Справа № 234/3007/14-ц
Провадження № 2/234/1947/14
12 серпня 2014 року Краматорський
міський суд Донецької області в
- головуючого - судді Бакуменко А.В.
- при секретарі - Кісточка І.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду міста
Краматорська Донецької області,
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору
удаваним, визнання квартири спільним
сумісним майном та розподіл квартири,
ОСОБА_1 звернулась до
Краматорського міського суду
Донецької області з позовом про
визнання договору удаваним, визнання
квартири спільним сумісним майном та
розподіл квартири. Обґрунтувавши свої
вимоги тим, що 5 листопада 1999 року
вона та ОСОБА_2 уклали шлюб. 22 січня 2014
року шлюб між ними було розірвано.
Перебуваючи в шлюбі вони придбали
квартиру АДРЕСА_1. В січні 2004 року
вона разом з відповідачем огляду вала
дану квартиру та сумісно вони
вирішили, що квартира буде
оформлюватись на імґя відповідача
ОСОБА_2 До нотаріальної контори вона
разом з продавцем Пґянник та ОСОБА_2
не ходила. Подальшою реєстрацією
квартири також займався ОСОБА_2 Про
те, що квартира була подарована
ОСОБА_2 їй стало відомо лише в грудні
2013 року. Просить суд визнати договір
дарування удаваним, визнати квартиру
АДРЕСА_1 власністю подружжя, та визнати
за нею право власності на 12 частку
вищевказаної квартири.
В судове засідання позивачка не
зґявилась, просила справу розглянути
за її відсутності вимоги задовольнити
та не заперечувала проти ухвалення
Відповідач в судове засідання не
зґявився, хоча про час та місце
розгляду справи повідомлявся у
встановленому законом порядку.
Згідно ст.224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або якщо зазначені ним
причини визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.
Відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК
України та враховуючи думку позивача,
судом ухвалено про заочний розгляд
справи.
Суд, дослідивши матеріали справи,
набуває висновку, що заявлені
позивачкою вимоги підлягають
задоволенню в повному обсязі, з
В судовому засіданні встановлено,
що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в
зареєстрованому шлюбі з 05.11.1999 року, 22
січня 2014 року шлюб розірвано, від
шлюбу мають двох дітей ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Згідно копії договору
дарування квартири від 12 січня 2004
року, зареєстрований в реєстрі № 2-241
Першою Краматорською нотаріальною
конторою, ОСОБА_3 подарував ОСОБА_2
двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .
Згідно розпизці від 12
січня 2004 року ОСОБА_3 отримав від
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 гроші в сумі 3100
доларів США, за квартиру по квартиру
Відповідно до ст. 212 ЦПК
України суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед установленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.
Відповідно до ст. 218 ЦК
України недодержання сторонами
письмової форми правочину, яка
встановлена законом, не має наслідком
його недійсність, крім випадків
встановлених законом. Заперечення
однією із сторін факту вчинення
правочину або оспорювання окремих його
частин може доводитись письмовими
доказами, засобами аудіо- та
відеозапису та іншими доказами.
Рішення суду не може ґрунтуватись на
свідченнях свідків.

Відповідно до ст.657 ЦК
України договір купівлі -продажу
житлової квартири укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Відповідно до ст. 235 ЦК
України удаваним є правочин, який
вчинено сторонами для приховання
іншого правочину, який вони насправді
вчинили. Якщо буде встановлено, що
правочин був вчинений сторонами для
приховання іншого правочину, який вони
насправді вчинили, відносини сторін
регулюються правилами щодо правочину,
який сторони насправді вчинили.

Артемівським міськрайонним
судом Донецької області був
допитаний відповідач ОСОБА_3, котрий
підтвердив, що дійсно фактично був
укладений договір купівлі-продажу,
однак щоб дешевше вартувало
оформлення квартири вони зробили
договір дарування даної квартири.

Суд вважає, що в судовому
засіданні доведено удаваність дій
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які були сторонами
договору дарування, що підтверджено
письмовою розпискою про отримання
грошових коштів від ОСОБА_2 та ОСОБА_1
за квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.60 Сімейного
кодексу України, майно набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Статею 69 СК України передбачено
, що - дружина і чоловік мають право на
поділ майна, що належить їм на праві
спільної сумісної власності, незалежно
від розірвання шлюбу.

Таким чином суд вважає, що
квартира АДРЕСА_1 фактично є спільним
майном подружжя та підлягає розподілу.

Керуючись ст.ст. 10, 59, 60,
88, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 218, 235, 657, ЦК
України 60,69 СК України, , суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
договору удаваним, визнання квартири
спільним сумісним майном та розподіл
квартири - задовольнити.

Визнати договір дарування
укладений 12 січня 2014 року між ОСОБА_2
та ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 -
удаваним.

Визнати квартиру АДРЕСА_1 сумісною
власністю подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 12
частку квартири АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржено в
Апеляційний суд протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано.

Рішення складено та підписано в
нарад чий кімнаті в одному примірнику.

Суддя А. В. Бакуменко