать наявним доказам, які мають
юридичну силу, а докази фактичного
заподіяння як матеріального збитку,
так моральної шкоди в справі відсутні,
а отже не підлягають задоволенню. У
своєму позові позивач посилається на
те, що належним їй автомобілем Опель
Сінтра 1998 року випуску, державний
номерний знак НОМЕР_1, керує її син
ОСОБА_4. Посилання позивача на те, що
факт заподіяння їй тілесних ушкоджень
підтверджується висновком фахівця,
який її оглянув лише 15 серпня 2011 року і
прийшов до висновку про наявність у неї
легких тілесних ушкоджень, не може
служити доказом, так як даний документ
не є висновком експерта, суперечить
постанові Дніпровського районного
суду м. Дніпродзержинська від 25 серпня
2011 року, яка вступила в законну силу і
позивачем не оскаржувалася, суперечить
матеріалам адміністративної справи в
якій зазначено про відсутність
постраждалих. Після скоєння ДТП на
місце зіткнення транспортних засобів
виїжджали працівники ДАІ, був
проведений огляд місця події і
транспортних засобів, складені
протоколи, в яких є підписи осіб, що
брали участь в ДТП. Таким чином ОСОБА_1
була згодна з ушкодженнями автомобіля,
що були зазначені в протоколі огляду.
Вона не робила оцінку та огляд свого
автомобіля за участі відповідача, її
ствердження щодо вартості
відновлювального ремонту автомобіля
в розмірі 70354 грн. не підтверджується
належними доказами, а тому в цій
частині їй належить відмовити в
задоволенні позову. Крім цього, розмір
завданого їй матеріального збитку
був визначений у страховою компанією і
виплачений позивачу. А отже позовні
вимоги ОСОБА_1 не підлягають
задоволенню в повному обсязі, так як
нею не надано і доказів на спричинення
їй моральної шкоди.

Представник третьої особи ПрАТ
«Провідна» в судове засідання не
з'явився, надав суду заяву з
клопотанням про розгляду справи за
його відсутності та письмові
пояснення, зазначивши, що між
Сільськогосподарським
багатофункціональним кооперативом
«Радянський» та ПрАТ «СК «ПРОВІДНА»
був укладений поліс обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АА/1357474, згідно
якого забезпеченим транспортним
засобом є автомобіль «ВАЗ 21214,
державний номер НОМЕР_2. 15 серпня 2011
року до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» із заявою
про виплату страхового відшкодування
через пошкодження автомобіля «Ореl
Sіпtга», державний номер НОМЕР_1, який
належить його матері ОСОБА_1 і яким він
керував, звернувся ОСОБА_4, оскільки
винний у скоєнні ДТП був визнаний
ОСОБА_5, який керував забезпеченим
транспортним засобом. В заяві ОСОБА_4
зазначив, що бажає отримати страхове
відшкодування по калькуляції,
складеній незалежним експертом.
Враховуючи те, що ПрАТ «СК «ПРОВІДНА»
діє на умовах, визначених Законом «Про
ОСЦПВВНТЗ», обов'язок щодо прийняття
рішення стосовно виплати страхового
відшкодування виникає у ПрАТ «СК
«ПРОВІДНА» лише після наданих йому
визначених у ст. 35 Закону документів
про ДТП. З метою визначення розміру
матеріального збитку, ПрАТ «СК
«ПРОВІДНА» було замовлено проведення
автотоварознавчого дослідження у
незалежної організації ТОВ «АРТ-Л»,
оцінювач ОСОБА_7 Відповідно до Звіту
№170811/02, вартість матеріального збитку,
завданого власнику автомобіля «Ореl
Sіпtга», державний номер НОМЕР_1, склала
24 019,37 грн. Коефіцієнт фізичного зносу
0,70. Вартість відновлювального ремонту
автомобіля «Ореl Sіпtга», державний
номер НОМЕР_1 складає 44 070,19 грн., без
врахування НДС. Враховуючи те, що
відшкодування перераховувалось
позивачу готівкою, а не направлялось на
відновлення пошкодженого автомобіля,
та позивачем не надано було
документів, що підтверджують
проведення відновлювального ремонту
на СТО - платника ПДВ, тому сума
непідтвердженого податку на додану
вартість при розрахунку страхового
відшкодування вираховується,
відповідно до роз'яснень Податкової
адміністрації України, про що свідчить
також і судова практика. 30 листопада 2011
року ОСОБА_1 було перераховано
страхове відшкодування у розмірі 20571,27
грн., і факт виплати страхового
відшкодування підтверджується самим
позивачем, тому відповідно до ч. 1 ст. 61
ЦПК України не потребує доказування.
Сума страхового відшкодування,
розраховувалась наступним чином: 24 019,37
грн.(матеріальний збиток) - 2 948,10 (ПДВ на
запчастини) - 500 грн. (франшиза). Таким
чином ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» виконало
свої зобов'язання за договором
страхування належним чином та в
повному обсязі з дотриманням всіх
вимог чинного законодавства.

Представник позивача СК «Радянський»
в судове засідання не з'явився, до
судового розгляду від голови СК
«Радянський» надійшло клопотання про
розгляд справи за відсутності їх
представника, представництво їх
інтересів доручає вести адвокату
ОСОБА_3

Суд вважає за можливе розглянути
справи за відсутності представника
відповідача ОСОБА_8, представника ПрАТ
«Провідна» згідно вимог ч. 2 ст.158 ЦПК
України, відповідно до якої особа, яка
бере участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому
засіданні позовні вимоги по суті та за
обставинами справи підтримала в
повному обсязі, просить його
задовольнити та пояснила суду, що
запасні частини для автомобіля
позивач придбавала нові, тому їх
вартість вище ніж та, що підрахував
страховик, ДТП сталося у вихідний день
і тому за медичною допомогою позивач
звернулася пізніше..

Представник відповідача ОСОБА_3 в
судовому засіданні позов по суті та за
обставинами справи не визнав, просить
відмовити в його задоволенні в повному
обсязі, пояснив суду, що в постанові
суду, яким встановлений факт вини
ОСОБА_5, який керував належним
відповідачу автомобілем, відсутності
відомості про завдання будь-яким
особам тілесних ушкоджень внаслідок
ДТП, взагалі ніякими доказами не
підтверджується перебування в
автомобілі позивача дитини, та факт
завдання тілесних ушкоджень як
позивачу, так і її сину. Не зрозуміло,
чому позивач, у випадку отримання
тілесних ушкоджень, не повідомила про
це страхову компанію, куди звернулася
за отриманням страхового
відшкодування. Він не заперечує, що
відповідач міг би сплатити позивачу
розмір франшизи, різницю між
визначеною страховою компанією шкодою
та виплаченим страховою компанією
страховим відшкодуванням та витрати
на транспортировку автомобіля з
місця пригоди, але нічого цього
позивач не просить.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому
засіданні позовні вимоги ОСОБА_1
підтримав в повному обсязі та просить
їх задовольнити, пояснив суду, що він
керував автомобілем. що належить
позивачу, 13 серпня 20111 року, коли
сталося ДТП, і автомобіль був
пошкоджений, в салоні перебувала
позивач та його син ОСОБА_6. Вони
погодилися із сумою страхового
відшкодування, так як експерт
повідомив, що не може оцінювати шкоду
більше 50000 грн., шкода була
розрахована, зважаючи на знос
автомобіля, покупали на автомобіль
нові деталі, автомобіль жмеринського
виробництва, рідкий, він на час ДТП
був у гарному стані. Він не
оскаржував постанову суду, не писав до
ДАІ заяву, що під час ДТП мати
отримала тілесні ушкодження, так як
вони погрожували викликати швидку
допомогу. На момент ДТП наявних
тілесних ушкоджень у матері не було,
вона перебувала в шоковому стані. ДАІ
викликав він особисто .

Третя особа ОСОБА_5 в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав та
вважає, що позовні вимоги не підлягають
задоволенню, пояснив суду, що він
керував автомобілем, що належить
відповідачу в момент ДТП, перебував з
відповідачем у трудових відносинах.
Автомобіль відповідача був
застрахований, і ОСОБА_4 все виплатила
страхова компанія, а він ремонтував
автомобіль відповідача за власні
кошти. Після ДТП ОСОБА_4 вимагав в
нього 20000 доларів, а автомобілі ОСОБА_4
бачив жінку, дитини не бачив. Швидку
допомогу не викликали, позивач з
машини після ДТП не виходила, для
повторного огляду автомобіля
позивача його не викликали.

Судом досліджені письмові докази по
справі шляхом їх оголошення в судовому
засіданні:

- копія паспорту позивача ( а.с. 12),
якою підтверджується її особа
громадянина України;

- свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу ( а.с. 12а), яким
підтверджується належність автомобіля
«Ореl Sіпtга», державний номер НОМЕР_1,
позивачу ОСОБА_1;

- акт виконаних робіт № 11 від 02
листопада 2011 року (а.с.13), яким
складення калькуляції ЧП «ОСОБА_11» на
виконані роботи з ремонту автомобіля
«Ореl Sіпtга», державний номер НОМЕР_1 на
замовлення ОСОБА_4;

- довідка інспектора ДАІ (а.с.14),
якою підтверджується перелік
механічних ушкоджень, отриманих
автомобілем «Ореl Sіпtга», державний
номер НОМЕР_1, внаслідок ДТВ, що сталася
13 серпня 2011 року;

- постанова Дніпровського
районного суду м. Дніпродзержинська
від 25 серпня 2011 року ( а.с. 15), якою
підтверджується факт притягнення
ОСОБА_5 до адміністративної
відповідальності за ст. 124 КУпАП,
внаслідок чого 13 серпня 2011 року
сталося ДТП за участю автомобілів,
належних позивачу та відповідачу;

- лист ПрАТ від 23 листопада 2011
року № 17-05/15522 (а.с.16), яким
підтверджується факт виплати позивачу
страхового відшкодування в сумі 20571,27
грн.;

дата страхової виплати по події від
13.08.2011 року;

- акт судово-медичного обстеження
№ 789 від 15. серпня 2011 року (а.с.18), яким
підтверджується факт виявлення у
позивача 15 серпня 2011 року пошкоджень у
вигляді крововиливу в області кінчику
язика, нижньої щелепи, синців в області
грудини та передній поверхні колінних
суглобів, що відносяться до легких
тілесних ушкоджень, що завдані
позивачу внаслідок дії твердого
предмета, можливо у термін, що вказаний
в медичних документах;

- копія документу із Інтернету (а с.
19, 20) на бронювання місць у приватному
пансіонаті «Ендою» з 21 серпня 2011 року
по 30 серпня 2011 року;

(а.с.19,20);

- фотокартки автомобіля «Ореl
Sіпtга», державний номер НОМЕР_1 (а.с.39-41),
які підтверджують факт отримання
автомобілем механічних ушкоджень;

- поліс обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АА /1357474/ (а.с.84), яким
підтверджується, що страхувальником є
СБК «Радянський», забезпеченим
транспортним засобом згідно вказаного
полісу є автомобіль «ВАЗ 21214» д/н
НОМЕР_2;

- заява про виплату страхового
відшкодування № 1701/39/1705 (а.с.85), якою
підтверджується факт звернення ОСОБА_4
до ПрАТ «СК «Провідна»;

- звіт про проведення оцінки
вартості шкоди, спричиненої власнику
автомобіля «Ореl Sіпtга», державний
номер НОМЕР_1 (а.с.86-107), згідно якого
вартість матеріальної шкоди,
спричиненої власнику автомобіля «Ореl
Sіпtга», державний номер НОМЕР_1 складає
24019,37 грн.

- матеріали адміністративної
справи про притягнення ОСОБА_5 до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КУпАП.

Вислухав представників сторін,
представника ПрАТ «СК «УНІКА»,
вивчивши письмові докази та матеріали
справи, з'ясувавши обставини справи та
дослідивши їх доказами, суд вважає, що
позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні судом встановлені
наступні обставини та відповідні до
них правовідносини.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1
на праві власності належать
автомобіль марки «Ореl Sіпtга»,
державний номер НОМЕР_1. Відповідачу -
сільськогосподарському
багатофункціональному кооперативу
«Радянський» на праві власності
належить автомобіль «ВАЗ 21214, державний
номер НОМЕР_2.

13 серпня 2011 року, о 07 год. 45 хв., водій
ОСОБА_5, який керував належним
відповідачу автомобілем «ВАЗ» 21214,
реєстраційний номер НОМЕР_2, на
Єлизаветівському шосе в районі
електричної опори №6, м.
Дніпродзержинська при повороті наліво
не надав переважного права руху
автомобілю «Опель Сінтра», під
керуванням ОСОБА_4, який рухався у
зустрічному напрямку, і скоїв
зіткнення з автомобілем «Ореl Sіпtга»,
державний номер НОМЕР_1., внаслідок чого
автомобілі отримали механічні
ушкодження, постраждалих немає.

Факт порушення ОСОБА_5 Правил
дорожнього руху України, внаслідок
чого ним було допущено зіткнення
вищевказаних автомобілів, та завдання
автомобілю позивача механічних
ушкоджень, підтверджується постановою
Дніпровського районного суду м.
Дніпродзержинська від 25 серпня 2011 року
( а.с. 15), якою ОСОБА_5 визнаний винним у
скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП, і на нього накладене
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу на користь держави в сумі 340 грн.

Тому суд вважає, що ОСОБА_5 , який
керував належним відповідачу
автомобілем дійсно винний у скоєнні
ДТП, і його вина встановлена
Дніпровським районним судом м.
Дніпродзержинська при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення.

Судом також встановлено, що
цивільно-правова відповідальність
водія автомобіля «ВАЗ» 21214,
реєстраційний номер НОМЕР_2, була
застрахована в ПрАТ «Страхова компанія
«УНІКА» на підставі полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АА /1357474/ (а.с.84).

Згідно звіту №170811/02, вартість
матеріального збитку, завданого
власнику автомобіля «Ореl Sіпtга»,
державний номер НОМЕР_1, склала 24019,37
грн., з урахуванням коефіцієнту
фізичного зносу 0,70, вартість
відновлювального ремонту автомобіля
«Ореl Sіпtга», державний номер НОМЕР_1
склала 44 070,19 грн., без НДС.

Враховуючи те, що відшкодування
перераховувалось позивачу готівкою, а
не направлялось на відновлення
пошкодженого автомобіля, та позивачем
не було надано документів, що
підтверджують проведення
відновлювального ремонту на СТО -
платника ПДВ, тому сума
непідтвердженого податку на додану
вартість при розрахунку страхового
відшкодування вираховувалася
відповідно до роз'яснень Податкової
адміністрації України. 30 листопада 2011
року ОСОБА_1 було перераховано
страхове відшкодування у розмірі 20 571,27
грн.

Сума страхового відшкодування,
розраховувалась наступним чином: 24019,37
грн.(матеріальний збиток) - 2 948,10 (ПДВ на
запчастини) - 500 грн. (франшиза). Таким
чином ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» виконало
свої зобов'язання за договором
страхування належним чином та в
повному обсязі з дотриманням всіх
вимог чинного законодавства.

Також судом встановлено, що факт
завдання позивачу легких тілесних
ушкоджень під час ДТП не був
встановлений ні працівниками ДАІ, ні
постановою Дніпровського районного
суду м. Дніпродзержинська від 25
серпня 2011 року, в якій було зазначено,
що постраждалих немає. Не зверталася
позивач з приводу отримання нею
тілесних ушкоджень 13 серпня 2011 року і
до страхової компанії, а тому суд не
може прийняти до уваги як доказ
завдання позивачу тілесних ушкоджень
внаслідок ДТП акт судово-медичного
обстеження позивача 15 серпня 2011 року №
789, складеного 15 серпня 2011 року (а.с.18),
оскільки він не підтверджується
ніякими іншими доказами, дослідженими
судом під час розгляду справи.

Не знайшов підтвердження і факт
перебування в автомобілі позивача під
час ДТП і неповнолітньої дитини,
оскільки цей факт не встановлений
жодними доказами, наданими позивачем.

А тому суд вважає, що відсутні
підстави для задоволення вимог
позивача про стягнення моральної
шкоди в сумі 50000 грн. в повному обсязі, й
така шкода підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача з
урахуванням вимог розумності та
справедливості з урахуванням наданих
доказів на підтвердження спричинення
такої шкоди..

Що стосується вимог позивача про
відшкодування завданої їй
матеріальної шкоди внаслідок
пошкодження її автомобіля, то в цій
частині суд вважає, що позов
задоволенню не підлягає, оскільки
вимоги позивача базуються лише на акті
виконаних робіт № 11 від 02 листопада 2011
року (а.с.13), яким підтверджується
складення калькуляції ЧП «ОСОБА_11» на
виконані роботи з ремонту автомобіля
«Ореl Sіпtга», державний номер НОМЕР_1 на
замовлення ОСОБА_4 Крім цього, судом
встановлено, що належний позивачу
автомобіль 1988 року випуску, має
коефіцієнт зносу 0,70, а при проведенні
його відновлювального ремонту, як
зазначили в судовому засіданні позивач
та ОСОБА_4, який використовує цей
автомобіль, ними, начебто, придбалися
нові деталі для автомобіля, що не може
бути включено до розрахунку вартості
відновлювального ремонту
транспортного засобу, 1988 року випуску.
Крім цього, ніяких інших доказів
(фінансових документів, накладних,
чеків), на підтвердження придбання
пошкоджених вузлів і агрегатів, ОСОБА_1
суду не представлено, а тому її позовні
вимоги в цій частині задоволенню не
підлягають.

Також суд враховує, що позивач та її
син ОСОБА_4. були згодні з ушкодженнями
автомобіля, що були зазначені в
протоколі огляду автомобіля та з
розрахованою сумою матеріальної
шкоди.

Суд вважає встановленим наявність
фактів, якими обґрунтовуються часткове
задоволення вимог позивача в частині
стягнення моральної шкоди та відмова в
пощо він в частини стягнення
матеріальної шкоди з таких мотивів.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» N 1961-IV від 01 липня 1994 року у
разі настання страхового випадку
страховик у межах страхових сум,
зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 9 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» розмір страхової суми за
шкоду, заподіяну майну потерпілих,
становить 50000 гривень на одного
потерпілого.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» в зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого в
порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст. 35 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» для отримання страхового
відшкодування потерпілий чи інша
особа, яка має право на отримання
відшкодування, протягом 30 днів з дня
подання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду подає
страховику (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву
про страхове відшкодування

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу
України особа, якій завдано збитків в
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування
Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала
у зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа
зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права
(реальні збитки); 2) доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода). Збитки
відшкодовуються у повному обсязі, якщо
договором або законом не передбачене
відшкодування у меншому або більшому
розмірі.

Відповідно до ст. 990 Цивільного кодексу
України страховик здійснює страхову
виплату відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника або
іншої особи, визначеної договором, і
страхового акту (аварійного
сертифіката).

Відповідно до ст. 1187 Цивільного
кодексу України джерелом підвищеної
безпеки є діяльність, яка пов'язана з
використанням, зберіганням або
утримання транспортних засобів, яка
створює підвищену небезпеку для особи,
яка цю діяльність здійснює, та інших
осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого
створює підвищену небезпеку.

Згідно постанови Пленуму Верховного
Суду України № 6 від 27.03.1992 р. «Про
практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди» під володільцем джерела
підвищеної небезпеки розуміється
юридична особа або громадянин, що
здійснюють експлуатацію джерела
підвищеної безпеки в силу права
власності, повного господарського
володіння, оперативного управління або
з інших підстав (договору оренди,
довіреності тощо).

Відповідно до п.1 ст. 1172 Цивільного
кодексу України юридична або фізична
особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім
працівником під час виконання ним
своїх трудових (службових) обов'язків.

Суд вважає, що позивачу діями
відповідача дійсно було завдано
моральної шкоди, так як внаслідок ДТП
позивач зазнала нервового стресу,
пережила душевні страждання, не могла
використовувати належний їй
автомобіль для потреб своєї родини.
Тому на підставі того, що відповідач,
який є власником джерела підвищеної
небезпеки, і його працівник ОСОБА_5 був
визнаний у завданні позивачу
матеріальної шкоди внаслідок ДТП, він
повинний відшкодувати позивачу
моральну шкоду, так як згідно ст.1167
моральна шкода, спричинена особі
відшкодовується особою при наявності
її вини.

Визначення моральної шкоди
визначається у ст. 23 ЦК України й у
Постанові Пленуму Верховного Суду
України № 4 від 31 березня 1995 року "Про
судову практику по справах про
відшкодування морального
(немайнового) шкоди". Так, під моральною
шкодою варто розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних або фізичних страждань або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній або юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
осіб.

Оскільки відшкодування моральної
шкоди є компенсацією за втрати
немайнового характеру, він підлягає
відшкодуванню одноразово.

При визначенні розміру й форми
відшкодування моральної шкоди суд
ураховує такі фактори, як глибину
психологічного дискомфорту, значні
порушення душевної рівноваги,
тривалість страждань, які отримав
позивач, позбавлення можливості
користуватися певний час автомобілем,
стрес, який він отримав внаслідок
пошкодження автомобіля, надані
докази на підтвердження завданої
моральної шкоди, а також ураховує
вимоги розумності й справедливості, і
вважає, що з відповідача на користь
позивача належить стягнути моральну
шкоду в сумі 1000 грн.

Суд також вважає, що з відповідача на
користь позивача належить стягнути
частину сплаченого судового збору за
вимогами про стягнення моральної
шкоди в розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст. ст. 23, 1166, 1167, 1168, 1172, 1187 ЦК
України, ст. ст. 8, 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212-218 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до
сільськогосподарського
багатофункціонального кооперативу
"Радянський", треті особи ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ПРАТ СК "Провідна" про стягнення
матеріальної та моральної шкоди -
задовольнити частково.

Стягнути з сільськогосподарського
багатофункціонального кооперативу
"Радянський" моральну шкоду, спричинену
позивачеві ОСОБА_1 внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, в сумі
1000 грн.

Стягнути з сільськогосподарського
багатофункціонального кооперативу
"Радянський на користь ОСОБА_1 частину
сплаченого нею судового збору в сумі 243
грн. 60 коп.

В іншій частині в позові ОСОБА_1 до
сільськогосподарського
багатофункціонального кооперативу
"Радянський", треті особи ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ПРАТ СК "Провідна" про стягнення
матеріальної та моральної шкоди -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом
подачі апеляційної скарги до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через суд першої інстанції
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Ковальова А.Б.