АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/791/2340/2014
Головуючий у першій інстанції:
Доповідач: Базіль Л.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року серпня місяця 27 дня
колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого Базіль Л.В.,

Суддів: Прокопчук Л.П.

Полікарпової О.М.

При секретарі Мироненко І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
на рішення Дніпровського районного
суду міста Херсона від 02 липня 2014 року
ухваленого у справі за позовом ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до
приватного акціонерного товариства
«Український силікат», третя особа -
державна інспекція України з питань
праці про стягнення заборгованості по
заробітній платі та вихідної допомоги,-

ВСТАНОВИЛА:

22 квітня 2014 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулися до суду з
позовом до приватного акціонерного
товариства «Український силікат»,
третя особа, державна інспекція
України з питань праці про стягнення
заборгованості по заробітній платі та
вихідної допомоги, посилаючись на те,
що вони працювали у відповідача на
посаді охоронців, звідки звільнені за
ст.38 КЗпП України (за власним бажанням).

Позивачі вказували, що відповідач не
виплачував своєчасно заробітної плати
в зв'язку з чим утворилась
заборгованість, яка не була виплачена
відповідачем і при їх звільненні.Крім
того, відповідач не виплатив їм при
звільненні відповідно до вимог ст.44
КЗпП України вихідну допомогу в
розмірі тримісячного середнього
заробітку.

Посилаючись на викладене просили
стягнути з відповідача на користь
ОСОБА_3 13886 грн.42 коп., з яких 8365 грн. 42
коп. заборгованість по заробітній
платі та 5521 грн. вихідної допомоги ;
ОСОБА_4 13984 грн.35 коп., з яких 8424 грн. 35
коп. заборгованість по заробітній
платі та вихідна допомога у розмірі 5560
грн.; ОСОБА_5 17024 грн. 81 коп., яка
складається із 10336 грн. 81 коп.
заборгованість по заробітній платі та
вихідної допомоги в розмірі 6688 грн.;
ОСОБА_6 суму в розмірі 18003 грн. 14 коп.,
яка складається із 10888 грн. 14 коп.
заборгованості по заробітній платі та
вихідної допомоги у розмірі 7115 грн.;
ОСОБА_7 12625 грн. 95 коп., яка складається
із 5681 грн.95 коп. заборгованості по
заробітній платі та вихідної допомоги
у розмірі 6944 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Херсона від 02.07.2014 року в задоволені
позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права просять рішення
суду скасувати і ухвалити нове, яким
стягнути з відповідача на її користь
заборгованість з вихідної допомоги
ОСОБА_3. 671 грн. 61 коп., ОСОБА_4 662 грн.16
коп.,ОСОБА_6 661 грн. 50 коп., ОСОБА_7 3870 грн.,
ОСОБА_5 649 грн. 31 коп. заборгованості з
вихідної допомоги та 1000 грн.
заборгованості по заробітній платі.

Зокрема зазначали, що судом не взято до
уваги, що відповідач відрахував із
нарахованих сум вихідної допомоги 15%
прибуткового податку, що є порушенням
абз.3 п.3 постанови Кабінету Міністрів
України №100 від 08.02.1995, постанови
Кабінету Міністрів України №1398 від
30.07.1999).

Крім того, суд не звернув уваги на те, що
ОСОБА_5 нарахована заборгованість по
заробітній платі у розмірі 10336 грн. 81
коп. в той час виплачено відповідачем
лише 9336 грн.81 коп., отже 1000 грн.
залишились не виплаченими. Поза увагою
суду залишилась та обставина, що згідно
штатного розкладу від 01.07.2012 року
ОСОБА_7, який займав посаду начальника
відділу охорони та безпеки,
встановлений місячний оклад у сумі 1290
грн., однак вихідна допомога нарахована
із заробітної плати, яка в серпні
відповідачем нарахована в розмірі 648
грн.,у вересні в розмірі 544 грн., що
призвело до неповного відшкодування
йому суми вихідної допомоги.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу до суду апеляційної інстанції
не надходили.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, що з'явилися в
судове засідання, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що відповідачем в повному обсязі
відшкодована позивачам
заборгованість по заробітній платі та
вихідній допомозі.

Проте, повністю погодитися з таким
висновком суду не можна, оскільки суд
дійшов такого висновку при неповному
з'ясуванні обставин, що мають значення
для справи.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що позивачі
перебували у трудових відносинах з
приватним акціонерним товариством
«Український силікат» працюючи на
різних посадах, звідки звільнені на
підставі ст. 38 КЗпП України (за власним
бажанням).

Згідно довідок приватного
акціонерного товариства «Український
силікат» товариство заборгувало з
виплати заробітної плати та
нарахованої відповідно до вимог ст.44
КЗпП України вихідної допомоги перед
звільненими працівниками, а саме
ОСОБА_3 8365 грн. 42 коп. заробітної плати
та 3805 грн.80 коп. вихідної допомоги;
ОСОБА_4 8424 грн. 35 коп. заробітної плати
та 3752 грн. 25 коп. вихідної допомоги;
ОСОБА_5 10336 грн. 81 коп. заробітної плати
та 3679 грн. 42 коп. вихідної допомоги;
ОСОБА_6 10888 грн.14 коп. заробітної плати
та 3748 грн.50 коп. вихідної допомоги;
ОСОБА_7 9465 грн. 47 коп. та 1716 грн. 83 коп.
вихідної допомоги.

Згідно відомостей нарахування коштів
№27 за жовтень 2013 року та № 49 за червень
2014 року відповідачем на карткові
рахунки позивачів перераховані
вищевказані суми заборгованості по
заробітній платі та вихідній допомозі.

Встановивши вказані обставини, суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про відмову у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості по заробітній платі та
вихідній допомозі, оскільки такі
виплати проведені відповідачем в
повному обсязі до ухвалення судового
рішення.

Рішення суду в цій частині ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, що відповідно до
ч.1 ст.308 ЦПК України є підставою для
відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення суду без змін.

Також законним є рішення суду в частині
відмови відшкодування на користь
ОСОБА_4 200 грн. витрат понесених ним на
нотаріальне посвідчення довіреності,
якою він уповноважив ОСОБА_7
представляти його інтереси в судових
органах, оскільки відшкодування таких
витрат не передбачено чинним
законодавством.

Колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги щодо неповного
проведення відповідачем розрахунку по
заробітній платі перед ОСОБА_5 є
безпідставними, оскільки не були
підтверджені при розгляді справи
апеляційним судом.

Позбавлені правового обґрунтування і
доводи апеляційної скарги про те, що
судом не прийнято до уваги, що
відповідачем в порушення чинного
законодавства відраховано 15%
прибуткового податку із сум
нарахованої вихідної допомоги,
оскільки ст.165 Податкового Кодексу
України встановлені види доходів, які
не підлягають оподаткуванню, і вихідна
допомога при звільненні серед них не
вказана, тому відповідач правомірно
утримав із нарахованих сум вихідної
допомоги прибутковий податок за
ставками, встановленими пунктом 167.1
ст.167 зазначеного Кодексу.

Разом з тим, відмовляючи у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_7 про стягнення
заборгованості по виплаті вихідної
допомоги, суд першої інстанції не
звернув уваги на те, що відповідач
здійснив розрахунок такої допомоги
виходячи з виплати заробітної плати
ОСОБА_7 за серпень - 648.86 грн., вересень
-544.22 грн. в той час, як згідно штатного
розкладу керівників, спеціалістів та
службовців приватного акціонерного
товариства «Український силікат»
начальнику відділу охорони та безпеки
встановлений оклад 1290.00 грн.

Відповідно до статті 44 КЗпП України при
припиненні трудового договору з
підстав, зазначених у пункті 6 статті 36
та пунктах 1,2 і 6 статті 40 цього Кодексу,
працівникові виплачується вихідна
допомога у розмірі не менше середнього
місячного заробітку; у разі призову або
вступу на військову службу,
направлення на альтернативну
(невійськову) службу (пункт 3 статті 36) -
у розмірі двох мінімальних заробітних
плат; внаслідок порушення власником
або уповноваженим ним органом
законодавства про працю, колективного
чи трудового договору (статті 38 і 39) - у
розмірі, передбаченому колективним
договором, але не менше тримісячного
середнього заробітку.

Порядок обчислення середньої
заробітної плати при нарахуванні і
виплаті вихідної допомоги
затверджений постановою КМУ №100 від
08.02.1995 року.

Відповідно до розділу 2 зазначеної
постанови збереження середньої
заробітної плати і середньомісячна
заробітна плата обчислюється виходячи
з виплат за останні 2 календарні місяці
роботи, що передують події, з якою
пов'язана виплата.

Виходячи з викладеного, колегія суддів
дійшла висновку, що розмір вихідної
допомоги при звільненні ОСОБА_7 повинен
становити 3870.00 грн., виходячи із
розрахунку (1290 + 1290=2580 : 42 дні = 61.43 грн. х
21х3=3870) та враховуючи виплачену
відповідачем суму вихідної допомоги в
розмірі 1789 грн. 66 коп. до виплати ОСОБА_7
належить 2080 грн. 34 коп.

За таких обставин доводи апеляційної
скарги щодо проведення відповідачем
неповного розрахунку з ОСОБА_7 з
виплати вихідної допомоги підлягають
частковому задоволенню, а рішення суду
в цій частині скасуванню з ухваленням
нового рішення про часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_7 про
стягнення заборгованості з виплати
вихідної допомоги в розмірі 2080 грн 34
коп.

Колегія суддів не приймає до уваги
посилання відповідача на те, що
заробітна плата ОСОБА_7 за серпень та
вересень 2013 року нараховувалась за
фактично відпрацьований час, оскільки
доказів щодо внесення змін в оплату
праці ОСОБА_7 відповідачем не надано, а
згідно штатного розпису товариства
начальнику відділу охорони та безпеки
встановлений оклад в розмірі 1290.00 грн.

Не заслуговують на увагу і посилання
відповідача на рішення Дніпровського
районного суду м. Херсона від 04.02.2014
року ухваленого у справі за позовом
ОСОБА_7 до ПАТ "Український силікат" про
поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку, оскільки
обставини на які посилається
відповідач, а саме щодо нарахування
ОСОБА_7 заробітної плати за серпнень 2013
року в розмірі - 648.00 грн., вересень 2013
року в розмірі 544.00 грн. вказаним
рішенням не встановлювалися.

На підставі ст.44 КЗпП України,
керуючись ст.ст.303,307,309 ЦПК України
колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 задовольнити
частково.

Рішення Дніпровського районного
суду міста Херсона від 02 липня 2014 року в
частині відмови в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_7 про стягнення
заборгованості по виплаті вихідної
допомоги скасувати і ухвалити в цій
частині нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_7 до приватного
акціонерного товариства «Український
силікат», третя особа - Державна
інспекція України з питань праці про
стягнення заборгованості по виплаті
вихідної допомоги задовольнити
частково.

Стягнути з приватного
акціонерного товариства «Український
силікат» на користь ОСОБА_7 2080 грн.34
коп. заборгованості з вихідної
допомоги.

В решті рішення суду залишити без
змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення та може бути оскаржене
шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: