Єдиний унікальний номер 227/1914/14-ц
Номер провадження 22-ц/775/6135/2014
Головуючий в 1 інстанції Здоровиця О.В.
Доповідач: Будулуца М.С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2014 року
м. Донецьк

Апеляційний суд Донецької області у
складі:

Головуючого
- судді: Будулуци М.С.

суддів:
Космачевської Т.В., Канурної О.Д.,

при
секретарі Макущенко О.В.,

розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДТЕК
«Добропіллявугілля» про відшкодування
моральної шкоди,

за апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю «ДТЕК
«Добропіллявугілля» на рішення
Добропільського міськрайонного суду
Донецької області від 26 травня 2014 року,
-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
від 26 травня 2014 року позов ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДТЕК
«Добропіллявугілля» про відшкодування
моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДТЕК
«Добропіллявугілля» (далі - ТОВ «ДТЕК
«Добропіллявугілля») на користь ОСОБА_1
в рахунок відшкодування моральної
шкоди 70 000 грн. та на користь держави
судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

В решті позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ТОВ
«ДТЕК «Добропіллявугілля» подало
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
і процесуального права, просило
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову в задоволенні
позову.

В обґрунтування доводів скарги апелянт
зазначив, що при ухваленні рішення суд
не прийняв до уваги, що згідно висновку
комісії з розслідування, нещасний
випадок з ОСОБА_2 трапився внаслідок
його особистої необережності, оскільки
під час руху баластного вагону
(підземного транспорту) після подачі
відповідного сигналу потерпілий
знаходився не в укритті, а в
небезпечній зоні дії рухомого складу,
чим порушив п.1.10, п.3.7.5 Інструкції з
охорони праці № 5 для гірника
підземного. Відповідач зі свого боку
забезпечив безпечні умови праці на
підприємстві для робітника.

Окрім цього, позивачка не надала
доказів суду відносно завдання їй
моральної шкоди.

Сторони в судове засідання
апеляційного суду не з'явилися, але про
час і місце розгляду справи були
повідомлені судовими повістками та
телефонограмами (а.с. 51, 52, 53, 54).

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги
в межах апеляційного оскарження,
апеляційний суд вважає, що скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи, суд
правильно встановив правовідносини,
які виникли між сторонами, і надав їм
відповідну правову оцінку.

Судом першої інстанції встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання трудових
обов'язків на вугільному підприємстві
внаслідок наїзду підземного
транспорту трагічно загинув син
позивачки - ОСОБА_2

Внаслідок втрати сина його матір
позивачка ОСОБА_1 понесла моральні та
душевні страждання, порушився її
звичайний життєвий уклад.

Задовольняючи позов, місцевий суд
виходив з того, що у зв'язку з загибеллю
ОСОБА_2 під час нещасного випадку на
виробництві, членам сім'ї загиблого,
зокрема, - його матері, завдана моральна
шкода, право на відшкодування якої, за
рахунок коштів підприємства,
регулюється нормами ст.ст. 23, 1168 ЦК
України.

Суд апеляційної інстанції вважає, що
розглядаючи спір, місцевий суд повно та
всебічно дослідив і оцінив обставини
справи, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

З матеріалів справи вбачається, що
ІНФОРМАЦІЯ_1, виконуючи наряд на
вугільному підприємстві, був
смертельно травмований ОСОБА_2 Даний
факт підтверджується актом
спеціального розслідування нещасного
випадку, який стався з ОСОБА_2 за формою
№ 5, актом про нещасний випадок зі
смертельним наслідком, пов'язаний з
виробництвом, за формою Н-1 від 21 жовтня
2013 року та свідоцтвом про смерть
потерпілого (а.с. 6, 12 - 18, 19 - 22).

Позивачка ОСОБА_1 є матір'ю загиблого
працівника (а.с. 5).

Апеляційний суд не може прийняти до
уваги доводи відповідача про
відсутність підстав для відшкодування
моральної шкоди підприємством,
виходячи з наступного.

Згідно зі ч.2 ст. 1168 ЦК України, моральна
шкода, завдана смертю фізичної особи,
відшкодовується її чоловікові
(дружині), батькам (усиновлювачам),
дітям (усиновленим), а також особам, які
проживали з нею однією сім'єю.

Установивши, що відповідач не
забезпечив працівнику ОСОБА_2
безпечних умов праці, що стало причиною
нещасного випадку, внаслідок якого син
позивачки помер, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
наявність підстав для відшкодування
моральної шкоди, застосувавши до
вирішення спірних правовідносин норми
ЦК України.

Суд, встановивши факт заподіяння
позивачу моральної шкоди внаслідок
загибелі близької людини - рідного
сина, враховуючи глибину та тяжкість
душевних страждань, виходячи з засад
розумності і справедливості,
обґрунтовано стягнув з відповідача на
користь позивача грошову компенсацію у
розмірі по 70 000 грн.

Апеляційний суд також відхиляє
доводи підприємства про те, що
відповідальність не повинно нести
підприємство через те, що нещасний
випадок з ОСОБА_2 трапився внаслідок
його особистої необережності.
Матеріалами справи безспірно доведено,
що смерть ОСОБА_2 сталась внаслідок
нещасного випадку на виробництві,
обумовленого порушенням посадовими
особами підприємства законодавства
про охорону праці, що підтверджується
відповідними актами спеціального
розслідування і про нещасний випадок,
пов'язаний з виробництвом (а.с. 12 - 18, 19 -
22).

Також апеляційний суд відхиляє довід
апелянта про те, що позивачка не надала
доказів суду відносно завдання їй
моральної шкоди.

Апеляційний суд виходе з того,
що загибеллю сина з вини підприємства
позивачці ОСОБА_1 безумовно завдано
моральну шкоду, яка обумовлена
безповоротністю втрати близької
людини.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що
доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуально
права, які є підставою для зміни чи
скасування рішення суду, а тому
апеляційну скаргу відповідача слід
відхилити, а рішення суду першої
інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст. 303, 308, 315 ЦПК України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «ДТЕК
«Добропіллявугілля» відхилити.

Рішення Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
від 26 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Судді: