Провадження 2/127/5532/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2014 року
Вінницький міський суд Вінницької
області

в складі: головуючого судді Короля О.П.,

при секретарі: Чінаровій
Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Вінниці цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства «ОТП Банк» про
скасування арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
публічного акціонерного товариства
«ОТП Банк» про скасування арешту на
майно.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 є
власником двокімнатної квартири під
АДРЕСА_1, яку придбав з публічних
торгів, що підтверджується свідоцтвом
про право власності від 14.10.2013 року,
виданого приватним нотаріусом
Вінницького міського нотаріального
округу ОСОБА_2 та зареєстрованого в
реєстрі за №3463.

Однак, отримавши витяг з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію прав та їх обтяжень,
ОСОБА_1 дізнався, що на його квартиру
ухвалою Ленінського районного суду
м.Вінниці від 03.03.2010 року №2-1863/10 було
накладено арешт. 12.03.2010 року до Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна було внесено запис
про обтяження №3222578 про арешт
нерухомого майна ОСОБА_3, а саме
квартири, що знаходиться у АДРЕСА_1, яке
зареєстроване державним реєстратором
Реєстраційної служби Вінницького
міського управління юстиції
Вінницької області (реєстрація
обтяження до 01.01.2013 року, реєстраційний
номер 9612070 від 12.03.2010 року, реєстратор
Перша Вінницька державна нотаріальна
контора), підстава виникнення
обтяження - ухвала Ленінського
районного суду м.Вінниці від 03.03.2010
року.

Арешт на квартиру накладено за позовом
публічного акціонерного товариства
«ОТП Банк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за договором кредиту.

Відповідно до ст 41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряжатися своєю
власністю. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Проте арешт на квартиру позбавляє
позивача права вільно розпоряжатись
своєю власністю, тобто порушує його
право власності на квартиру, яке
закріплено Конституцією України та
нормами Цивільного кодексу України, що
і стало підставою його звернення до
суду з позовною заявою.

Представник позивача надала заяву про
розгляд справи у її відсутність, позов
підтримала.

Представник відповідача надала заяву
про розгляд справи у її відсутність,
при ухваленні рішення в справі
покладається на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, суд дійшов до
висновку про задолення позову з
наступних підстав.

ОСОБА_1 є власником двокімнатної
квартири під АДРЕСА_1, яку придбав з
прилюдних торгів, що підтверджується
свідоцтвом про право власності від
14.10.2013 року, виданого приватним
нотаріусом Вінницького міського
нотаріального округу ОСОБА_2 та
зареєстрованого в реєстрі за №3463.

12.03.2010 року до Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
було внесено запис про обтяження №3222578
про арешт нерухомого майна ОСОБА_3, а
саме квартири, що знаходиться у
АДРЕСА_1, яке зареєстроване державним
реєстратором Реєстраційної служби
Вінницького міського управління
юстиції Вінницької області (реєстрація
обтяження до 01.01.2013 року, реєстраційний
номер 9612070 від 12.03.2010 року, реєстратор
Перша Вінницька державна нотаріальна
контора), підстава виникнення
обтяження - ухвала Ленінського
районного суду м.Вінниці від 03.03.2010
року.

Арешт на квартиру накладено за позовом
публічного акціонерного товариства
«ОТП Банк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за договором кредиту.

Відповідно до ст 41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряжатися своєю
власністю. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу
України правом власності є право особи
на річ (майно), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб.

Як зазначено в ч. 1 ст. 321 Цивільного
Кодексу України право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Арешт, накладений на квартиру позивача
ухвалою Ленінського районного суду
м.Вінниці від 03.03.2010 року позбавляє його
права вільно розпоряжатись своєю
власністю, тобто порушує його право
власності на квартиру, яке
гарантується Конституцією України та
положеннями ч. 1 ст. 321 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. 41 Конституції України, ч.1 ст. 316, ч.1
ст. 321 Цивільного кодексу України, ст.ст.
4, ,10, 60,88,213-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати обтяження у виді арешту,
накладеного на нерухоме майно -
квартиру під АДРЕСА_1 - зареєстрованого
12.03.2010 року за №3222578 державним
реєстратором Реєстраційної служби
Вінницького міського управління
юстиції Вінницької області (реєстрація
обтяження 01.01.2013року, реєстраційний
номер 9612070 від 12.03.2010 року, реєстратор
Перша Вінницька державна нотаріальна
контора), підстава виникнення
обтяження - ухвала Ленінського
районного суду м.Вінниці від 03.03.2010
року.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення суду.

Суддя: