Справа № 495/1228/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2014 року
м.
Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання:
Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні повторну заяву про відвід
судді

по цивільній справі № 495/1228/14-ц

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вадіта»

про стягнення боргу за договором
позики

В С Т А Н О В И В :

19.02.2014 року ОСОБА_1 (далі по тексту -
позивач) звернулася до
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області з
позовною заявою до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Вадіта»
(далі по тексту - відповідач) про
стягнення боргу за договором позики.

Так, позивач просив суд стягнути на
його користь з відповідача суму
основного боргу - 3 000 000 грн., 10 % річних
за користування чужими коштами - 1 849 315
грн., індекс інфляції за весь час
прострочення - 14 797,70 грн., судовий збір -
3 654 грн., а всього - 4 867 766,70 грн.

Ухвалою Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 24.02.2014 року у відкритті провадження
по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до
ТОВ «Вадіта» стягнення боргу за
договором позики було відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною вище
ухвалою суду, ОСОБА_1 звернулася до
апеляційного суду Одеської області з
апеляційною скаргою, згідно з якою
просила ухвалу
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 24.02.2014 року про відмову у відкритті
провадження скасувати та направити до
суду першої інстанції для вирішення
цього питання в іншому складі суду.

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 10.06.2014 року апеляційну
скаргу ОСОБА_1 було задоволено. Ухвалу
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 24.02.2014 року скасовано, справу
направлено до того ж суду для вирішення
питання про відкриття провадження у
справі.

На підставі вищевикладеного, ухвалою
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 23.06.2014 року було відкрито
провадження по цивільній справі
№495/1228/14-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до
ТОВ «Вадіта» про стягнення боргу за
договором позики. Справу призначено до
розгляду.

22.07.2014 року позивачем - ОСОБА_1, подано до
суду заяву про відвід судді, згідно з
якою вона просила задовольнити заяву
про відвід судді
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
Мишко В.В.

Ухвалою Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 13.08.2014 року у задоволенні заяви
ОСОБА_1 про відвід головуючого судді по
справі № 495/1228/14-ц за позовом ОСОБА_1 до
ТОВ «Вадіта» про стягнення боргу за
договором позики було відмовлено.

12.08.2014 року позивачем - ОСОБА_1, подано до
суду повторну заяву про відвід судді,
згідно з якою вона просить
задовольнити заяву про відвід судді
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
Мишко В.В. Така повторна заява позивача
мотивована наступними обставинами.

В провадженні судді
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Мишко В.В.
перебуває цивільна справа № 495/1228/14-ц за
позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Вадіта» про
стягнення боргу. 15.07.2014 року позивачем
було подано заяву про відвід судді
Мишко В.В. з підстав порушення ним вимог
процесуального закону, Конвенції про
захист прав людини та основоположних
свобод, законодавства про статус
суддів та практики Європейського суду
з прав людини. Суддя Мишко В.В.
продовжує грубо порушувати
законодавство.

Так, відповідачем у даній цивільній
справі є ТОВ «Вадіта», яке володіє на
праві власності базою відпочинку
«Сонечна» смт. Затока
Білгород-Дністровського району.
Всупереч принципу неупередженості
суддя Мишко В.В. разом із сім'єю
відпочиває на базі «Сонечна», яка
належить відповідачу і користується
істотними знижками в отриманні послуг
з боку відповідача, що свідчить про
корупційну складову та його
заінтересованість у розгляді справи на
користь відповідача.

В судові засіданні ОСОБА_1 не з'явилася,
але згідно поданої до суду заяви,
просить розглянути цивільну справу №
495/1228/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ТОВ
«Вадіта» про стягнення боргу без
участі позивача.

Представник ТОВ «Вадіта», в судові
засідання не з'явився без поважних
причин про причини неявки суд не
повідомив, будь-яких клопотань не
заявляв, хоча про час та місце судового
розгляду був належним чином
повідомлений, про що свідчать наявні в
матеріалах справи відповідні поштові
повідомлення.

Розглянувши повторну заяву ОСОБА_1 про
відвід судді, дослідивши матеріали
справи, перевіривши докази,
порадившись в нарадчій кімнаті, суд
дійшов до висновку про відмову в
задоволенні такої заяви у зв'язку з її
безпідставністю та необґрунтованістю,
виходячи з наступного.

Згідно зі ст.20 Цивільного
процесуального кодексу України, суддя
не може брати участі в розгляді справи
і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) під час попереднього вирішення цієї
справи він брав участь у процесі як
свідок, експерт, спеціаліст,
перекладач, представник, секретар
судового засідання;

2) він прямо чи побічно заінтересований
у результаті розгляду справи;

3) він є членом сім'ї або близьким
родичем (чоловік, дружина, батько, мати,
вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок,
падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук,
внучка, усиновлювач чи усиновлений,
опікун чи піклувальник, член сім'ї або
близький родич цих осіб) сторони або
інших осіб, які беруть участь у справі;

4) якщо є інші обставини, які викликають
сумнів в об'єктивності та
неупередженості судді;

5) було порушено порядок визначення
судді для розгляду справи,
встановлений частиною третьою статті
11-1 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи,
які є членами сім'ї або близькими
родичами між собою.

Відповідно до ст.ст. 2, 8 Цивільного
процесуального кодексу України,
цивільні справи вирішуються на основі
закону, за умов, що виключають
сторонній вплив на них. Процесуальною
гарантією забезпечення безсторонності
та об'єктивності суду є право відводу.
Можливість заявити відвід суду має
забезпечити надійний захист процесу
від ймовірного негативного впливу з
боку упередженого суду. Метою відводу
судді є недопущення до вирішення
справи упередженого судді.

Підстави для відводу судді можуть мати
об'єктивний чи суб'єктивний характер.
Об'єктивною підставою для відводу
судді є його попередня участь у справі,
а саме те, що під час попереднього
вирішення цієї справи він брав участь у
процесі як свідок, експерт, спеціаліст,
перекладач, представник, секретар
судового засідання. Зазначена
обставина є безумовною підставою для
відводу і у разі її наявності суддя
повинен заявити самовідвід. Під
попереднім вирішення справи слід
розуміти усі випадки, коли справа
розглядалася в судовому засіданні
незалежно від того, чи завершився її
розгляд постановленням рішення суду.
Підставою для відводу може бути лише
безпосередня участь судді, про відвід
якого йдеться, у цій справі.

Об'єктивною підставою для відводу є
родинні стосунки з особами, які беруть
участь у справі. Зокрема, суддя
підлягає відводу, якщо він є членом
сім'ї або близьким родичем (чоловік,
дружина, батько, мати, вітчим, мачуха,
син, дочка, пасинок, падчерка, брат,
сестра, дід, баба, внук, внучка,
усиновлювач чи усиновлений, опікун чи
піклувальник, член сім'ї або близький
родич цих осіб) сторони або інших осіб,
які беруть участь у справі. З цих
підстав суддя підлягає відводу і тоді,
коли зазначені у ній особи вступили або
залучені у справі після початку
розгляду справи. Перелік родичів є
виключний.

Пряма чи побічна заінтересованість
судді у результаті розгляду справи
може бути підставою як для відводу, так
і для самовідводу. Заінтересованість
може мати юридичний або побутовий
характер. Юридична заінтересованість
судді має місце, якщо від результату
вирішення спору у нього виникнуть,
зміняться або припиняться певні права
або обов'язки. Побутова або фактична
заінтересованість полягає в тому, що
рішення суду може мати вплив на
особисті стосунки судді з оточуючими.
Наприклад, суддя може заявити
самовідвід з цієї підстави, якщо він
або його близькі родичі у тій чи іншій
мірі залежні від однієї з сторін. Якщо
заяву про відвід з цієї підстави подає
особа, яка бере участь у справі,
підстави відводу потребують
доказування.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.23 Цивільного
процесуального кодексу України, на
підставах, зазначених у статтях 20, 21 і 22
цього Кодексу, судді, секретарю
судового засідання, експерту,
спеціалісту, перекладачу може бути
заявлено відвід особами, які беруть
участь у справі. Відвід (самовідвід)
повинен бути вмотивованим і заявленим
до початку з'ясування обставин у справі
та перевірки їх доказами. Заявляти
відвід (самовідвід) після цього
дозволяється лише у випадках, коли про
підставу відводу (самовідводу) стало
відомо після початку з'ясування
обставин у справі та перевірки
доказами.

Право заявляти відвід повинно
реалізовуватися відповідно до порядку,
встановленого законом. У зазначеній
статті поміщена законодавча вимога про
те, що заява про відвід (самовідвід) має
бути вмотивованою. Нічим не
підтверджена вимога відводу судді,
експерта, спеціаліста, перекладача чи
секретаря судового засідання не може
бути задоволена. Вмотивованою можна
вважати заяву про відвід, в якій
міститься:

- правильний виклад та аналіз фактичних
підстав, що вказують на упередженість
судді (суддів), секретаря судового
засідання, експерта, спеціаліста чи
перекладача;

- якомога більша деталізація цих
фактів;

- зазначення того, що підстави для
заявленого відводу викликають сумнів у
безсторонності вищезазначених
суб'єктів, та зазначити чому;

- посилання на засоби доказування та
докази, які в них містяться (наприклад,
допит та показання свідків, письмові
докази тощо), якими підтверджуються
наведені обставини, що свідчать про
юридичні підстави для відводу;

- додатки, на які проводиться посилання
в заяві про відвід;

- чітко сформульована вимога до суду.

Оцінюючи обставини, які заявлені
позивачем - ОСОБА_1, як підстави для
відводу, суд виходе з наступного.

Суддя Мишко В.В. під час попереднього
вирішення цієї справи не брав участь у
процесі як свідок, експерт, спеціаліст,
перекладач, представник, секретар
судового засідання; не є особою, яка
прямо чи побічно заінтересована у
результаті розгляду справи; не є членом
сім'ї або близьким родичем (чоловік,
дружина, батько, мати, вітчим, мачуха,
син, дочка, пасинок, падчерка, брат,
сестра, дід, баба, внук, внучка,
усиновлювач чи усиновлений, опікун чи
піклувальник, член сім'ї або близький
родич цих осіб) сторони або інших осіб,
які беруть участь у справі.

Позивачем - ОСОБА_1, в підтвердження
зазначеної вище повторної заяви про
відвід судді не надано жодних доказів,
які б вказували на зазначені підстави
для відводу судді Мишко В.В.

У відповідності до ч.3 ст.27 Цивільного
процесуального кодексу України, особи,
які беруть участь у справі, зобов'язані
добросовісно здійснювати свої
процесуальні права і виконувати
процесуальні обов'язки.

Суд повинен контролювати процесуальну
поведінку осіб, які беруть участь у
справі, так як на них поширюється
порядок цивільного судочинства, а
значить обов'язок добросовісно
здійснювати свої процесуальні права і
виконувати процесуальні обов'язки, а
також нести відповідальність за
зловживання правом. В прямі обов'язки
осіб, що беруть участь у справі, входить
дотримання процесуальної дисципліни
на протязі всього провадження у справі.

Проте, суд вважає, що позивач - ОСОБА_1,
зловживає своїми процесуальними
правами, які реалізуються в протиріччі
зі своїм призначенням, що, зокрема,
виражено у безпідставному і
необґрунтованому не бажанні для
розгляду цієї справи суддею Мишко В.В.

Враховуючи вищевикладені обставини та
норми чинного законодавства, суд
дійшов висновку, що викладенні
позивачем - ОСОБА_1, доводи не є
обґрунтованими та такими, що
передбачені вимогами процесуального
законодавства, а тому не можуть бути
підставою для відводу судді.

Керуючись статтями 19, 20, 23, 24, 209, 210
Цивільного процесуального кодексу
України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні повторної заяви ОСОБА_1
про відвід головуючого судді по справі
№ 495/1228/14-ц за позовом ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вадіта» про
стягнення боргу за договором позики -
відмовити.

Судовий розгляд продовжити у тому ж
складі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Заперечення на ухвали, що не підлягають
оскарженню окремо від рішення суду,
включаються до апеляційної скарги на
рішення суду.

Суддя
В.В. Мишко