АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4770/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
І.Г. Дубовенко Доповідач - Глущенко
Н.Г. Категорія 81
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2014 року
м. Дніпропетровськ

20 серпня 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - Глущенко Н.Г.

суддів -
Пищиди М.М., Деркач Н.М.

при секретарі -
Біленькій О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк»

на ухвалу Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 07 березня 2014 року по справі
за скаргою Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» на дії та
бездіяльність державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Новомосковського міськрайонного
управління юстиції та зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати ухвалу Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 07.03.2014 року та постановити
нову ухвалу про задоволення його вимог
в повному обсязі /а. с. 59-60/.

Ухвалою Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 07.03.2014 року скаргу ПАТ
«Дельта Банк» на дії та бездіяльність
ВДВС Новомосковського МУЮ задоволено
частково.

Суд визнав неправомірною
бездіяльність державного виконавця
ВДВС Новомосковського МУЮ Гриценок Д.І.
щодо не зупинення виконавчого
провадження , а в іншій частині вимог
відмовлено /а. с. 50-52/.

Як на підстави апеляційної скарги ПАТ
«Дельта Банк» посилається на те, що
ухвала є незаконною та необґрунтовано
і ухвалена з порушенням норм
процесуального закону. Крім того,
заявник вважає, що висновки суду не
відповідають обставинам справи та
Закону України «Про виконавче
провадження» / а. с. 59-60 /.

Судом встановлено, що на підставі
рішення Новомосковського
міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 25.02.2011
року було видано виконавчий лист про
солідарне стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ПАТ
«УкрСиббанк» заборгованість за
кредитним договором в розмірі 876027,62
грн., державне мито в розмірі 1700 грн. та
витрати на інформаційно-технічний
розгляд справи в сумі 120 грн. / а. с. 5 /.

Зазначений виконавчий лист надійшов на
виконання до Новомосковського ВДВС
Новомосковського міськрайонного
управління юстиції, де державним
виконавцем Гриценок Д.І. були відкриті
виконавчі провадження №30609365 від 19.12.2011
року, №30609299 від 19.12.2011 року та №30609229 від
19.12.2011 року.

В ході проведення виконавчих дій
державним виконавцем було встановлено
нерухоме майно, що належало ОСОБА_3, а
саме квартира АДРЕСА_1. На вищевказану
квартиру державним виконавцем було
накладено арешт та, у зв'язку з
невиконанням у добровільному порядку
рішення суду від 25.02.2011 року, було
прийнято рішення щодо проведення
виконавчих дій з реалізації
арештованого майна шляхом прилюдних
торгів / а. с. 8-9 /.

Судом встановлено, що згідно
інформаційної довідки з Державного
реєстру іпотек, отриманої
держвиконавцем 25.02.2013 року,
іпотекодержателем зазначеної квартири
є ПАТ «Дельта Банк» згідно договору
купівлі-продажу прав вимоги укладеного
між ПАТ «УкрСиббанк» і ПАТ «Дельта
Банк»..

Відповідно до договору купівлі-продажу
укладеному 08.12.2011 року між ПАТ
«УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк»,
право вимоги за кредитами, а саме по
кредитному договору №0 від 16.11.2005
року, укладеному між ОСОБА_3 та ПАТ
«УкрСиббанк», - перейшло до ПАТ «Дельта
Банк».

Таким чином, судом першої інстанції в
судовому засіданні встановлено, що
станом на 25.02.2013 року державний
виконавець Гриценок Д.І. мав відомості
щодо правонаступника ПАТ «УкрСиббанк».

У зв'язку з вище зазначеним, 07.05.2013 року
ПАТ «Дельта Банк» звернулося з заявою
до державного виконавця ВДВС
Новомосковського МРУЮ Гриценок Д.І., де
просило ВДВС звернутися до суду з
поданням про заміну стягувача у
виконавчих провадженнях та зупинити
виконавчі провадження до моменту
ухвалення судом рішення про заміну
стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ
«Дельта Банк» / а. с. 5-7 /.

Однак, державним виконавцем не було
прийнято рішення по даній заяві у
відповідності з вимогами чинного
законодавства, а тому ПАТ «Дельта Банк»
само звернулося до суду з заявою про
заміну сторони у виконавчому
провадженні, яка була розглянута
Новомосковським міськрайонним судом
Дніпропетровської області і 16.05.2013
року постановлено ухвалу про заміну
сторони виконавчого провадження з
виконання рішення Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 25.02.2011 року, тобто судом
було замінено стягувача ПАТ
«УкрСиббанк» на стягувача ПАТ «Дельта
Банк» / а. с. 5 /.

Крім того, як встановив суд першої
інстанції, станом на 15.05.2013 року,
державний виконавець був повідомлений
про наявність в провадженні
Новомосковського міськрайонного суду
Дніпропетровської області заяви ПАТ
«Дельта Банк» про заміну сторони у
зазначених виконавчих провадженнях.

Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України
«Про виконавче провадження» у разі
вибуття однієї із сторін державний
виконавець з власної ініціативи або за
заявою сторони, а також сама
заінтересована сторона мають право
звернутися до суду із заявою про заміну
сторони її правонаступником.

Згідно п. 12 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження підлягає обов'язковому
зупиненню у разі звернення до суду із
заявою про заміну вибулої сторони
правонаступником у порядку,
встановленому частиною 5 статті 8 цього
Закону.

Між тим, державним виконавцем не були
виконані вище зазначені вимоги Закону.

За таких обставин, суд першої інстанції
прийшов до висновку, що бездіяльність
державного виконавця Гриценок Д.І.,
відносно невжиття заходів щодо заміни
сторони у виконавчому провадженні
(залучення правонаступника ПАТ
«УкрСиббанк»), а в подальшому не
зупинення виконавчих проваджень, - є
неправомірною, а отже скарга ПАТ
«Дельта Банк» підлягає частковому
задоволенню.

Щодо вимог скаржника відносно
зобов'язання державного виконавця
винести постанову про зупинення
виконавчого провадження, то суд першої
інстанції прийшов до висновку, що вони
не підлягають задоволенню, оскільки
22.07.2013 року державним виконавцем
Гриценок Д.І. (на підставі ухвали
Новомосковського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 16.05.2013
року) винесено постанову про заміну
сторони виконавчого провадження з ПАТ
«УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта банк». Крім
того, 15.05.2013 року було проведено
прилюдні торги по реалізації
іпотечного майна (належної ОСОБА_3
трикімнатної квартири АДРЕСА_2) і 17.05.2013
року державним виконавцем видано Акт
державного виконавця про реалізацію
предмета іпотеки / а. с. 8-9 /.

Відносно вимог банку про скасування
Акту державного виконавця про
реалізацію предмета іпотеки від 17.05.2013
року, то суд першої інстанції відмовив
в них, оскільки порядок звернення
стягнення на майно боржника
передбачений ст. ст. 52 - 63 ЗУ «Про
виконавче провадження», а
бездіяльність державного виконавця,
щодо зупинення виконавчого
провадження, не може бути підставою для
скасування Акту державного виконавця
про реалізацію предмета іпотеки.

Перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що скаргу
необхідно відхилити, а ухвалу суду
залишити без змін з наступних підстав.

Вирішуючи спір, який виник між
сторонами, суд першої інстанції в
достатньо повному обсязі з'ясував прав
і обов'язки сторін, обставини справи,
перевірив доводи сторін та дав їм
належну оцінку, постановив ухвалу, яка
відповідає вимогам закону. Висновки
суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами.

При вище наведених обставинах
справи, суд першої інстанції дійшов до
правильного та обґрунтованого
висновку про те, що в силу Закону
України «Про виконавче провадження»
скарга на дії державного виконавця
підлягає частковому задоволенню.

Приведені в апеляційній скарзі доводи
ПАТ «Дельта Банк» не можуть бути
прийняті до уваги, оскільки вони
зводяться до переоцінки доказів і
незгоди з висновками суду по їх оцінці
та особистого тлумачення апелянтом
норм матеріального та процесуального
права.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному повному та
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Порушень матеріального чи
процесуального закону, які могли б
призвести до скасування або зміни
ухвали суду, судом апеляційної
інстанції не встановлено.

Ухвала постановлена судом першої
інстанції в межах заявлених ПАТ
«Дельта Банк» вимог викладених ним в
його скарзі на дії державного
виконавця / а. с. 1-2 /. Відповідно до вимог
чинного законодавства питання щодо
законності реалізації предмета
іпотеки, проведення прилюдних торгів і
видача документів в підтвердження
проведення цих торгів та оспорення
права власності власників, що придбали
нерухомість на прилюдних торгах, і таке
інше, - підлягають розгляду в порядку
позовного провадження, а не шляхом
подачі скарги на неправомірні дії
державного виконавця.

Інші доводи апеляційної скарги
не є суттєвими для вирішення спірного
питання та не спростовують висновки
суду.

Таким чином, доводи апеляційної
скарги є необґрунтовані, а ухвала суду
відповідає вимогам закону та
матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303,307,312 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
- відхилити.

Ухвалу Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 07 березня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з цього
часу.

СУДДІ: