Справа № 717/1228/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

28 серпня 2014року Кельменецький
районний суд Чернівецької області в
складі:

головуючого - судді
Телешмана О.В.,

при секретарі
Попельницькій С.С.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Кельменці
справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
звернення стягнення на предмет застави
-

ВСТАНОВИВ:

Позивач публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «Приват
Банк») подало до суду позовну заяву у
якій просить:

1. В рахунок погашення заборгованості
за кредитним договором
№ СVНМАЕ00000191 від 28.11.2007 року в
сумі 6299.58 [Долар США], що за курсом 11.82
відповідно до службового
розпорядження НБУ від 27.06.2014 року
складає 74461.04 грн. вилучити у
відповідача ОСОБА_1 (60125, Чернівецька
обл., Кельменецький район, с. Лівинці,
ІПН НОМЕР_1), та передати в заклад ПАТ КБ
"ПриватБанк" (49094, м. Дніпропетровськ,
вул. Набережна Перемоги, 50, ):

предмет застави - автомобіль FORD, модель
TRANSIТ, рік випуску: 1998, тип ТЗ: вантажний,
№ кузова/шасі: НОМЕР_3, реєстраційний
номер: НОМЕР_2, що належить на праві
власності ОСОБА_1;

комплект ключів, свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу
(технічний паспорт) автомобіля FORD,
модель: TRANSIТ, рік випуску: 1998, тип ТЗ:
вантажний, № кузова/шасі: НОМЕР_3,
реєстраційний номер: НОМЕР_2, що
належить на праві власності ОСОБА_1

2. Звернути стягнення на предмет
застави: автомобіль FORD, модель: TRANSIT, рік
випуску: 1998, тип ТЗ: вантажний, №
кузова/шасі: НОМЕР_4, реєстраційний
номер: НОМЕР_2, що належить на праві
власності відповідачу ОСОБА_1, шляхом
продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ
"ПриватБанк" (49094, м. Дніпропетровськ,
вул. Набережна Перемоги, 50, ) з укладанням від імені
відповідача договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, з наданням
повноважень на отримання дублікату,
свідоцтва про реєстрацію т/з замість
втраченого, зі зняттям вказаного
автомобіля з обліку в органах ДАІ
України по Свідоцтву про реєстрацію т/з
або його дублікату для його подальшої
реалізації, а також наданням ПАТ КБ
"ПриватБанк" всіх повноважень,
необхідних для здійснення продажу та
зняття вказаного автомобіля з обліку в
органах ДАІ України та стягнути
судовий збір.

Представник позивача Яремчук А.О. в
судове засідання не з'явився, проте
надав суду заяву, в які просить слухати
справу за його відсутності і підтримує
повністю позов, не заперечує проти
ухвалення заочного рішення.

Відповідачка ОСОБА_1 викликалася до
суду в порядку, встановленому ЦПК
України, проте в судове засідання не
з'явилася.

Судом досліджено такі інші докази:
копія розрахунку заборгованості за
договором кредиту № CVHMAE00000191 від 28.11.2007
року станом на 27.06.2014 року, копія
кредитного договору № CVHMAE00000191 від
28.11.2007 року, копія заяви на видачу
готівки від 4 грудня 2007 року, копія
заяви про повний розрахунок від 24
грудня 2007 року, копія додаткової угоди
до кредитного договору № CVHMAE00000191 від
28.11.2007 року від 7 грудня 2011 року, копія
додаткової угоди до кредитного
договору № CVHMAE00000191 від 18 березня 2013
року, копія договору застави рухомого
майна від 28.11.2007 року № CVHMAE00000191, копія
витягу про реєстрацію в Державному
реєстрі обтяжень рухомого майна № 40286863
від 1 квітня 2013 року, копія тимчасового
реєстраційного талону на автомобіль
Форд д.н. НОМЕР_2, копія
паспорта громадянки України ОСОБА_1,
серії НОМЕР_5, копія довідки довідка про
включення до ЄДРПОУ ПАТ комерційний
банк «Приватбанк» №241170 від 21.07.2009 року,
копія банківської ліцензії № 22 від
05.10.2011 року, копія свідоцтва про
державну реєстрацію юридичної особи
від 17.07.2009 року, копія витягу з статуту
ПАТ КБ «ПриватБанк», копія
повідомлення № 30.1.0/2- від 31.08.2011
року, копія витягу про реєстрацію в
Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна № 40286863 від 1 квітня 2013 року, копія
повідомлення № 30.1.0.0./2-1328 від 30.05.2014
року.

Судом встановлено, що між публічним
акціонерним товариством комерційний
банк «ПриватБанк» та відповідачкою
ОСОБА_1 28.11.2007 року був укладений
кредитний договір № CVHMAE00000191, згідно
якого відповідачка отримала кредит в
розмірі 12708,12 доларів США зі сплатою
відсотків у розмірі 1 % на місяць на суму
залишку заборгованості за кредитом та
0,14% щомісячної винагороди від суми
виданого кредиту з кінцевим терміном
повернення 27.11.2012 року. Отже, між
позивачем та відповідачем відповідно
до ст. 1046 Цивільного кодексу України
склалися зобов'язальні правовідносини
з приводу позики грошей, тобто грошові
зобов'язання. Згідно п. 7.1 зазначеного
вище кредитного договору відповідач
зобов'язався щомісячно сплачувати
заборгованість за кредитом та
відсотки. Проте, відповідачка ОСОБА_1
порушила свої зобов'язання за
договором та не сплачувала щомісячно
встановлені договором платежі. Згідно
з п. 4.1. кредитного договору відповідач
за порушення термінів оплати
зобов'язаний сплатити пеню в розмірі 0,15
% від суми простроченої заборгованості
по кредиту за кожний день, але не менше 1
гривні. Станом на 27.06.2014 року
заборгованість відповідача становить :
основний борг - 4307, 05 доларів США;
відсотки - 663,17 дол. США; комісія - 199,87
дол. США, пеня 1129,49 дол. США, а всього
заборгованість складає 6299,58 доларів
США що згідно офіційного курсу гривні
до іноземних валют, встановленого НБУ
станом на 27.06.2014 р. складає 74461 гривень 44
копійки. Банк звертався до відповідача
з вимогою про погашення заборгованості
по кредиту та відсотків, проте,
відповідач не погасив заборгованість в
повному обсязі. Згідно ст.1049 Цивільного
кодексу України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику у строк та в порядку, що
встановлені договором. Згідно ст.1050
Цивільного кодексу України
позичальник зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст. 625
Цивільного кодексу України, якою
передбачено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
ст.1048 ЦК України. Згідно ст. 526
Цивільного кодексу України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства. Проте,
відповідач в порушення умов договору,
який згідно ст. 629 Цивільного кодексу
України є обов'язковим до виконання, в
порушення ст. 525 Цивільного кодексу
України односторонньо відмовився від
своїх зобов'язань за цим договором,
порушив свої зобов'язання по
поверненню суми позики за цим
договором. Згідно ст. 612 Цивільного
кодексу України боржник вважається
таким, що прострочив зобов'язання якщо
він не виконав його у строк,
встановлений договором. Згідно ст. 1054
ЦК України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

На забезпечення виконання зобов'язання
за вказаним вище договором позики
позивач та відповідачка ОСОБА_1 уклали
28.11.2007 року договір застави рухомого
майна. Згідно з п. 34.4. договору застави
відповідачка надала в заставу (заклад)
рухоме майно - автомобіль FORD, модель:
TRANSIТ, рік випуску: 1998, тип ТЗ: вантажний,
№ кузова/шасі: НОМЕР_3, реєстраційний
номер: НОМЕР_2. Даний автомобіль
належить відповідачці на праві
власності відповідно до свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу.
Згідно п.34.5 договору застави сторони
визначили, що вартість предмета
застави складає 62700 гривень. До початку
процедури звернення стягнення -подання
позову до суду - позивач зареєстрував в
Державному реєстрі відомості про
звернення стягнення на вказаний вище
предмет обтяження.

Вказані вище обставини стверджується
взаємним зв'язком доказів, досліджених
судом у їх сукупності. Дані докази є
належними та допустимими.

Відповідно до ст. 24 Закону України "Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень"( далі Закон)
звернення стягнення на предмет
забезпечувального обтяження
здійснюється на підставі рішення суду
в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.25 даного Закону у разі
задоволення судом позову про звернення
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження в рішенні
суду зазначаються:

1) загальний розмір вимог та всі його
складові, що підлягають сплаті
обтяжувачу з вартості предмета
забезпечувального обтяження;

2) опис рухомого майна, за рахунок якого
підлягають задоволенню вимоги
обтяжувача;

3) заходи щодо забезпечення збереження
предмета забезпечувального обтяження
або передачі його в управління на
період до його реалізації, якщо такі
необхідні;

4) спосіб реалізації предмета
забезпечувального обтяження шляхом
проведення публічних торгів або із
застосуванням однієї з процедур,
передбачених статтею 26 цього Закону;

5) пріоритет та розмір вимог інших
обтяжувачів, на користь яких
встановлено зареєстроване обтяження,
які підлягають задоволенню з вартості
предмета забезпечувального обтяження;

6) початкова ціна предмета
забезпечувального обтяження для його
подальшої реалізації на публічних
торгах у порядку виконавчого
провадження.

Якщо інше не передбачено рішенням суду,
реалізація предмета забезпечувального
обтяження проводиться шляхом його
продажу на публічних торгах у порядку,
встановленому законом.

Боржник вправі до дня продажу предмета
забезпечувального обтяження на
публічних торгах повністю виконати
забезпечену обтяженням вимогу
обтяжувача разом з відшкодуванням
витрат, понесених обтяжувачем у зв'язку
з пред'явленням вимоги і підготовкою до
проведення публічних торгів. Таке
виконання є підставою для припинення
реалізації предмета забезпечувального
обтяження на публічних торгах.

Згідно ст. 26 даного Закону обтяжувач
має право предмет забезпечувального
обтяження відчужити шляхом укладення
договору купівлі-продажу з іншою
особою-покупцем. Відповідно до ч. 5 ст. 30
Закону України "Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію
обтяжень"договір купівлі-продажу
предмета забезпечувального обтяження
укладається обтяжувачем від імені
боржника і є правовою підставою для
набуття покупцем цього предмета права
власності на відповідне рухоме майно.
Покупець предмета забезпечувального
обтяження набуває право власності на
відповідне рухоме майно без будь-яких
забезпечувальних та публічних
обтяжень, а також інших договірних
обтяжень з нижчим пріоритетом.

У справі немає будь-яких фактичних
даних про те, що відповідачка
ОСОБА_1 своєчасно виконала свої
грошові зобов'язання за вказаним вище
кредитним договором і не порушувала
умови договору, а також відповідачка не
надала відповідно до ст. 60 ЦПК України
суду доказів, які б підтвердили ту
обставину, що відповідно до ст.1049
Цивільного кодексу України борг за
кредитним договором вона повернула
позивачу і не порушувала умови про
сплату кредиту частками.

Згідно ч.1. ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше, як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданими відповідно до цього
кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Позивач та його представник не
збільшував розміру ціни позову у
зв'язку із збільшенням курсу гривні до
долара США, тому суд застосовує в
даному випадку ст.11 ЦПК України.

Враховуючи наведені вище обставини суд
вважає, що позовна заява публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, про
звернення стягнення на предмет застави
підлягає задоволенню частково і в
рахунок погашення заборгованості, яка
складає 74461 гривні 4 копійки за
кредитним договором № СVНМАЕ00000191 від
28.11.2007 року, слід:

- звернути стягнення на предмет
застави: автомобіль FORD, модель: TRANSIТ,
рік випуску: 1998, тип ТЗ: вантажний, №
кузова/шасі: НОМЕР_6, реєстраційний
номер: НОМЕР_2, комплект ключів,
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу (технічний
паспорт), який належить на праві
власності ОСОБА_1 (60125, Чернівецька обл.,
Кельменецький р-н, с. Лівинці, ,ІПН
НОМЕР_1) шляхом продажу вказаного
автомобіля публічним акціонерним
товариством комерційний банк
«ПриватБанк» відповідно до ст. 26, 30
Закону України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень» з
укладанням від імені відповідача
договору купівлі-продажу будь-яким
способом з іншою особою-покупцем;

- вилучити в ОСОБА_1 та передати
автомобіль FORD, модель: TRANSIТ, рік
випуску: 1998, тип ТЗ: вантажний, №
кузова/шасі: НОМЕР_3, реєстраційний
номер: НОМЕР_2, (60125, Чернівецька обл.,
Кельменецький р-н, с. Лівинці, ,ІПН
НОМЕР_1), комплект ключів, свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу
(технічний паспорт), що належить на
праві власності ОСОБА_1,і в управління
публічному акціонерному товариству
комерційний банк "ПриватБанк" на період
до його реалізації.

Суд вважає, що вимоги позивача про
надання йому прав зняття автомобіля з
обліку в органах ДАІ України та надання
іншого, не визначеного кола
повноважень, необхідних для здійснення
продажу не підлягають задоволенню,
оскільки такі позовні вимоги не
ґрунтуються на чинному законодавстві
України і вирішення даних питань не є
компетенцією суду.

Суд також вважає, що вимога позивача
про передачу в заклад ПАТ КБ
«Приватбанк» автомобіля FORD, модель
TRANSIТ, рік випуску: 1998, тип ТЗ: вантажний,
№ кузова/шасі: НОМЕР_3, реєстраційний
номер: НОМЕР_2, що належить на праві
власності ОСОБА_1, комплекту ключів,
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу (технічний
паспорт) автомобіля FORD, модель: TRANSIТ,
рік випуску: 1998, тип ТЗ: вантажний, №
кузова/шасі: НОМЕР_3, реєстраційний
номер: НОМЕР_2, що належить на праві
власності ОСОБА_1, не підлягає
задоволенню і в цій частині в позові
слід відмовити за безпідставністю,
оскільки даний автомобіль вже
перебуває в закладі в позивача
відповідно до ст.575 ЦК України, частиною
2 якої передбачено, що закладом є
застава рухомого майна. Відповідно до
ч.1 ст.574 ЦК України застава виникає на
підставі договору, закону або рішення
суду. Тому, відповідно до договору
застави рухомого майна від 28.11.2007 року
№ CVHMAE00000191 вказаний вище автомобіль з
28.11.2007 року та на даний момент перебуває
в закладі в позивача.

Суд вважає, що з відповідачки ОСОБА_1 на
користь позивача ПАТ КБ «Приватбанк»
слід стягнути судові витрати у виді
судового збору в сумі 744,61 грн.

Враховуючи викладене вище, на підставі
ст. ст. 525,526,574,575,611,612,625,629,1046 - 1050
Цивільного кодексу України ст. 25,26,27,30
Закону України Закону України "Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень", керуючись ст.
ст.3,8,10, 11, 15, 60, 79, 84, 88, 179, 212,213, 214, 215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості,
яка складає 74461(сімдесят чотири тисячі
чотириста шістдесят одну) гривню 4
(чотири) копійки за кредитним договором
№ СVНМАЕ00000191 від 28.11.2007 року, слід
звернути стягнення на предмет застави:
автомобіль FORD, модель: TRANSIТ, рік
випуску: 1998, тип ТЗ: вантажний, №
кузова/шасі: НОМЕР_6, реєстраційний
номер НОМЕР_2, комплект ключів,
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу (технічний
паспорт), який належить на праві
власності відповідачу ОСОБА_1 шляхом
продажу вказаного автомобіля
публічним акціонерним товариством
комерційний банк «ПриватБанк»
відповідно до ст. 26, 30 Закону України
«Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» з укладанням від
імені відповідача договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою-покупцем.

Вилучити в ОСОБА_1 та передати
автомобіль FORD, модель TRANSIТ, рік випуску:
1998, тип ТЗ вантажний, № кузова/шасі
НОМЕР_6, реєстраційний номер НОМЕР_2,
комплект ключів, свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу
(технічний паспорт), що належить на
праві власності ОСОБА_1 в управління
публічному акціонерному товариству
комерційний банк "ПриватБанк" на період
до його реалізації.

В решті позовних вимог публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПриватБанк" судові
витрати у виді 744 (сімсот сорок чотири)
гривні 61(шістдесят одну) копійку
судового збору.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного
суду Чернівецької області через
Кельменецький районний суд. Особи які
брали участь у справі, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Дане заочне рішення може бути
переглянуте Кельменецьким районним
судом за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд даного заочного
рішення може бути подано протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя