Жмеринський міськрайонний суд
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
17.12.2013 року позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики і
вказав, що 04.02.2013 року між ним та
відповідачем ОСОБА_2 був укладений
договір позики в усній формі, що
підтверджується розпискою
відповідача, згідно умов якого ОСОБА_1
передав ОСОБА_2 в якості позики грошові
кошти в сумі 15 170,00 грн., а остання
отримала вказану суму та зобов'язалась
повернути грошові кошти до 30.07.2013 року.
30.07.2013 року відповідач звернулася до
позивача з проханням продовжити на
один місяць договір позики, пояснюючи
своє прохання тим, що вона не встигає
знайти потрібну грошову суму для
повернення боргу. Позивач ОСОБА_1
погодився та 01.08.2013 року було
продовжено термін дії позики до 31.08.2013
року, про що зробили відмітку в
розписці. Проте у визначений розпискою
строк відповідач не виконала взяті на
себе зобов'язання - грошові кошти не
повернула. На неодноразові вимоги
позивача повернути борг не реагувала, й
станом на теперішній час борг
відповідачем не повернутий.
В зв'язку з цим позивач просить суд
стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його
користь борг в сумі 15 170,00 грн., а також
сплачений ним судовий збір у сумі 229,40
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явився, але надав суду письмову заяву
проте, що позов підтримує у повному
обсязі, просить розглянути справу без
його участі, а також не заперечує щодо
винесення заочного рішення. Разом з
заявою позивач надав оригінал
Відповідач ОСОБА_2 була належним чином
повідомлена про час і місце судового
розгляду шляхом направлення
рекомендованого поштового
відправлення, однак до суду не
з'явилась, причини неявки не
повідомила, а згідно ч.1 ст.224 ЦПК
України у разі неявки в судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений і від якого не
надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності або якщо повідомлені
ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

В зв'язку з неявкою в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі
фіксування судового процесу, у
відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України,
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши сторони, надавши оцінку
доказам по справі, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики). Договір позики є
укладеним з моменту передання грошей.

Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві грошові кошти у такій
самій сумі, що були передані йому
позикодавцем у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

В судовому засіданні встановлено, що
згідно договору позики, укладеного між
сторонами 04.02.2013 року ОСОБА_2 отримала
від ОСОБА_1 позику в сумі 15 170,00 гривень,
що підтверджується розпискою
відповідача ОСОБА_2 (а.с.26), згідно якого
відповідач зобов'язувалась повернути
позичені грошові кошти в строк до 30.07.2013
року, однак 01.08.2013 року на прохання
відповідача ОСОБА_2 було продовжено
термін дії позики до 31.08.2013 року. Станом
на теперішній час борг відповідачем не
повернутий.

Таким чином позикодавець - ОСОБА_1 свої
зобов'язання за договором позики
виконав в повному обсязі. Позичальник -
ОСОБА_2 всупереч умов договору позики
(розписки) своїх зобов'язань не
виконала у визначений строк грошові
кошти позикодавцеві не повернула чим
порушила узяті на себе договірні
зобов'язання.

Оцінивши наявні у матеріалах справи
докази у їх сукупності, об'єктивно
встановивши обставини справи суд
приходить до висновку про те, що позов
підлягає задоволенню, так як право
позивача порушено, неналежним
виконанням відповідачем взятих на себе
зобов'язань, тому підлягає захисту,
шляхом стягнення з відповідача на
користь позивача суму боргу в розмірі 15
170,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України -
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Позивач
сплатив судовий збій в розмірі 229,40
(а.с.1) грн., а тому дана сума судового
збору має бути відшкодована
відповідачем на користь позивача.

Керуючись ст..ст.5, 8, 10, 60, 88, 197, 209, 210, 212,
213, 214, 224-226, 228 ЦПК України, ст.ст.1046, 1047,
1049 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Суддя: В.П. Камінський