Справа №333/6820/14-ц
Провадження №2-о/333/171/14
Ухвала

Іменем України

29 серпня 2014
року

м.Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя Тучков С.С., розглянувши
заяву ОСОБА_1 про встановлення факту
проживання однією сім’єю без
реєстрації шлюбу, заінтересована особа
– ОСОБА_2, –

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з
заявою про встановлення факту
проживання однією сім’єю без
реєстрації шлюбу, в якій просить
встановити факт його проживання однією
сім’єю з ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу з
грудня 1988 року. Встановлення такого
факту йому необхідно для надання
доказів за місцем майбутнього
проживання в Італії.

Відповідно до ч.3 ст.235 Цивільного
процесуального кодексу України справи
окремого провадження розглядаються
судом з додержанням загальних правил,
встановлених Цивільного
процесуального кодексу України.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд
приходить до висновку, що заяву подано
без додержання вимог, передбачених
ст.ст.119, 120 Цивільного процесуального
кодексу України.

Частиною 3 статті 15 Цивільного
процесуального кодексу України
передбачено, що суди розглядають
цивільні справи в порядку позовного,
наказного та окремого провадження.

Згідно до ч.1 ст.234 Цивільного
процесуального кодексу України окреме
провадження – це вид непозовного
цивільного судочинства, в порядку
якого розглядаються цивільні справи
про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
значення для охорони прав та інтересів
особи або створення умов здійснення
нею особистих немайнових чи майнових
прав або підтвердження наявності чи
відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму
Верховного суду України №5 від 31.03.1995
року «Про судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення» в порядку окремого
провадження розглядаються справи про
встановлення фактів, якщо: згідно з
законом такі факти породжують юридичні
наслідки, тобто від них залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав громадян;
чинним законодавством не передбачено
іншого порядку їх встановлення;
заявник не має іншої можливості
одержати або відновити загублений чи
знищений документ, який посвідчує факт,
що має юридичне значення; встановлення
факту не пов'язується з наступним
вирішенням спору про право.

Згідно пункту 5 частини 2 статті 234 і
пункту 5 частини 1 статті 256 ЦПК України,
суд розглядає в порядку окремого
провадження справи про встановлення
фактів, якщо згідно закону вони
породжують юридичні наслідки.

Однак, заявником у заяві не було
зазначено для чого йому необхідно
встановити факт проживання однією
сім’єю чоловіка та жінки та які
юридичні наслідки породжує
встановлення такого факту.

Із заяви ОСОБА_1 не вбачається, як від
встановлення факту проживання однією
сім’єю ОСОБА_1 з ОСОБА_2 без реєстрації
шлюбу з грудня 1988 року залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав заявника.

Оформлення документів для виїзду за
кордон здійснюється відповідно до
Закону України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України», Постанови Кабінету Міністрів
України №231 від 31 березня 1995 року «Про
затвердження Правил оформлення і
видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон і проїзного
документа дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення» (зі змінами), в
яких не зазначено, що для виїзду за
кордон України необхідно встановлення
факту проживання однією сім’єю без
реєстрації шлюбу.

Таким чином, заявнику необхідно
зазначити для чого йому необхідно
встановити факт реєстрації шлюбу та
які юридичні наслідки породить
встановлення такого факту.

Відповідно до ст.121 Цивільного
процесуального кодексу України
позовна заява, подана без додержання
вимог, викладених у ст.ст.119-121
Цивільного процесуального кодексу
України, підлягає залишенню без руху з
наданням строку для усунення
недоліків.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.118, 119-121, 234, 235, 256 ЦПК України, суддя,
-

У х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту
проживання однією сім’єю без
реєстрації шлюбу, заінтересована особа
– ОСОБА_2, – залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення
недоліків заяви – три дні з дня
отримання ними копії даної ухвали.

Роз'яснити заявнику, що якщо він у
встановлений строк не усуне зазначені
недоліки, то заява буде вважатися
неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя

С.С. Тучков