У Х В А Л А

04 вересня 2014 року
Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі головуючого судді Батченка О.В.
при секретарі Дудник Г.С. з участю
позивача ОСОБА_1, її представника
ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права
власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до
відповідача, просила про поділ
спільного майна подружжя - квартири
АДРЕСА_1 - шляхом визнання за сторонами
права власності на 1/2 частину спірної
нерухомості за кожним.

В рамках даної справи позивачем також
заявлені клопотання про забезпечення
розгляду справи шляхом накладення
арешту на спірне майно, а також про
призначення по справі судової
товарознавчої експертизи вартості
спірної квартири.

В судовому засіданні позивач та її
представник клопотання про
забезпечення позову та про призначення
експертизи підтримали. В частині
останнього питання представник
позивача суду пояснила, що оцінка
квартири необхідна для точного
визначення розміру судового збору, що
має сплатити її довіритель за розгляд
заяви у суді, а також для забезпечення
можливості змінити спосіб поділу майна
на стягнення компенсації з визнанням
права власності за одним з подружжя.

Відповідач підтвердив суду свій намір
відчужити квартиру АДРЕСА_1,
одноособовим власником якої він є. Не
вбачав потреби в призначенні
товарознавчої експертизи.

Вислухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про те, що клопотання
позивача про вжиття заходів
забезпечення позову підлягає
задоволенню, оскільки невжиття таких
заходів може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Обираючи вид забезпечення позову, суд
вважає за необхідне накласти арешт на
квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3 на
підставі договору купівлі-продажу
нерухомого майна № 1080 від 30 вересня 1997
року, укладеному на товарній біржі
"Нерухомість-Південь".

Разом з тим, суд не вбачає правових
підстав для задоволення клопотання
позивача в частині призначення судової
товарознавчої експертизи.

Так, відповідно ст. 143 ЦПК України, якщо
для з'ясування обставин, які мають
значення для справи, потребуються
спеціальні знання, суд призначає
експертизу.

Предмет позову, зокрема обраний
позивачем спосіб поділу майна
подружжя, свідчить про відсутність
потреби у спеціальних пізнаннях для
з'ясування обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи. В
свою чергу, питання визначення ціни
позову не є обставиною, для з'ясування
якої в рамках даної справи є потреба в
оцінці спірного нерухомого майна
шляхом призначення експертизи так як
законодавчо врегульований інший
порядок визначення ціни позову у разі
відсутності можливості проведення
оцінки до звернення з позовом до суду.

Наразі судом установлено, що
провадження у справі відкрите за
заявою, поданою без додержання вимог,
викладених у статті 119 ЦПК України. Так,
в силу вимог ст. 119 ЦПК України до
позовної заяви має бути долучений
документ, що підтверджує сплату
судового збору у встановленому законом
розмірі.

Проте зазначеного позивач не
дотрималася.

Виходячи зі сплаченого судового збору:
229 грн. 40 коп., - позивач визначила ціну
позову в 22940 грн. 00 коп., що вочевидь не
відповідає дійсній вартості спірного
майна.

В силу ч. 2 ст. 80 ЦПК України якщо
визначена позивачем ціна позову
вочевидь не відповідає дійсній
вартості спірного майна, або на момент
пред'явлення позову встановити точну
його ціну неможливо (тобто, як у тому,
так і в іншому випадку), розмір судового
збору попередньо визначає суд.

З договору купівлі-продажу № 1080 від 30
вересня 1997 року слідує, що житлова
площа квартири АДРЕСА_1 становить 32,6 м2,
відповідно спірна 1/2 частина складає 16,3
м2, що, виходячи із середньої вартості
будівництва 1 м2 житла по Миколаївській
області - 4681 грн. (Наказ Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 10 лютого 2012 року N 52),
становить 76300 грн. 30 коп.

Враховуючи, що вартість будівництва
житла є істотно меншою, ніж вартість
житла, введеного в експлуатацію, суд
дійшов висновку про доцільність та
обґрунтованість визначення розміру
судового збору виходячи зі
встановленої законом опосередкованої
вартості спорудження житла за
регіонами України, оскільки таке є
більш наближеним до його дійсної
вартості. Заниження позивачем вартості
спірного майна суд розцінює як
ухилення від сплати належних державі
зборів, що є неприпустимим.

За такого, в порядку ч. 2 ст. 80 ЦПК
України необхідно попередньо
визначити розмір судового збору, який
має сплатити позивач за розгляд
пред'явлених вимог у суді в сумі: 763 грн.
00 коп.

Таким чином, доплаті підлягають 763- 229,40=
533 грн. 60 коп.

Керуючись ч. 1 ст. 121, п. 8 ч. 1 ст. 207, ст. 151,
п. 3 ч. 1 ст. 152, ст. 209, 210, ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Вжити заходів по забезпеченню позову
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права
власності, а саме:

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, що
належить на підставі договору
купівлі-продажу нерухомого майна № 1080
від 30 вересня 1997 року, укладеному на
товарній біржі "Нерухомість-Південь",
ОСОБА_3 (паспорт НОМЕР_1, виданий
Центральним РВ ММУ УМВС України в
Миколаївській області 01 квітня 1996 року,
мешкає в АДРЕСА_1.

Встановити ОСОБА_1 п'ятиденний строк,
тобто до 09 вересня 2014 року включно, для
усунення виявлених недоліків, тобто
доплати судового збору.

Попередити ОСОБА_1, що у разі несплати
судового збору у встановлений строк
позов буде залишений без розгляду.

В призначенні судової товарознавчої
експертизи відмовити.

Судове засідання відкласти на 22 жовтня
2014 року на 14 годину 00 хвилин.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Миколаївської
області через Центральний районний суд
м. Миколаєва протягом п'яти днів.

Суддя

Батченко О.В.