АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження№22ц/790/5133/14
Головуючий 1 інстанції - Оксененко В.А.
Справа № 643/6250/13-ц
Доповідач -Коровін С.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2014 року судова колегія
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області
в складі :

Головуючого: -
Коровіна С.Г.

Суддів -
Коваленко І.П., Довгаль А.П.

При секретарі: -
Москаленко Е.А.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Московського
районного суду м. Харкова від 26 травня
2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення боргу ,-

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 та
просив стягнути борг з відповідачів на
його користь заборгованість за
договором позики.

Позивач посилався на те, що 25.12.2009
р. надав у борг ОСОБА_5, ОСОБА_7 13 600
доларів США. Відповідачі, отримавши ці
гроші, зобов'язались повернути їх до
25.12.2010 р. зі сплатою в разі
несвоєчасного повернення грошей
неустойки в сумі 2 000 гр. за кожний день
просрочки. Свої обов*язки ОСОБА_7
виконали частково; неповернутими
залишись 10 660 доларів США. Позивач
просив суд стягнути з відповідачів
суму боргу 10600 доларів США грн.,
відсотки за користування грошима,
виходячи з облікової ставки НБУ з 25.12.2009
р. по 23.04.2013 р., що становить 297 6 доларів
США; 3% річних, що складає 735 доларів США
(з 01.12.2010 р. по 23.04.2013 р.), а всього просить
стягнути 14 311 доларів США, в
еквиваленті, по курсу НБУ, ставка якого
на цей день становить 1171,5143 гр. за 100
доларів США. Також просять стягнути
неустойку в сумі 1688000 гр. (з 31.12.2010 р. за 844
дні), івідшкодувати витрати в сумі 3441
гр. за сплату судового збору.

Представник відповідачів позовні
вимоги визнав частково, не заперечував
проти стягнення основного боргу в сумі
10 600 доларів США в сумі, еквивалентної
курсу НБУ. Просив суд застосувати
положення ч.З ст.551 ЦК України,
застосувати спеціальний строк
давністі, якій становить один рік,
зменьшити розмір неустойки, вказавши,
що відповідачі є пересічними
громадянами, не ведуть підприємницьку
діяльність і виплатити неустойку в
розмірі 1688000 гр. реально не можуть; крім
того, розмір неустойки неспівмірний з
розміром основного боргу і таких
збитків позивачу не завдано. Зазначив,
що нарахування та виплата процентів за
користування позикою умовами
укладеного договору не передбачено.

Рішенням Московського районного
суду м. Харкова від 26 травня 2014 року
позов задоволено частково. Стягнуто
солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь
ОСОБА_3 10 600 доларів США в рахунок боргу,
що еквівалентно по курсу НБУ станом на
26.05.2014 р. 124 180 грн. 52 коп., а всього
стягнути 241 295 грн. 52 коп. В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

Ухвалою суду від 10 червня 2014 року
виправлено помилки в судовому рішенні
в мотивувальній та резолютивній
частинах.

Додатковим рішенням Московського
районного суду м. Харкова від 10 червня
2014 року стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 3 % річних за
період з 31.12.2010 року по 23.03.2013 року в
розмірі 735 доларів США, що становить 8610
грн. 59 коп.

Не погодившись з рішенням
Московського районного суду м. Харкова
від 26 травня 2014 року, представник
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав на нього
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду першої інстанції змінити,
скасувавши його в частині відмови в
задоволенні позовної вимоги про
стягнення з відповідачів процентів за
користування коштами та просить
ухвалити в цій частині нове рішення про
стягнення солідарно з відповідачів на
користь позивача процентів за
користування позикою в період з 25
грудня 2009 року по 25 вересня 2012 року в
розмірі, еквівалентному 2976 доларам США
за курсом НБУ на момент винесення
рішення по даній справі. Апелянт
зазначає, що суд першої інстанції
відмовляючи у задоволенні позовних
вимог в частині стягнення процентів за
користування позикою в період з 25
грудня 2009 року по 25 вересня 2012 року в
розмірі 2976 доларів США неправильно
застосував статтю 1048 ЦК України.
Відмовляючи в задоволенні цієї вимоги
суд першої інстанції дійшов висновку,
що умовами укладеного між сторонами
договору оплата процентів, їх розмір та
порядок сплати прямо не передбачений.
Суд також зазначив, що
сторони по договору позики є фізичні
особи, які не ведуть підприємницьку
діяльність. Апелянт вважає, що
відповідно до ст 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюється
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір встановлюється на рівні
облікової ставки Національного банку
України. У разі відсутності іншої
домовленості сторін проценти
виплачуються щомісячно до дня
повернення позики.
Апелянт вважає, що укладений між
сторонами договір позики не підпадає
під договір, який можливо вважати
безпроцентним.

Заслухавши доповідача, сторони,
перевіривши обставини справи колегія
вважає,що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, рішення суду зміненню в
частині стягнення з відповідачі на
користь позивача процентів за
користування позикою.

Судом встановлено, що між
сторонами 25.12.2009 року було укладено
договір позики. Згідно зазначеного
договору відповідачі отримали в борг
грошові кошти в розмірі 13600 доларів США,
які зобов'язалися повернути до 25.12.2010
року рівними частками зі сплатою, у
разі несвоєчасного повернення грошей
погодилися на неустойку в розмірі 2000
грн. за кожний день прострочення
зобов'язання.

Судом встановлено,що відповідача
частково повертали борг і на час
звернення до суду неповернута
заборгованість склала 10600 грн.

Сторони проти цієї суми не
заперечували. Суд обґрунтовано стягнув
на користь позивача заборгованість в
сумі 10600 доларів США, що складає 117115 грн.
10 коп., неустойку в сумі 117115 грн., а
всього 248288 грн. 10 коп.

Судом обґрунтовано стягнуто з
відповідачів судовий збір в розмірі 3441
грн.

Відповідачи проти рішення суду не
заперечували і не оскаржили його.

У відповідності до ч.1 ст 303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Оскільки рішення оскаржено
тільки представником позивача, то
колегія переглядає рішення в межах
апеляційної скарги ОСОБА_4

Згідно ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України. У
разі відсутності іншої домовленості
сторін проценти виплачуються щомісяця
до дня повернення позики.

Договір позики вважається
безпроцентним, якщо: він укладений між
фізичними особами на суму, яка не
перевищує п'ятдесятикратного розміру
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, і не пов'язаний із
здійсненням підприємницької
діяльності хоча б однією із сторін;
позичальникові передані речі,
визначені родовими ознаками.

Оскільки укладений між сторонами
договір позики не передбачає обов'язок
позичальників сплачувати відсотки за
користування позикою, але договір і не
містить прямої вказівки на його
безоплатність, то суд першої інстанції
безпідставно відмовив у стягненні з
відповідачів на користь ОСОБА_3
процентів за користування позикою.
Враховуючи, що розмір сплати процентів
договором не встановлений, то вони
повинні визначатися на рівні облікової
ставки Національного банку України.

Згідно розрахунку позивача з
урахуванням облікової ставки НБУ за
період з 25 грудня 2009 року по 25 вересня
2012 року загальна сума процентів склала
2976 доларів США (а.с.6). Відповідачі проти
такого розрахунку не заперечували
власного розрахунку не надали, вони
лише вважали, що застосування правил
ст.1048 і обчислювання процентів за
користування позикою на рівні
облікової ставки НБУ за цими
правовідносинами неможливо. При таких
обставинах колегія вважає, що проценти
за користування позикою можливо
визначити саме за розрахунком
позивача, який відповідає вимогам
закону і встановленій обліковій ставці
НБУ. Заперечення відповідачів доводів
апеляційної скарги не спростовують.

Встановлено,що офіційний курс
гривні щодо американського долара на
14.00 26.08.2014 року складає за 100 доларів -
1365,9408 грн.

Колегія вважає, що рішення сулу
необхідно змінити, стягнувши на
користь позивача солідарно з
відповідачів проценти за користування
позикою в розмірі 2976 доларів США, що за
курсом Національного банку України на
час ухвалення рішення, складає, 2978 ?
13,6594 = 40652 грн. 16 коп.

В іншій частині рішення
залишається без змін.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316,
317, 319 ЦПК України судова колегія ,-

В И Р І Ш И Л
А :

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Московського районного
суду Харківської області 26 травня 2014
року змінити.

Стягнути з солідарно з ОСОБА_6 та
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 проценти за
користування позикою в розмірі 40652
грн.16 коп.

В іншій частині зазначене рішення
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили
негайно і може бути оскаржено
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -