АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-3742/09
Номер провадження 22-ц/786/2515/14
Головуючий у 1-й інстанції Боровик Т.В.
Доповідач Дорош А. І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого: Дорош А.І.

Суддів: Омельченко Л.М., Триголова
В.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

з участю

представника позивача ОСОБА_1

представника заінтересованої особи
Колеснікова В.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
«ПриватБанк»

на рішення Київського районного суду м.
Полтави від 04 серпня 2009 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_4,
ТОВ «Полтавський завод ЗБК» до ТОВ
«Полтава-бетон СМ», третя особа -
Колективне підприємство Полтавське
бюро технічної інвентаризації
«Інвентаризатор», про визнання права
власності на 19/25 частин об'єкту
нерухомості-

В С Т А Н О В И Л А:

27 липня 2009 року ОСОБА_4 звернувся
до суду з позовом до ТОВ «Полтава-бетон
СМ» про визнання права власності на 19/25
частин об'єкту нерухомості,
посилаючись на те, що 03.02.2009 р. між ТОВ
«Полтава-бетон СМ» та ТОВ «Полтавський
завод ЗБК» укладено договір
купівлі-продажу нерухомого майна -
виробничі будівлі за адресою: АДРЕСА_1,
а саме: літера за планом Б-3: 1 приміщення
для підготовки матеріалів площею 115,6
кв.м., 2 приміщення для підготовки
матеріалів площею 46,4 кв.м., 6 склад
хімічних домішок площею 9,8 кв.м., 3
щитова площею 5,1 кв.м.,; літера за планом
А-1: 1 операторська площею 16,6 кв.м., № 1
склади для зберігання інертних
матеріалів; № 2 силос для зберігання
цементу; № 3 силос для зберігання
цементу. Умови договору сторонами були
виконані в повному обсязі. На звернення
ТОВ «Полтавський завод ЗБК» до ТОВ
«Полтава-бетон СМ» щодо нотаріального
посвідчення договору купівлі-продажу
вищезазначеної нерухомості між
сторонами, останній ухиляється від
його вчинення.

Незареєстоване належним чином
право власності на вказані будівлі
впливає на визначення частки ОСОБА_4 та
визначення вартості при здійсненні
відчуження ним належної йому на праві
власності частки у статутному капіталі
товариства.

Просив визнати договір купівлі -
продажу нерухомого майна від 03.02.2009 р.,
укладений між ТОВ «Полтава-бетон СМ» та
ТОВ «Полтавський завод ЗБК» дійсним,
визнати за ТОВ «Полтавський завод ЗБК»
право власності на 19/25 частин
нерухомого майна - виробничі будівлі за
адресою: АДРЕСА_1 та зобов'язати КП ПБТІ
«Інвентаризатор» зареєструвати за ТОВ
«Полтавський завод ЗБК» право
власності на вказане майно.

Рішенням Київського районного
суду м. Полтави від 04 серпня 2009 року
позов задоволено повністю.

Визнано дійсним договір
купівлі-продажу нерухомого майна від
03.02.2009 року, укладеного між ТОВ
«Полтавський завод залізобетонних
конструкцій» та ТОВ «Полтава-бетон СМ».

Визнано за ТОВ «Полтавський завод
залізобетонних конструкцій» право
власності на 19/25 частин нерухомого
майна - виробничі будівлі за адресою:
АДРЕСА_1 а саме: літера за планом Б-3:
приміщення для підготовки матеріалів
площею 115,6 кв.м., 2 приміщення для
підготовки матеріалів площею 46,4 кв.м., 6
склад хімічних домішок площею 9,8 кв.м., 3
щитова площею 5,1 кв.м.; літера за планом
А-1: 1 операторська площею 16,6 кв.м., № 1
склади для зберігання інертних
матеріалів; № 2 силос для зберігання
цементу; № 3 силос для зберігання
цементу.

Зобов'язано Колективне
підприємство Полтавське бюро
технічної інвентаризації
«Інвентаризатор» зареєструвати за ТОВ
«Полтавський завод залізобетонних
конструкцій» право власності на 19/25
частин нерухомого майна - виробничі
будівлі за адресою: АДРЕСА_1 а саме:
літера за планом Б-3: приміщення для
підготовки матеріалів площею 115,6 кв.м., 2
приміщення для підготовки матеріалів
площею 46,4 кв.м., 6 склад хімічних домішок
площею 9,8 кв.м., 3 щитова площею 5,1 кв.м.;
літера за планом А-1: 1 операторська
площею 16,6 кв.м., № 1 склади для
зберігання інертних матеріалів; № 2
силос для зберігання цементу; № 3 силос
для зберігання цементу.

Згідно ч. 1 ст. 292 ЦПК України сторони та
інші особи, які беруть участь у справі,
а також особи, які не брали участі у
справі, якщо суд вирішив питання про їх
права та обов»язки, мають право
оскаржити в апеляційному порядку
рішення суду першої інстанції повністю
або частково.

В апеляційній скарзі
заінтересована особа ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить рішення
місцевого суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким у задоволенні позову
відмовити. Свої доводи обгрунтовує
тим, що судом першої інстанції неповно
з'ясовано обставини, що мають істотне
значення для справи, та невірно
застосовано норми матеріального та
процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

Згідно п. 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення є неправильне застосування
норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено судом першої інстанції,
що ОСОБА_4 є одним із учасників ТОВ
«Полтавський завод ЗБК» (а.с. 16-31).

03.02.2009 р. між ТОВ «Полтава-бетон
СМ» та ТОВ «Полтавський завод ЗБК»
укладено договір купілі-продажу
нерухомого майна - виробничі будівлі за
адресою: м. Полтава. вул. Ковпака, 37-б, а
саме: літера за планом Б-3: приміщення
для підготовки матеріалів площею 115,6
кв.м., 2 приміщення для підготовки
матеріалів площею 46,4 кв.м., 6 склад
хімічних домішок площею 9,8 кв.м., 3
щитова площею 5,1 кв.м.; літера за планом
А-1: 1 операторська площею 16,6 кв.м., № 1
склади для зберігання інертних
матеріалів; № 2 силос для зберігання
цементу; № 3 силос для зберігання
цементу (а.с. 12-13).

Згідно акту приймання - передачі
від 04.02.2009 р. вищезазначене майно
передане у власність ТОВ «Полтавський
завод ЗБК» (а.с. 14).

Задовольняючи позов, місцевий суд
виходив з того, що позивачем надано
достатньо письмових доказів на
підтвердження того, що сторонами
дійсно було досягнуто згоди по всіх
істотних умовах договору
купівлі-продажу житлових приміщень та
фактично відбулося його повне
виконання.

Проте, з таким висновком місцевого суду
погодитися не можна, виходячи з
наступного.

Ухвалюючи судове рішення, місцевий суд
неправильно застосував норми
матеріального права, тому рішення
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення по суті позовних вимог.

Як вбачається із матеріалів справи,
якщо і мається спір, то він між двома
юридичними особами - су»єктами
господарювання, оскільки договір
купівлі-продажу майна від 03.02.2009 р.
укладено між ТОВ «Полтавський завод
ЗБК» та ТОВ «Полтава-бетон СМ» (а.с. 12),
ОСОБА_4 не є стороною цього договору.
Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з
позовом як фізична особа, позов ОСОБА_4
задоволено повністю, хоча за змістом
резолютивної частини це не вбачається.

Предметом договору є нерухоме майно -
виробничі будівлі за адресою м.
Полтава, вул Ковпака, 37-б.

Згідно ст. 657 ЦК України (у редакції, яка
була чинною на час укладення договору
03.02.2009 р.) договір купівлі-продажу
земельної ділянки, єдиного майнового
еомплексу, житлового будинку (квартири)
або іншого нерухомого майна
укладається у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Згідно ч. 3 ст. 640 ЦК України договір,
який підлягає нотаріальному
посвідченню або державній реєстрації,
є укладеним з моменту його
нотаріального посвідчення або
державної реєстрації, а в разі
необхідності і нотаріального
посвідчення, і державної реєстрації - з
моменту державної реєстрації.

Згідно ст.220 ЦК України в разі
недодержання сторонами вимоги про
нотаріальне посвідчення договору
такий договір є нікчемним.

Якщо сторони домовилися щодо усіх
істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і
відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилася
від його нотаріального посвідчення,
суд може визнати такий договір дійсним.
У цьому разі наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагається.

Правила ст.220 ЦК України не поширюються
на правичини, які підлягають
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації, оскільки за
змістом ст. 640 цього Кодексу договір,
який підлягає нотаріальному
посвідченню і державній реєстрації, є
укладеним з моменту його державної
реєстрації.

Місцевий суд, ухвалюючи рішення, не
звернув увагу на зазначені вимоги
закону, не визначився щодо характеру
спірних правовідносин, не врахував, що
договір купівлі-продажу, укладений
03.02.2009 р., відповідно до ст.657 ЦК України
підлягає і нотаріальному посвідченню,
і державній реєстрації, тому не може
бути визнаний дісним на підставі ч. 2
ст.220 ЦК України, а отже немає підстав
для визнання права власності на
нерухоме майно.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
заінтересована особа ПАТ КБ
«ПриватБанк», оскаржуючи рішення суду,
посилається на те, що він є кредитором
відповідача та надав в цій частині
відповідні докази, який у такий спосіб
вивів майнові активи з підприємства, що
призводить до непогашення
кредиторських вимог, порушує його
законні права та інтереси.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
рішення місцевого суду ухвалене з
порушенням вимог матеріального права,
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення по суті позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч.1 п. 2, 309 ч.1 п.
3,4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ
ПриватБанк»» задовольнити.

Рішення Київського районного суду м.
Полтави від 04 серпня 2009 року скасувати
та ухвалити нове рішення по суті
позовних вимог.

У задоволенні позову ОСОБА_4, ТОВ
«Полтавський завод ЗБК» до ТОВ
«Полтава-бетон СМ», третя особа:
Колективне підприємство Полтавське
бюро технічної інвентаризації
«Інвентаризатор», про визнання права
власності на 19/25 частин об'єкту
нерухомості - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили.

С У Д Д І :