АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6484/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Л.Г. Якименко Доповідач - Романюк
М.М. Категорія 27
У Х В А Л А

20 серпня 2013 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого
Романюк М.М.,

суддів
Болтунової Л.М., Петренко І.О.

при секретарі
Яловій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційного
Банку "ПриватБанк" на ухвалу
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м.Дніпропетровська від 27 травня 2014
року про закриття провадження у справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
"Приватбанк" до ОСОБА_3, про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського
районного суду м.Дніпропетровська від
27 травня 2014 року провадження у справі
за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до
ОСОБА_3, про стягнення заборгованості
за кредитним договором - закрито на
підставі п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України.

В апеляційній скарзі позивач ставить
питання про скасування зазначеної
ухвали, як винесеної з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
та направлення справи до суду першої
інстанції для продовження розгляду,
також просить суд апеляційної
інстанції вирішити питання, щодо
стягнення з відповідача судових
витрат.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів, дійшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України
підставами для скасування ухвали суду,
що перешкоджає подальшому провадженню
у справі, і направлення справи для
продовження розгляду до суду першої
інстанції є порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про
закриття провадження у праві, суд
першої інстанції посилався на те, що
судовим наказом від 15 грудня 2008 року
виданим Амур-Нижньодніпровським
районним судом м.Дніпропетровська вже
стягнуто з ОСОБА_3 суму заборгованості
за кредитним договором б/н від 25 грудня
2006 року, який набрав законної сили.

Проте з даним висновком суду в повному
обсязі погодитися не можна, з огляду на
наступне.

Згідно до п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України, суд
своєю ухвалою закриває провадження у
справі, якщо набрали законної сили
рішення суду або ухвала суду про
закриття провадження у справі у зв'язку
з відмовою позивача від позову або
укладенням мирової угоди сторін,
ухвалені або постановлені з приводу
спору між тими сторонами, про той самий
предмет і з тих самих підстав.

Виходячи з вказаного вище, закриття
провадження у справі, у цьому випадку,
можливо лише за умови, що рішення, яке
набрало законної сили, є тотожнім до
позову, який розглядається, тобто
збігаються сторони, предмет і підстави
позовів. Нетотожність хоча б одного
елементу не перешкоджає
заінтересованим особам звернутися до
суду з позовом і не дає суду підстав
закривати провадження у справі.

З урахування зазначеного та приймаючи
до уваги, що судовим наказом з
відповідача вже стягнута сума
заборгованості за тілом кредиту у
розмірі 4 911 грн. 33 коп. суд першої
інстанцій дійшов правильного висновку
про закриття провадження по справі в
цій частині.

Однак, як вбачається з матеріалів
справи позивач просить стягнути
заборгованість за кредитним договором
б/н від 25 грудня 2006 року за період з 25
грудня 2006 року по 28 лютого 2014 року в
розмірі 20 691,62 грн., яка складається з:
заборгованості по кредиту, відсоткам,
комісії, штрафів, тоді як за судовим
наказом виданого
Амур-Нижньодніпровським районним
судом м.Дніпропетровська від 15 грудня
2008 року за заявою ЗАТ КБ "ПриватБанк"
про видачу судового було стягнуто лише
заборгованість за тілом кредиту у
розмірі 4 911 грн. 33 коп. та відсотки у
розмірі 1 398 грн. 90 коп.

Таким чином, предметом позову є різна
сума заборгованості за відсотками, яка
утворилася за різний період часу дії
кредитного договору, та штрафні
санкції, а тому у суду не було підстав
для застосування п.2 ч.1 ст.205 ЦПК
України.

За таких обставин, судова колегія
дійшла висновку, що ухвала суду про
закриття провадження у справі підлягає
частковому скасуванню в частині
закриття провадження по справі щодо
стягнення відсотків за користування
кредитом та штрафу з направленням
справи для продовження розгляду до
суду першої інстанції в цій частині.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Так як оскаржувана ухвала не являється
судовим рішенням по суті спору,
підстави для розподілу судових витрат
між сторонами відповідно до ст.88 ЦПК
України, відсутні, а тому, вимога
апелянта, щодо стягнення судових
витрат, не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 293, 312 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк "ПриватБанк" - задовольнити
частково.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського
районного суду м.Дніпропетровська від
27 травня 2014 року в частині закриття
провадження по справі щодо позовних
вимог про стягнення кредиту - залишити
без змін.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського
районного суду м.Дніпропетровська від
27 травня 2014 року в частині позовних
вимог щодо стягнення відсотків за
користування кредитом та штрафу -
скасувати та в цій частині направити
для продовження розгляду до суду
першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в частині закриття провадження по
справі шляхом подачі касаційної скарги
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Судді: