Справа № 363/1877/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2014 року Вишгородський
районний суд Київської області в
складі:

головуючого судді
Підкурганного В.В.

при секретарі
Подшибякіній О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Вишгороді
Київської області скаргу ОСОБА_1 на
бездіяльність державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Вишгородського районного управління
юстиції Київської області та на не
оформлення документів про передачу
майна стягувачу,

ВСТАНОВИВ:

у травні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із названою скаргою в якій просив
визнати протиправною та незаконною
бездіяльність Відділу державної
виконавчої служби Вишгородського
районного управління юстиції
Київської області ОСОБА_2 щодо
тривалого не оформлення акту та
постанови про передачу майна
стягувачу; зобов’язати зазначеного
державного виконавця та начальника
відділу ДВС оформити та видати акт
передачі майна та постанову про
передачу майна боржника.

Свої вимоги обґрунтовував тим, в
порядку статті 62 Закону України «Про
виконавче провадження» неодноразово
звертався на адресу виконавчої служби
Вишгородського РУЮ, однак, відомостей
про прийняте рішення йому не надходили.

В судовому засіданні скаржник та його
представник доводи скарги підтримали
та просили про її задоволення.

Державний виконавець відділу
Державної виконавчої служби ОСОБА_2 чиї
дії оскаржуються, до суду не з’явилася,
однак надіслала на адресу суду
письмові заперечення, в яких зазначила
про законність, на її думку, власних
дій.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши письмові матеріали
скарги, суд дійшов висновку про
наступне.

У судовому засіданні встановлено, що 8
серпня 2011 року Вишгородським райсудом
Київської області ОСОБА_1 видано
виконавчий лист від 08.08.2011 року № 2 –
3734/11 про стягнення боргу з ОСОБА_3 на
корить ОСОБА_1. ОСОБА_4 в сумі 143 640, 00 грн.
До ВДВС Вишгородського РУЮ у Київській
області подано заяву про відкриття
провадження.

22 серпня 2011 року головним державним
виконавцем ВДВС Вишгородського РУЮ у
Київській області Мовчун Т.С. відкрито
виконавче провадження про стягнення
боргу з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1І, ВДВС
Вишгородського РУЮ проведено
відповідні дії щодо опису, оцінки та
реалізації майна боржника, а саме
будинку № 18 по вулиці Дніпровська, в с.
Рови, Вишгородського району. Київської
області, та звернуто стягнення на
будинок.У зв’язку з тим, що торги не
відбулись стягувачу, його
представникам, було направлено лист,
про те, що стягувач може залишити за
собою не реалізоване майно.

Листом від 24.04.2013 року, представником
ОСОБА_1 було подано заяву про те що
ОСОБА_1 бажає прийняти майно.

6 листопада 2013 року ВДВС Вишгородського
РУЮ у Київській області відкрито ще
одне провадження за виконавчим листом
виданим Вишгородським районним судом
Київської області від 17.10.2013 року щодо
стягнення з боржника ОСОБА_3 на користь
стягувача ОСОБА_1І боргу в сумі 259 915, 77
грн.

23 березня 2014 року подано заяву
начальнику ВДВС Вишгородського району
Київської області про об’єднання
виконавчих проваджень відповідно до
заяви від 13.11.2014 року, підготувати та
видати АКТ та постанову про передачу
манна стягувачу.

05.04.2014 року поштою також було надіслано
аналогічну заяву на адресу ВДВС
Вишгородського РУЮ.

10 квітня 2014 року головним державним
виконавцем Мовчун Т.С. відновлено
виконавче провадження №28248694, та
запропоновано направити на адресу
виконавчої служби оригінал
виконавчого листа. Копія листа
державного виконавця Мовчун Т.С. та
копія постанови від 10.04.2014 року про
відновлення виконавчого провадження
додаються, додатки №4, 5.

17 квітня 2014 року до ВДВС Вишгородського
РУЮ Київській області направлено
оригінал виконавчого листа, із вимогою
про підготовку акту та постанови про
передачу майна стягувану.

28 квітня 2014 року вищевказані виконавчі
провадження об’єднані в зведене
провадження.

З огляду на встановлені обставини
судом зазначається наступне.

Відповідно до статті 383 ЦПК України,
учасники виконавчого провадження та
особи, які залучаються до проведення
виконавчих дій, мають право звернутися
до суду зі скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до ЦПК
України, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до частини 2 статті 1 Закону
України «Про державну виконавчу
службу», завданням державної
виконавчої служби є своєчасне, повне і
неупереджене примусове виконання
рішень, передбачених законом.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону
України «Про виконавче провадження»,
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.

Відповідно до статті 62 Закону України
«Про виконавче провадження»,
реалізація арештованого майна, крім
майна, вилученого з обігу згідно із
законом, та майна, зазначеного в
частині восьмій статті 57 цього Закону,
здійснюється шляхом його продажу на
прилюдних торгах, аукціонах або на
комісійних умовах.

Згідно частини 6 тієї ж статті Закону, у
разі якщо в місячний строк з дня
проведення повторної уцінки майно не
реалізовано на прилюдних торгах,
аукціонах або на комісійних умовах,
державний виконавець повідомляє про це
стягувачу і пропонує йому вирішити
питання про залишення за собою
нереалізованого майна, крім майна,
конфіскованого за рішенням суду.

В частині 9 статті 62 того ж Закону,
зазначено, що майно передається
стягувачу за ціною, що дорівнює
початковій вартості майна, за якою воно
передавалося на реалізацію. Про
передачу майна стягувачу в рахунок
погашення боргу державний виконавець
виносить постанову, яка затверджується
начальником відділу, якому він
безпосередньо підпорядкований. За
фактом такої передачі державний
виконавець складає акт. Постанова та
акт є підставами для подальшого
оформлення стягувачем права власності
на це майно.

Як вбачається із матеріалів скарги,
ОСОБА_1 дійсно звертався до органу
виконавчої служби Вишгородського РУЮ
із заявами про залишення за собою
нереалізованого майна боржника, а саме
23 березня 2014 року, 5 квітня 2014 року та 17
квітня 2014 року

В той же час, будь-яких доказів про
результати розгляду таких заяв ОСОБА_1
та прийняте рішення в порядку,
визначеному Законом України «Про
виконавче провадження», в супереч
вимогам статті 60 ЦПК України, державним
виконавцем суду не надано.

За таких обставин, судом зазначається
про потребу часткового задоволення
скарги з метою захисту прав ОСОБА_1, а
саме щодо визнання протиправною
бездіяльність державного виконавця в
частині не прийняття рішення за
результати розгляду вказаних заяв
ОСОБА_1, як стягувача, поданих ним
відповідно до статті 62 Закону України
«Про виконавче провадження» та
зобов’язати суб’єкта владних
повноважень в особі державного
виконавця ВДВС Вишгородського РУЮ їх
розглянути.

На переконання суду, передчасним буде
прийняте рішення про визнати
протиправною та незаконною
бездіяльність Відділу державної
виконавчої служби Вишгородського
районного управління юстиції
Київської області ОСОБА_2 саме щодо
тривалого не оформлення акту та
постанови про передачу майна
стягувачу.

Також, з урахуванням обставин справи та
поданих сторонами доказів, підстав для
прийняття судом рішення про
зобов’язати державного виконавця
оформити та начальника відділу
оформити та видати акт передачі майна
та постанову про передачу майна
боржника, судом не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись
статтею 383 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Вишгородського районного управління
юстиції Київської області та на не
оформлення документів про передачу
майна стягувачу – задовольнити
частково.

Визнати протиправною бездіяльність
державного виконавця Відділу ДВС
Вишгородського управління юстиції
ОСОБА_2 в частині не прийняття рішення
за результати розгляду заяви ОСОБА_1,
поданих ним в порядку статті 62 Закону
України «Про виконавче провадження»
від 23 березня 2014 року, 5 квітня 2014 року
та 17 квітня 2014 року.

Зобов’язати державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Вишгородського районного управління
юстиції Київської області ОСОБА_2
розглянути відповідно до вимог Закону
України «Про виконавче провадження»
заяви ОСОБА_1 від 23 березня 2014 року, 5
квітня 2014 року та 17 квітня 2014 року про
щодо видачі акту про передачу майна та
винесення постанови про передачу майна
боржника.

У задоволенні решти вимог – відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана протягом п’яти днів з дня
її проголошення до Апеляційного суду
Київської області через Вишгородський
районний суд Київської області. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя