АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/6091/14
Головуючий 1 інстанції
-Сиротников Р.Є. Справа № 2-247/11
Доповідач - Яцина В.Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2014 р.
м. Харків.

Судова колегія судової палати з
цивільних справ Апеляційного суду
Харківської області в складі:

головуючого - судді Яцини В.Б.,

суддів - Бурлака І.В.,
Карімової Л.В.,

при секретарі - Костюченко В.В,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Московського районного суду м.Харкова
від 04 липня 2014 року по цивільній справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті
особи-Харківська міська рада, 11-та
Харківська державна нотаріальна
контора про надання додаткового строку
для прийняття спадщини, визнання
недійсними та скасування свідоцтв про
право на спадщину за законом, визнання
права власності за законом, скасування
реєстрації права власності та
стягнення компенсації,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Московського районного суду
м.Харкова від 04 липня 2014 року позов
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 було задоволено
частково.Визнано шестимісячний строк
для прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1,
пропущеним позивачем ОСОБА_2 з поважних
причин. Визначено ОСОБА_2 додатковий
строк терміном два місяці після
набрання рішенням суду законної сили
для подання заяви про прийняття
спадщини в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1.Визнано недійсним
свідоцтво про право на спадщину за
законом від 08.08.2007 року, зареєстроване в
реєстрі за № 5-1488, спадкова справа №41407,
видане нотаріусом 11 Харківської
державної нотаріальної контори на ім'я
ОСОБА_1, за яким остання отримала
спадкове майно, що складається з
двокімнатної ізольованої квартири
АДРЕСА_1, житловою площею квартири 27,3
кв.м., загальною площею - 43,3 кв.м.Визнано
недійсним свідоцтво про право на
спадщину за законом від 17.08.2007 року,
зареєстроване в реєстрі за № 5-1582,
спадкова справа №41407, видане
нотаріусом 11 Харківської державної
нотаріальної контори, на ім'я ОСОБА_1, за
яким остання отримала спадкове майно, а
саме - грошові кошти, що знаходилися у
Кредитній Спілці «Слобода-Кредит» та в
АБ «Факторіал Банк».Визнано недійсним
свідоцтво про право на спадщину за
законом від 08.08.2007 року,зареєстроване в
реєстрі за № 5-1490 спадкова справа №41407,
видане нотаріусом 11 Харківської
державної нотаріальної контори на ім'я
ОСОБА_1, за яким остання отримала
спадкове майно,що складається з
грошових заощаджень з відсотками,
невиплаченими компенсаціями та
індексаціями, що належали на праві
власності померлому спадкодавцю.В
іншій частині в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить
його скасувати в частині задоволених
позовів та позовну заяву залишити без
розгляду, посилаючись на те, що рішення
необгрунтоване та незаконне, що
позивачкою не надано доказів поважних
причин затримки у прийняті спадщини.

У своїх запереченнях представник
позивача просить скаргу відхилити і
залишити решення без змін, оскільки
рішення суду є законним і
обгрунтованим, а доводи скарги цього не
спростовують.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення осіб, що
з'явились у судове засідання,
відповідно до ст.ст. 303, 305 ЦПК України
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити з наступних
підстав.

Судом встановлено, і щодо цього
спору по справі не виникло, що батьком
позивачки ОСОБА_2, яка народилась
ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 і після смерті якого
відкрилася спадщина у вигляді грошових
вкладів у банках та двокімнатної
квартири АДРЕСА_1.

17.08.2007 року та 08.08.2007 року на вказане
спадкове майно державним нотаріусом
11-ї Харківської державної нотаріальної
контори Голик С.В. видано три свідоцтва
про право на спадщину за законом на ім'я
відповідача у праві, ОСОБА_1

З копії спадкової справи, відкритої у
ХДНК №11 після смерті ОСОБА_3, яку
дослідив районний суду, вбачається, що
після смерті ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1, до ХДНК №11 із заявою про
прийняття спадщини звернулась ОСОБА_1,
яка зазначила про те, що вона є дружина
померлого, на підтвердження чого нею
було надано свідоцтва про шлюб серія
НОМЕР_1, видане повторно 21.11.2006 року,
згідно до якого що ОСОБА_3 та ОСОБА_1
уклали шлюб 18.08.2000 року. Крім того,
відповідач ОСОБА_1 у своїй заяві до
нотаріуса зазначила, що цей шлюб із нею
у померлого був єдиним, інших
спадкоємців, передбачених законом,
немає.

Згідно до рішення Московського
районного суду м. Харкова ви 12.09.2003 року
ОСОБА_3 було позбавлено батьківських
прав щодо його доньки, позивачки
ОСОБА_2, а відповідно до рішення
Московського районного суду м. Харкова
від 03.03.2006 року було задоволено позов
ОСОБА_3 та розірвано його шлюб із
ОСОБА_1.

Згідно довідки дільниці №35 КП
«Жилкомсервіс» №308 від 20.11.2007 року,
копія якої є в матеріалах справи,
ОСОБА_1 мешкала без реєстрації за
адресою АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_3, до дня
його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1, вели спільне
господарство, однак ніякого чинного
рішення суду з цього приводу до справи
не надано.

Листом ХДНК №11 від 27.12.2008 року №6788
підтверджується, що ОСОБА_2 відмовлено
у видачі за її заявою свідоцтва про
право на спадщину за законом після
смерті батька, ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1.

З відповіді на запит суду Харківської
міської поліклініки №11 (Т.1 а.с.168-173)
вбачається, у ОСОБА_6 (мати позивача)
протягом 2007 року' понад десять разів
зверталась за медичною допомогою,
перебувала на амбулаторному та
стаціонарному лікуванні у медичних
закладах. Вказані докази підтверджують
свідчення ОСОБА_6, допитаної судом в
якості свідка, щодо поважності причин,
з яких позивач протягом кількох
місяців опікувалася здоров?ям своєї
матері, ОСОБА_6, що заважало їх
регулярному з батьком спілкуванню,
внаслідок чого й не змогла вчасно
дізнатися про його смерть та,
відповідно, пропустила строк звернення
до нотаріальної контори. Із новою
дружиною батька, відповідачем у справі,
стосунки у позивача не склались, що
негативно вплинуло на їх відносини з
батьком, який під впливом відповідачки
не бажав, щоб вони між собою
спілкувались.

Матеріали цивільної справи містять
лише копію заяви ОСОБА_1 до суду про
встановлення факту проживань однією
сім'єю без шлюбу та встановлення факту
опікування та догляду, із відміткою про
прийняті вказаної заяви канцелярією
Московського районного суду, рішення
по тій справі не ухвалено.

Позивач навчається у вказаному вищому
навчальному заклад та в період з січня
по серпень 2007 року вона двічі не
відвідувала заняття через погане
самопочуття, є інвалідом ІІ групи.

За клопотанням відповідача судом було
допитано свідків ОСОБА_7, сусідку
відповідача у справі, яка підтвердила,
що позивач не спілкувалась зі своїм
батьком у нього вдома через небажання
ОСОБА_1 знатися з колишньою родиною
ОСОБА_3, у зв'язку із чим позивач
спілкувалась із батьком по телефону,
або приходила до них додому, чи вони
зустрічались десь поза своїми оселями.

Допитаний в судовому засіданні в
якості свідка ОСОБА_8 суду повідомив, що
він, також, є сусідом відповідача у
справі. В лютому 2007 року до нього
звернулись дві жінки, одна молода
дівчина, а друга старша. Старша жінка
назвалась колишньою дружиною ОСОБА_3 та
розпочала розпитувати про подробиці
його особистого життя. Коли він
повідомив, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1,
жінки не здивувались. Також свідок
пояснив, що до того часу він цих жінок
не бачив. При цьому підтвердити, що
представник позивача - ОСОБА_6 і є та
сама «літня жінка» свідок не зміг,
зазначивши що вона «досить схожа». До
таких пояснень свідка районний суд
поставився критично, оскільки вони не є
достовірними і тому не підтверджують
заперечення відповідача проти позову
стосовного того, що позивач знала про
смерть батька ще у лютому 2007 року та
пропустила строк прийняття спадщини
без поважних причин.

Згідно ч.І ст. 1220 ЦК України, спадщина
відкривається внаслідок смерті особи
чи оголошення її померлою. Часом
відкриття спадщини є день смерті
спадкодавця.

У відповідності зі ст. 1217 ЦК
України, спадкування здійснюється за
заповітом або за законом.

Частиною першою ст. 1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлено строк у
шість місяців, який починається з часу
відкриття спадщини.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу
право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця, у тому числі зачаті
за життя спадкодавця та народжені
після його смерті, той з подружжя, який
його пережив, та батьки.

В силу ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за
заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Згідно ч. 1 ст.1269 ЦК України спадкоємець,
який бажає прийняти спадщину, але на
час відкриття спадщини не проживав
постійно із спадкодавцем, має подати до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини.

Згідно вимог ч.З ст. 1272 ЦК України за
позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття , спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Відповідно до ч.4 п.24 Постанови Пленуму
Верховного суду України «Про судову
практику у справах про спадкування»
від 30.05.2008 року №7, вирішуючи питання
про визначення особі додаткового
строку, суд досліджує поважність
причини пропущення строку для
прийняття спадщини, при цьому
необхідно виходити з того, що поважними
є причини, пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до ч.З п. 24 вищезгаданої
Постанови Пленуму Верховного Суду
України, при розгляді справ про надання
додаткового строку для прийняття
спадщини, слід перевіряти наявність
або відсутність спадкової справи
стосовно спадкодавця у державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини, наявність у
матеріалах справи обгрунтованої
постанови про відмову нотаріуса у
вчиненні нотаріальної дії, зокрема
відмови у видачі свідоцтва про право на
спадщину.

Таким чином, районний суд обгрутовано
дійшов висновку про те, що факт
необізнаності позивача про дату смерті
спадкодавця та дії відповідача,
призвели до пропуску позивачем
шестимісячного строку для прийняття
спадщини, в зв'язку з чим визнав
зазначені причини пропущення строку
поважними, пов'язаними з об'єктивними
та істотними труднощами для спадкоємця
і правильно задовольнив позовну вимогу
ОСОБА_2 про надання їй додаткового
строку для прийняття спадщини.

Відповідно до правової позиції,
викладеної у п. 27 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про спадкування» №7
від 30 травня 2008 року, на підставі статті
1301 ЦК України свідоцтво про право на
спадщину може бути визнано недійсним
не лише тоді, коли особа, якій воно
видане, не мала права на спадкування,
але й за інших підстав, установлених
законом. Іншими підставами можуть бути:
визнання заповіту недійсним, визнання
відмови від спадщини недійсною,
визнання шлюбу недійсним, порушення у
зв'язку з видачею свідоцтва про право
на спадщину прав інших осіб тощо.
Законом прямо не встановлюються
підстави визнання недійсним свідоцтва
про право на спадщину. Буквально
відповідно до ст. 1301 ЦК України
підставою визнання свідоцтва про право
на спадщину недійсним є відсутність у
особи, якій воно видане, права на
спадкування.

Районним судом обгрунтовано
встановлено, і ці обставини доводами
скарги не спростовуються, що на день
відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3
він вже не перебував у спільному шлюбі
з відповідачем ОСОБА_1, яка внаслідок
чого не належала до спадкоємців за
законом першої черги, на що вона
послалася при зверненні до
нотаріальної контори для оформлення
спадщини і отримання свідоцтв про
право власності в порядку спадкування,
які оспорені по справі і порушують
право позивачки на спадкування. Тому
відповідно до навдених норм права
районний суд законно і обгрунтовано
визнав ці свідоцтва недійсними.

Що стосується доводів скарги про
недоведеність поважних причин
пропуску строку на звернення позивача
до нотаріальною контори про прийняття
спадщини, то судова колегія їх відхиляє
за необгрунтованістю. Суд правильно
встановив, що не з вини позивачки вона
не проживала зі спадкодавцем і не
спілкувалася з ним на день його смерті
і відкриття спадщини, сама
відповідачка перешкоджала їх
спілкуванню, позивачка в той час
опікувалася здоров?ям своєї хворої
матері, і лише випадково у жовтні 2007
року дізналася про смерть свого батька,
після чого вона зразу звернулася до
суду за захистом своїх прав. Доводи
скарги цих висновків не спростовують.

Судова колегія відхиляє доводи скарги
про порушення норм цивільного
процесуального права і щодо не
вирішення питання про залишення позову
без розгляду, оскільки повноважений
представник позивача при розгляді
справи по суті заявлені вимоги
підтримала повністю, на залишення
позову без розгляду не наполягала.
Відсутність відповідачки при
ухваленні рішення по суті не вплинула
на її право надати докази на
підтвердження своїх заперечень проти
позову, у тому числі при апеляційному
розгляді справи з передбачених ч. 2 ст.
303 ЦПК України підстав, ніяких
клопотань з цього приводу
відповідачем, яка належним чином була
представлена при розгляді справи, не
було заявлено, результати дослідження
районним судом наявних у справі
доказів районним судом у оскарженому
рішенні належним чином вмотивовані,
законні підстави для зупинення
провадження у справі до розгляду
кримінальної справи по факту
шахрайського заволодіння
відповідачкою спірної спадщини
відсутні. Заява відповідачки про те, що
окрім позивачки можуть бути ще й інші
спадкоємці першої черги, - не впливає на
законність та обгрнутованість рішення
і прав інших вирогідних спадкоємців не
порушує, оскільки в результаті
ухваленного судом рішення спадкування
буде відбуватися у загальному
позасудовому порядку, а до спірної
спадщини закликані всі зацікавлені
особи, які мають це право за законом чи
заповітом.

Таким чином, оскільки суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права , то з
передбачених ст. 308 ЦПК України підстав
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307,
ст.ст. 315, 317, 319-325 ЦПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Московського районного суду
м.Харкова від 04 липня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак на протязі 20 днів з
дня набрання законної сили може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя:

Судді колегії: