Сквирський районний суд Київської
Справа № 376/267/14-ц
Провадження № 2/376/137/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2014 р. Сквирський
районний суд Київської області

в складі: головуючого судді - Машкіна В.
В.,

за участі секретаря - Щур Л.А.,

розглянувши у відкритому попередньому
судовому засіданні в м. Сквира справу
за позовом ОСОБА_1 до Приватного
підприємства «Агро-Олімп 2006» про
визнання права власності на нерухоме
майно за набувальною давністю,

встановив:

Позивач звернулася до суду з
даною позовною заявою.

У судове засідання не з'явилася,
про час та місце розгляду справи
повідомлена належним чином, проте
надала до суду заяву, у якій вказала, що
заявлені позовні вимоги підтримує у
повному обсязі, просить справу
розглядати без її участі та без
фіксування судового процесу
технічними засобами.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
проте надав до суду заяву, у якій
вказав, що заявлені позовні вимоги
визнає у повному обсязі, просить справу
розглядати без його участі та без
фіксування судового процесу
технічними засобами.

Суд вважає, що рішення в справі
можливо постановити при проведенні
попереднього судового засідання.
Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при
визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому ст.174
цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову, суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що з 1996 року
ОСОБА_1 відкрито поселилася у
гуртожиток по АДРЕСА_1, що належав
радгоспу «Сквирський», в якому
зареєстрована та проживає до цього
часу.

Ордер на вселення позивачу не
видавався, відповідне рішення
адміністрації і профспілкового
комітету по вселенню в гуртожиток не
приймалося.

Понад 10 років позивач відкрито,
безперервно користується та володіє
кімнатами у гуртожитку.

З 2006 року у гуртожитку була прописана
та проживала разом з позивачкою її мати
ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

За час проживання у гуртожитку кімнати,
якими користувалася ОСОБА_1, стали
окремою квартирою. Позивачка відкрито
володіє такими приміщеннями: житловою
кімнатою площею 10.9 кв.м (на плані під
№5); кухнею площею 10.5 кв.м (на плані під
№6); коридором площею 6.0 кв.м (на плані
під №4).

У 2006-2008 роках за власні кошти позивачка
здійснила капітальний ремонт житла, що
підтверджується чеками, накладними,
квитанціями.

На даний час житловий будинок
перебуває на балансі Приватного
підприємства «Агро-Олімп 2006».

Відповідно до ст.344 ч.1,4 ЦК України,
що особа, яка добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років, набуває право
власності на це майно (набувальна
давність).

Право власності за набувальною
давністю на нерухоме майно набувається
за рішенням суду.

Таким чином, позов підлягає
задоволенню в повному обсязі, оскільки
позивач добросовісно, безперервно
проживає, відкрито володіє житловим
приміщенням.

Вказані обставини встановлені
матеріалами справи.

Позивач бере всі витрати на себе.

Керуючись ст.ст.328,344 ЦК України,

ст.ст.10,130,174,208,209,212-215,218 ЦПК України,суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
за набувальною давністю на квартиру
АДРЕСА_1, загальною площею 27.4 кв.м., а
саме на: житлову кімнату площею 10.9 кв.м,
позначену на поетажному плані №5; кухню
площею 10.5 кв.м, позначену на поетажному
плані №6; коридор площею 6.0 кв.м,
позначений на поетажному плані №4.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Київської області через Сквирський
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя В. В. Машкіна