Провадження № 2/711/1409/14
Справа № 711/3601/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2014 року
Придніпровський районний суд м.
Черкаси

В складі: головуючого - судді
Колода Л.Д.

При секретарі:
Бойко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м . Черкаси цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ
частки майна в натурі, припинення
спільної часткової власності ,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 про виділ частки
майна в натурі, припинення спільної
часткової власності. Свої позовні
вимоги мотивує тим, що на підставі
рішення Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 16 травня 2005 року по
справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Черкаського міськвиконкому про
визнання права власності в порядку
спадкування, за ОСОБА_1 визнано право
приватної власності на 34 частини
домоволодіння, розташованого в
АДРЕСА_1. В свою чергу право власності н
14 частину домоволодіння на підставі
цього ж рішення визнано за ОСОБА_2

Відповідно до технічного паспорту на
житловий будинок, розташованого в
АДРЕСА_1, загальна площа ділянки по
фактичному користуванні становить 600
м.кв. Таким чином, разом з переходом до
ОСОБА_1 права власності на 34 частини
житлового будинку з надвірними
спорудами, до неї перейшло і право
власності, право користування 34
частинами земельної ділянки, на якій
вони розміщені ( 34 від загальної площі
земельної ділянки 600 м. кв., становить 450
м. кв.).

Право власності, право користування на
іншу 14 частину земельної ділянки (150 м.
кв.) перейшло до ОСОБА_2 з правом
власності на 14 частину житлового
будинку з надвірними спорудами,
розташованого в АДРЕСА_1.

Користування житловим будинком,
надвірними спорудами та прилеглою
земельною ділянкою здійснювалось
спільно, частки співвласників в натурі
не виділялись.

Між співвласниками цього майна ОСОБА_1
та ОСОБА_2 виникають непорозуміння та
суперечки з приводу користування,
утримання та збереження цього майна і
угоди про спосіб виділення в натурі
його частки із сумісного спільного
володіння не досягнуто.

Позивач ОСОБА_1 зверталась до
контролюючих органів та органів
прокуратури з приводу того, що ОСОБА_2
чинить їй перешкоди в користуванні
майном, що знаходиться в спільній
частковій власності. Дані перешкоди
проявляються в наступному. Відповідач
ОСОБА_2 змінила засув на хвіртці та
замок на дверях будинку, не дає ключі
від нового замка ОСОБА_1, що перешкоджає
останній потрапити до власного житла
та змушує жити у родичів; ОСОБА_2
категорично відмовляється впускати в
житло ОСОБА_1 (Копії листа до
Прокуратури м. Черкаси та
Придніпровського районного відділу м.
Черкаси Управління МВС України в
Черкаській області додаються).

Відповідно до ч.1.ст.317 ЦК України,
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном.

Відповідно до ст. 41 Конституції України
та ст. 321 ЦК України ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
власності. Право приватної власності є
непорушними.

Таким чином, для вільного володіння,
користування та розпорядження своїм
майном, ОСОБА_1 необхідне виділення
частки майна співвласників в натурі із
спільної часткової власності.

Відповідно до висновку № 31 судової
будівельно-технічної експертизи від 19
жовтня 2011 р., проведеної TOB
«Контакт-сервіс», встановлено порядок
користування будинковолодінням
АДРЕСА_1 та визначено варіанти
розподілу будинковолодіння. В свою
чергу варіант розподілу
будинковолодінням № II (без врахування
самовільного будівництва) є найбільш
вигідним для обох сторін, оскільки не
передбачає території спільного
користування. Зазначений варіант
розподілу будинковолодінням
встановлює:

- виділення ОСОБА_1 в натурі, належну їй
частку домоволодіння, що складає 34
його частини: приміщення « 1-5» житлова
кімната площею 21,3 кв.м., приміщення « 1-4»
коридор площею 4,40 кв.м., приміщення « 1-3»
житлова кімната площею 5,8 кв.м.,
приміщення « 1-1» коридор площею 5,6 кв.м.,
приміщення « 1-2» кухня площею 7,6 кв.м.,
приміщення « 1-9» коридор площею 2,5 кв.м.;
в господарських спорудах: приміщення
«№ 5» водоколонка, «№1» огорожа, «№5а»
трубопровід, «В» погріб, «№2» огорожа,
«№6» огорожа;

- виділення ОСОБА_2 в натурі, належну їй
частку домоволодіння, що складає 14 його
частини: приміщення «1-6» житлова
кімната площею 8,6 кв.м., приміщення « 1-7»
житлова кімната площею 10,4 кв.м.,
приміщення « 1-8» житлова кімната площею
11,7 кв.м., господарські споруди: «№3»
огорожа.

- зобов'язано ОСОБА_1 закласти дверні
прорізи між приміщеннями « 1-7» та« 1-4»; «
1-8» та « 1-1».

- зобов'язано ОСОБА_2 влаштувати дверний
проріз між приміщенням « 1-7» та « 1-8» та
влаштувати вхідний дверний блок у
приміщення « 1-6».

- встановлено порядок користування
земельною ділянкою площею 600 кв.м.,
розташованою по АДРЕСА_1, а саме:
виділено ОСОБА_1 в користування
земельну ділянку площею 458 кв.м., яка
показано жовтим кольором в додатку 4 до
висновку експертизи; виділено ОСОБА_2 в
користування земельну ділянку площею
153 кв.м., яка показана синім кольром в
додатку № 4 до висновку експертизи;

- зобов'язано ОСОБА_2 сплатити на
користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за
різницю між її ідеальною часткою та
часткою, що їй виділена, в сумі 11 081 грн.
89 коп.

Відповідно до ст. 152 ЖК України,
проведення переобладнання і
перепланування житлового будинку
проводяться з дозволу виконавчого
комітету місцевої ради.

На запит Придніпровського районного
суду від 08.11.2012 року к. 340 до виконавчого
комітету Черкаської міської ради, щодо
можливості перепланування будинку за
адресою АДРЕСА_1 відповідно до
варіантів встановлених у висновках
експертизи, виконавчий комітет
Черкаської міської ради, у своїй
відповіді зазначив, що більш доцільним
варіантами перепланування
(переобладнання) житлового будинку,
зазначеної адреси, є варіанти, що
надані у висновку № 31/Буд. від 19.10.2011
судової будівельно-технічної
експертизи TOB «Контакт-сервіс».

Відповідно до вимог ст.364 ЦК України,
співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦК України,
майно, що є у спільній частковій
власності, може бути поділене в натурі
між співвласниками за домовленістю між
ними. Відповідно до п. 2 вказаної статті
у разі поділу спільного майна між
співвласниками право спільної
часткової власності на нього
припиняється.

Відповідно до ч.2. ст.367 ЦК України, у
разі поділу спільного майна між
співвласниками право спільної
часткової власності на нього
припиняється.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди
розглядають у порядку цивільною
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин.

В зв»язку з цим позивач просить
постановити рішення, яким виділити
ОСОБА_1 у власність частку спільного
майна за адресою АДРЕСА_1, у розмірі 34
частини домоволодіння відповідно до
варіанту розподілу будинковолодінням
№ II (без врахування самовільного
будівництва) висновку № 31 судової
будівельно-технічної експертизи від 19
жовтня 2011 року, розробленої TOB
«Контакт-Сервіс». Припинити право
спільної часткової власності ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на домоволодіння розташоване за
адресою АДРЕСА_1.

Представник позивача по
довіреності ОСОБА_3 в судовому
засіданні позов підтримала та просила
позов задовольнити, з підстав, вказаних
в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні позов не визнала, підтримала
заперечення, подані 22 .05.2014 року та
просила в позові відмовити.

Суд , заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові матеріали справи ,
в результаті повного , об"єктивного та
всебічного їх дослідження вважає, що
позов не підлягає до задоволення з
наступних підстав. В судовому
засіданні встановлено, що сторонам на
підставі рішення Придніпровського
районного суду м. Черкаси від 16 травня
2005 року по справі за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до Черкаського міськвиконкому
про визнання права власності в порядку
спадкування, за ОСОБА_1 визнано право
приватної власності на 34 частини
домоволодіння, розташованого в
АДРЕСА_1. В свою чергу право власності н
14 частину домоволодіння на підставі
вказаного рішення визнано за ОСОБА_2

Відповідно до технічного паспорту на
житловий будинок, розташований в
АДРЕСА_1, загальна площа ділянки по
фактичному користуванні становить 600
м.кв. Тому з переходом до ОСОБА_1 права
власності на 34 частини житлового
будинку з надвірними спорудами, до неї
перейшло право користування 34
частинами земельної ділянки, на якій
вони розташовані ( 34 від загальної
площі земельної ділянки 600 м. кв.,
становить 450 м. кв.).

Право користування на іншу 14 частину
земельної ділянки (150 м. кв.) перейшло до
ОСОБА_2

Користування житловим будинком,
надвірними спорудами та прилеглою
земельною ділянкою здійснюється
спільно, частки співвласників в натурі
не виділені.

Позивач, як на підставу своїх позовних
вимог посилається на те, що з
відповідачем ОСОБА_2 у неї виникають
непорозуміння та суперечки з приводу
користування, утримання та збереження
спільного майна і угоди про спосіб
виділення в натурі його частки із
сумісного спільного володіння не
досягнуто ; вона зверталась до
контролюючих органів та органів
прокуратури з приводу того, що ОСОБА_2
чинить їй перешкоди в користуванні
майном, що знаходиться в спільній
частковій власності: змінила засув на
хвіртці та замок на дверях будинку, не
надає ключі від нового замка, чим
перешкоджає потрапити до житла та
змушує жити у родичів і з цього приводу
позивач зверталася до прокуратури м.
Черкаси та Придніпровського РВ м.
Черкаси УМВС України в Черкаській
області.

Згідно ст. 10 ЦПК України сторони та інші
особи, що беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження, та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести суду ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Суд вважає, що позивачем не надано суду
будь-яких доказів з приводу посилань
про неможливість користуватися
нерухомим майном спільно з
відповідачем, виникнення суперечок та
конфліктів. З позовом про усунення
перешкод в користуванні спільним
майном чи вселення в будинок позивач
не зверталася.

Крім цього позивачем надано суду
ксерокопію висновку № 31 судової
будівельно-технічної експертизи від 19
жовтня 2011 р., проведеної TOB
«Контакт-сервіс» про встановлення
порядку користування
будинковолодінням АДРЕСА_1. Суд вважає,
що вищевказаний висновок не належним
та допустимим доказом. Як встановлено в
ході розгляду справи по суті позивач
ОСОБА_1 зверталася до Придніпровського
районного суду м. Черкаси з позовом до
ОСОБА_2 , треті особи Черкаська міська
рада, орган опіки та піклування
Придніпровського району м. Черкаси про
визначення поряду користування
будинковолодінням та земельною
ділянкою. Рішенням вищевказаного суду
по цивільній справі № 2 -1334/11 позов
задоволено. Визначено порядок
користування будинковолодінням та
земельною ділянкою. Ухвалою
апеляційного суду Черкаської області
від 07 лютого 2012 року вищевказане
рішення залишено без змін. Ухвалою
колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних ці кримінальних
справ від 23 травня 2012 року рішення суду
першої інстанції та ухвалу
апеляційного суду Черкаської області
скасовано, а справу направлено до суду
першої інстанції на новий розгляд.
Рішенням Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 09 січня 2014 року
позов ОСОБА_1 задоволено, визначено
порядок користування
будинковолодінням та земельною
ділянкою по варіанту ІІ висновку
експерта від 19 жовтня 2011 року. Ухвалою
апеляційного суду Черкаської області
від 20 лютого 2014 року вищевказане
рішення скасовано, а провадження по
справі закрито. У вищевказаній ухвалі
вказано, що в ході розгляду апеляційної
скарги ОСОБА_1, її представник по
довіреності ОСОБА_4 подала заяву про
відмову від позову. Тому рішення було
скасовано, а провадження по справі
закрито.

Згідно ст. 41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.
Право приватної власності набувається
в порядку, визначеному законом. Ніхто
не може бути протиправно позбавлений
права власності. Право приватної
власності є непорушним.

Статтею 17 Загальної декларації прав
людини від 10 грудня 1948 року визначено
право кожної людини володіти майном як
одноособово, так і разом з іншими. Ніхто
не може бути безпідставно позбавлений
свого майна.

За змістом ст. 316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Згідно ст. 317 ЦК України, власникові
належать права володіння, користування
та розпорядження своїм майном. На зміст
права власності не впливають місце
проживання власника та
місцезнаходження майна.

Положеннями ст. 319 ЦК України визначено,
що власник володіє користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону. При
здійсненні своїх прав та виконанні
обов'язків власних зобов'язаний
додержуватися моральних засад
суспільства.

За ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності
є непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Поскільки частки сторін в
спірному будинковолодінні визначені,
позивачу належить 34 частини , а
відповідачу - 14, то суд вважає, що при
визначенні порядку користування та
припиненні права спільної часткової
власності, слід врахувати та не
порушити права та законні інтереси
обох сторін.

Письмовий доказ - ксерокопія
висновку № 31 судової
будівельно-технічної експертизи від 19
жовтня 2011 р., проведеної TOB
«Контакт-сервіс» про встановлення
порядку користування
будинковолодінням АДРЕСА_1, що був
здобутий при розгляді іншої цивільної
справи, не може стати підставою для
задоволення позовних вимог. Даний
висновок по варіанту ІІ порушує права
відповідача ОСОБА_2, а саме зменшує її
частку в майні , забов»язує позивача
сплатити грошову компенсацію за
збільшену частку в майні. Суд не вправі
відступити від рівності часток в майні
позивача та відповідача, поскільки це
буде суперечити вимогам Конституції
України та Цивільного кодексу України .

В ході розгляду справи
представнику позивача пропонувалося
розглянути питання про призначення
судово-технічної експертизи з приводу
визначення порядку користування
будинковолодінням та земельною
ділянкою, однак представник позивача
по довіреності ОСОБА_3 категорично
відмовилася від проведення експертизи,
пояснивши що висновку № 31 судової
будівельно-технічної експертизи від 19
жовтня 2011 р., проведеної TOB
«Контакт-сервіс», достатньо для
вирішення даного позову. Вищевказаний
письмовий доказ суд вважає не належним
та не допустимим .

Крім цього в ухвалі колегії
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних ці
кримінальних справ від 23 травня 2012 року
встановлено, що при визначеному
порядку користування по варіанту ІІ,
ОСОБА_2 залишається без кухні, водо та
газопостачання, одна з кімнат
перебуває в аварійному стані та
потребує капітального ремонту.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній… справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ , у яких беруть
участь ті самі особи або особа що до
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 15 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 16 вказаного Кодексу
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. Суд вважає, що в ході розгляду
справи по суті порушення чи не визнання
відповідачем прав позивача не
встановлено, а тому позов ОСОБА_1
заявлено безпідставно і він до
задоволення не підлягає.

Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Поскільки позов не
підлягає до задоволення , то суд
питання про судові витрати не вирішує.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 15,16, 316, 317, 319, 321 ЦК
України, ст.ст. 8,10, 11, 60, 88, 212, 213, 215, 223 ЦПК
України , суд , -

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
виділ частки майна в натурі, припинення
спільної часткової власності -
відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду
може бути подано протягом десяти днів
з дня проголошення рішення через суд
першої інстанції до апеляційного суду
Черкаської області.

Головуючий :