Справа № 333/1187/14-ц
Провадження № 2/333/1150/14
РІШЕННЯ

Іменем України

18 липня 2014 року м.
Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя
у складі:

головуючого судді
Дмитрієвої М.М.,

при секретарі
Пасюті К.О.,

за участі представника позивача
Товстовус Т.В.,

представника відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі Комунарського
районного суду м. Запоріжжя, цивільну
справу за позовом ВАТ
«Запоріжжяобленерго» в особі Східної
групи районного відділення
електричних мереж до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за спожиту
електричну енергію, -

В С Т А Н О В И В:

Відкрите акціонерне товариство
«Запоріжжяобленерго» в особі Східної
групи районного відділення
електричних мереж звернулося до
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя з позовом до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за спожиту
електричну енергію у розмірі 13580,62
гривень та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог
зазначили наступне.

17.05.2006 року, між ВАТ
«Запоріжжяобленерго» та ОСОБА_3
укладений договір про користування
електричною енергією № 551814051,
відповідно до якого позивач
зобов'язується постачати електричну
енергію ОСОБА_3, а остання, в свою чергу,
зобов'язується оплачувати вартість
одержаної електричної енергії за
обумовленими тарифами у терміни,
передбачені Договором. Так, відповідно
до знятих показань приладу обліку за
період з 06.04.2010 року по 17.12.2013 рік ОСОБА_3
було спожито 63772 кВт.год., однак, остання
не виконує належним чином свій
обов'язок щодо оплати спожитої
електричної енергії, а саме, у зв'язку з
несплатою виставлених рахунків за
період з 06.04.2010 року по 17.12.2013 рік,
виникла заборгованість у розмірі 13580,62
гривень. У зв'язку з чим, позивач
просить суд стягнути з ОСОБА_3
заборгованість за спожиту електричну
енергію у розмірі 13580,62 гривень та
судові витрати.

Представник позивача ВАТ
«Запоріжжяобленерго» в судовому
засіданні надала уточнену позовну,
відповідно до якої ОСОБА_3 було
частково сплачено борг у добровільному
порядку, а тому просить суд стягнути з
останньої суму боргу у розмірі 8580,62
гривень.

Відповідач ОСОБА_3 повідомлена судом
про дату, час та місце розгляду справи
належним чином, у судове засідання не
з'явилась, причину неявки суду не
повідомила.

Представник відповідача ОСОБА_2
заперечувала проти позову, пояснила що
ОСОБА_3 не зареєстрована та не проживає
за адресою: АДРЕСА_1, а також надала
копії квитанцій відповідно до яких, у
неї відсутня заборгованість, крім того,
просила суд застосувати строк позовної
давності.

Встановивши обставини справи і
перевіривши їх доказами, суд дійшов до
висновку про задоволення позову з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України, юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносин, що виникають у
державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської
Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод, ратифікованої
Україною, Законом України №475/97-ВР від
17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9
Конституції України є частиною
національного законодавства України,
кожна людина при визначенні її
громадянських прав та обов'язків має
право на справедливий розгляд справи
незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції
України, кожному гарантується судовий
захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд
розглядає справи на принципах
змагальності і диспозитивності.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних та юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

17.05.2006 року між ВАТ
«Запоріжжяобленерго» та ОСОБА_3
укладений договір про користування
електричною енергією № 551814051.

Відповідно до розрахунку
заборгованості за спожиту електричну
енергію за адресою АДРЕСА_1, особовий
рахунок НОМЕР_1, споживач ОСОБА_3, за
період з 06.04.2010 року з показів
електролічильника 00008 по 31.01.2014 рік на
покази 63780, становить 13580,62 гривень.

Постачання фізичним особам
електроенергії здійснюється на
підставі договору про користування
електричною енергією. Підключення
електроенергії за заявою наймача
(власника будинку) і відкриття
особового рахунку слід вважати
фактичним укладенням договору на
умовах, передбачених Законом України
«Про електроенергетику» та Правилами
користування електричною енергією для
населення, затвердженими Постановою
Кабінету Міністрів України № 1357 від
26.07.1999 року.

Відносини з приводу постачання
фізичним особам електричної енергії
регулюються ст. 714 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 24-27 Закону України від 16
жовтня 1997 року «Про
електроенергетику», Правилами
користування електричною енергією для
населення, затвердженими Постановою
Кабінету Міністрів України №1357 від
26.07.1999 року.

Згідно вимог п. 19 Правил користування
електричною енергією, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
№1357 від 26.07.1999 року, розрахунки
населення за спожиту електричну
енергію здійснюються на підставі
показань приладу обліку. Приписами
пунктів 42, 48 зазначених Правил на
споживача покладено обов'язок
оплачувати спожиту електричну енергію.

Відповідно до пункту 21 Правил
користування електричною енергією,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року,
знімання показань приладів обліку
провадиться споживачем щомісяця.
Енергопостачальник має право
контролювати правильність знімання
показань приладів обліку та оформлення
платіжних документів споживачем.

Згідно зі ч. 2 ст. 26 Закону України «Про
електроенергетику» передбачено, що
споживач енергії зобов'язаний
додержуватись вимог
нормативно-технічних документів та
договору про постачання енергії.

Відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону України
«Про електроенергетику» споживач
енергії несе відповідальність за
порушення умов договору з
енергопостачальником, Правил
користування електричною і тепловою
енергією та виконання приписів
державних інспекцій з енергетичного
нагляду за режимами споживання
електричної та теплової енергії згідно
із законодавством України. Правила
користування електричною і тепловою
енергією для населення затверджуються
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до договору дарування
частини будинковолодіння ОСОБА_3
подаровано у власність 73/100 частини
булинковолодіння АДРЕСА_1,
розташованого на земельній ділянці,
площею 656 кв.м.

Проте, як вбачається з договору
дарування частки домоволодіння від
18.02.2014 року ОСОБА_3 обдарувала у
власність ОСОБА_4 73/100 часток
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1,
розташованого на земельній ділянці
площею 656 кв.м.

Згідно з квитанції № 006316.01.009.035 від
13.02.2014 року, у ОСОБА_3 є борг на 1 січня 2014
року у розмірі 15840,32 гривні та
нараховано на січень 2014 року суму у
розмірі 1140,99 гривень. ОСОБА_3 в оплату за
борг перераховано 3388 гривень.

Відповідно до квитанції № 015982.01.009.35 від
09.04.2014 року, у ОСОБА_3 відсутній борг за
спожиту електроенергію, та
перераховано 1400 гривень за оплату
послуг.

При вищевикладених обставинах,
приймаючи до уваги встановлені судом
обставини, дослідивши та оцінивши
зібрані у справі докази, які свідчать
про відсутність підстав для
задоволення позовної заяви, суд вважає
позовні вимоги ВАТ
«Запоріжжяобленерго» не підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові
витрати, понесені позивачем,
відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 24-26 Закону України «Про
електроенергетику», п.п. 19, 21 Правил
користування електричною енергією для
населення, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України № 1357 від
26.07.1999 року, ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 74, 88, 197, 224, 525,
526, 530, 610, 611, 617, 629, 714 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі
Східної групи районного відділення
електричних мереж до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за спожиту
електричну енергію - залишити без
задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Запорізької області через
Комунарський районний суд м. Запоріжжя.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя
М.М.
Дмитрієва