Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З а о
ч н е

19.08.2014 року Лисичанський міський суд
Луганської області

у складі: головуючого судді
Чернобривко Л.Б.

при секретарі судових засідань
Дьоміновій О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про надання дозволу
на виїзд дитини за межі України без
згоди батька , третя особа орган опіки
та піклування Лисичанської міської
ради,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до відповідача з
позовом про надання дозволу на виїзд
дитини за межі України, посилаючись на
те, що час спільного проживання з
відповідачем в них народилась донька
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Донька мешкає
разом з нею. З 2010 року спільне
проживання було припинено і з цього
часу відповідач не спілкується з
дитиною, не надає матеріальну допомогу
на її утримання, не цікавиться її
розвитком, станом здоров»я, що
негативно впливає на розвиток дитини.
Аліменти на утримання дитини
відповіла не виплачує. В Росії у неї
мешкають рідні, до яких вона має намір
виїхати разом з дитиною для її
оздоровлення. Згоду на виїзд дитини
відповідач не надає.

Тому просила суд надати дозвіл на виїзд
її неповнолітньої доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі державного
кордону України без згоди на такий
виїзд відповідача до виповнення
дитині 16-орічного віку.

Позивач в судове засідання не
з'явилась.

Представник позивача ОСОБА_5 подав до
суду заяву, в якій просить розглядати
справу без його участі, наполягає на
задоволені позовних вимог у повному
обсязі. Проти винесення заочного
рішення не заперечував.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, належним чином повідомлений
про час і місце розгляду справи, про
причину неявки суд не повідомив,
клопотання про розгляд справи без його
участі до суду не надходило. Тому суд зі
згоди позивача розглядає справу у
порядку заочного провадження
відповідно до ст. 224 ЦПК України.

Представник третьої особи органу опіки
та піклування Лисичанської міської
ради у судове засідання не з`явились,
подав заяву про розгляд справи без
його участі. Проти задоволення позову
не заперечує.

У судовому засіданні були дослідженні
наступні докази: копія паспорту та
ідентифікаційного номеру позивача,
довідка з місця проживання дитини,
копія свідоцтва про народження дитини;
довідка відділу ДВС.

Суд, дослідивши письмові докази по
справі, вважає, що позов підлягає
задоволенню у повному обсязі з
наступних підстав.

Судом встановлено, що за час спільного
проживання сторін народилась донька
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої в
свідоцтві про народження вказаний
відповідач (а.с.10).

Неповнолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
проживає разом з матір»ю ОСОБА_2 , за
адресою АДРЕСА_1 (а.с.6).

Відповідач жодного разу після
прийняття рішення про стягнення з
нього аліментів на користь позивача
аліменти не виплачував ( а.с.8).
Розвитком дитини не цікавиться, не
піклується про її матеріальний стан.

Згідно із ст. 10 Конвенції про права
дитини від 20 листопада 1989 року
(ратифікована Постановою Верховної
Ради України від 27.02.1991 року № 789-Х11 і
набула чинності для України 27.09.1991
року), держави-учасниці зобов'язалися
поважати право дитини та її батьків
залишати будь-яку країну, включаючи
власну, і повертатися в свою країну.
Щодо права залишати будь-яку країну
діють лише такі обмеження, які
встановлені Законом і необхідні для
охорони державної безпеки,
громадського порядку (order public), здоров'я
чи моралі населення або прав і свобод
інших осіб і сумісні з визнаними в цій
Конвенції іншими правами.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про
права дитини при вирішенні будь-яких
питань щодо дітей суд повинен
керуватися в першу чергу максимальним
забезпеченням інтересів дітей.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується право вільно залишати
територію України, за винятком
обмежень, які встановлюються законом. У
відповідності до ч.7 ст.7 СК України
дитина має бути забезпечена можливістю
здійснення її прав, установлених
Конституцією України, Конвенцією про
права дитини, іншими міжнародними
договорами України, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України.

Відповідно до ст. 4 ч.2 Закону України
"Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України" оформлення
проїзного документа дитини
провадиться на підставі нотаріально
засвідченого клопотання батьків або
законних представників. За відсутності
згоди одного з батьків виїзд
неповнолітнього громадянина України
за кордон може бути дозволено на
підставі рішення суду.

Для перетинання державного кордону
України неповнолітньої дитини
відповідно до Постанови КМУ від 27.01.1995
року № 57 "Про затвердження перетинання
державного кордону громадянами
України" необхідно отримати
нотаріально завірену згоду одного з
батьків на виїзд за кордон.

Враховуючи вищенаведене, та оскільки
судом встановлено, що виїзд ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 за кордон відповідає
інтересам дитини, сприятиме її
фізичному, духовному та моральному
розвитку, отримати дозвіл на
виготовлення проїзного документа
дитини для виїзду за кордон та дозвіл
на виїзд за межі України в позасудовому
порядку у позивача немає можливості,
тому позов слід задовольнити.

Керуючись ст. 33 Конституції України,
ст.ст. 3, 10 Конвенції про права дитини
від 20.11.1989 року, ст.ст.7, 159 СК України, ст.
4 Закону України "Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України", Постановою Кабінету
Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року
"Про затвердження Правил перетинання
державного кордону громадянами
України", ст.ст.10,11, 209, 212-215, 218,224-226 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про надання
дозволу на виїзд дитини за межі
України без згоди батька , третя
особа орган опіки та піклування
Лисичанської міської ради
задовольнити.

Надати дозвіл на тимчасові виїзди та
повернення до України неповнолітньої
дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, під
зобов'язання її зворотного повернення,
у супроводі матері ОСОБА_2 без згоди її
батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 до
досягнення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 , 16-ти
річного віку.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на
користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 243
(двісті сорок три)грн. 60 коп.

Копію заочного рішення направити
відповідачу до відома.

Заочне рішення може бути переглянуте
Лисичанським міським судом за
письмовою заявою відповідача, яка може
бути подана протягом десяти днів з дня
отримання копії заочного рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
заочне рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Луганської області
шляхом подання апеляційної скарги
через Лисичанський міський суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а для осіб, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні - протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Л.Б.
Чернобривко