Справа № 161/5162/14-ц
Провадження № 2/161/2031/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

(заочне)

22 серпня 2014 року
м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської
області

в складі головуючого судді - Присяжнюк
Л.М.,

при секретарі - Фурман Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луцьку цивільну справу
за позовом позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до Головного
управління Міндоходів у Волинській
області, Першого відділу ДВС Луцького
міського управління юстиції, Другого
відділу ДВС Луцького міського
управління юстиції, ОСОБА_1, Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль», Управління МВС України у
Волинській області про зняття арешту з
майна, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось в
суд із позовом до ГУ Міндоходів у
Волинській області, Першого відділу
ДВС ЛМУЮ, Другого відділу ДВС ЛМУЮ,
ОСОБА_1, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про
зняття арешту. Вказує, що відповідно до
укладеного договору ОСОБА_1 10.07.2006 року
отримав кредит у розмірі 58250 дол. США зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом із
кінцевим терміном повернення 10.07.2021
року, а в забезпечення виконання
зобов'язань за вказаним договором
останній надав квартиру, що
знаходиться в м. Луцьку по вул. Шкільна,
14/2. У зв'язку із невиконанням ОСОБА_1
своїх зобов'язань по кредитному
договору ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулось до суду, а рішенням Луцького
міськрайонного суду Волинської
області в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
звернуто стягнення на квартиру.
Постановами ДВС, слідчого ГУ
Міндоходів накладено арешт на нерухоме
майно. Зазначає, що має вищий пріоритет
на майно, що перебуває в іпотеці і
належить ОСОБА_1 Просить зняти арешт з
квартири та земельної ділянки площею
0,0441 га, які знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1 і належить ОСОБА_1 на праві
власності, та на які було накладено
арешт згідно постанов першого відділу
ДВС ЛМУЮ від 30.10.2009 року, 06.10.2011 року,
03.10.2012 року, постанови другого відділу
ДВС ЛМУЮ від 06.10.2011 року та постанови
слідчого відділу податкової міліції
Державної податкової адміністрації у
Волинській області про порушення
кримінальної справи № 55-031-10 від 13.05.2010
року.

Ухвалою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 15.04.2014 року
до участі у справі як співвідповідача
залучено УМВС України у Волинській
області.

Представник позивача Кузін Є.В. у
судове засідання не з'явився, подав на
адресу суду заяву, якою просив справу
розглядати у його відсутності по
наявних у ній матеріалах, позов
підтримав в повному обсязі, щодо
ухвалення заочного рішення не
заперечив (а.с.155).

Представник ГУ Міндоходів у
судове засідання не з'явився, подав на
адресу суду заяву, якою просив справу
розглядати за його відсутності та
письмові пояснення, з яких вбачається,
що накладення арешту на майно
скасовується постановою слідчого, коли
в застосуванні цього заходу відпаде
потреба, вказав, кримінальна справа в
рамках якої накладено арешт на
нерухоме майно передана на підставі
постанови від 27.12.2010 року у прокуратуру
Волинської області, відомостей про
прийняті рішення у рамках даної
кримінальної справи до ГУ Міндоходів у
Волинській області не надходили
(а.с.62,64-65).

Представник Першого відділу ДВС
ЛМУЮ у судове засідання не з'явився,
подав на адресу суду заяву, просив
розгляд справи проводити за
відсутності представника, просили
винести рішення на розсуд суду (а.с.68).

Представник Другого відділу ДВС
ЛМУЮ у судове засідання не з'явився,
подав на адресу суду заяву, якою просив
справу розглядати за його відсутності,
вказав, що арешт накладено відповідно
до ухвали № 2-6231 від 27.03.2011 року про
заходи забезпечення позову, поклався
на розсуд суду при прийнятті рішення
(а.с.153).

ОСОБА_1 у судове засідання не
з'явився, про причини неявки суд не
повідомив, заперечень чи пояснень по
суті заявлених вимог не подав, хоча
повідомлявся належним чином про дату,
час та місце розгляду справи (а.с.144-147).

Представник ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» у судове засідання не з'явився,
про причини неявки суд не повідомив,
заперечень чи пояснень по суті
заявлених вимог не подав, хоча
повідомлявся належним чином про дату,
час та місце розгляду справи (а.с.148).

Представник УМВС України у
Волинській області у судове засідання
не з'явився, подав на адресу суду заяву,
якою просив розгляд справи здійснювати
на підставі наявних матеріалів у
справі, позов про зняття арешту з майна
УМВС не визнає, в задоволенні позову
просить відмовити повністю. Із
письмових заперечень вбачається, що
кримінальна справа в межах якої
накладено арешт в провадженні в
слідчих ОВС області, зокрема Луцького
МВ УМВС України у Волинській області не
перебувала, будь-яких рішень у ній
слідчими органів внутрішніх справ
області не приймалось (а.с.149-151).

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК
України суд ухвалює рішення в порядку
заочного розгляду справи.

Дослідивши та оцінивши подані у
сукупності докази, суд прийшов до
наступних висновків.

Судом встановлено, що 10.07.2006 року між
ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено
кредитний договір № VO18GК00000985
відповідно до якого останній отримав
кредит в розмірі 58250,00 доларів США зі
сплатою відсотків за користування
кредитом в розмірі 12,00 % на місяць на
суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 10.07.2021 року (а.с.6-11).

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором 10.07.2006 року між
сторонами укладено договір іпотеки та
додатковий договір іпотеки № VO18GК00000985,
предметом яких є квартира, яка
знаходиться по АДРЕСА_1, яка належить на
праві приватної власності ОСОБА_1 на
підставі договору купівлі-продажу від
11.07.2006 року, та земельна ділянка, площею
0,0441 га, що знаходиться за цією ж адресою
(а.с.12-16, 32-35).

Як вбачається із копії
інформаційної довідки з Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна № 13561404 від 28.11.2013 року,
на вищевказані квартиру та земельну
ділянку накладено 21.07.2006 року та 01.11.2006
року заборону на відчуження (а.с.17).

У зв'язку із неналежним
виконанням відповідачем ОСОБА_1
зобов'язань за вищевказаним кредитним
договором, рішенням Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 08.05.2012 року в рахунок
погашення заборгованості ОСОБА_1, за
кредитним договором № VO18GК00000985 від
10.07.2006 року у розмірі 41854, 75 дол. США
звернуто стягнення на предмет іпотеки:
квартиру, яка знаходиться по АДРЕСА_1 із
застосуванням процедури продажу,
визначеної ст. 37, 38, 39 Закону України
«Про іпотеку», визначено початкову
ціну та стягнуто із відповідача
судовий збір. Рішенням апеляційного
суду Волинської області від 02.08.2014 року,
вищевказане рішення Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 08.05.2014 року, змінено із
наданням позивачу права звернення
стягнення шляхом продажу вищевказаної
квартири на підставі договору іпотеки
№ VO18GК00000985 від 21.07.2006 року з укладенням
від імені відповідача договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою -покупцем, з отриманням
витягу з Державного реєстру прав
власності, а також наданням позивачу
повноважень, необхідних для здійснення
продажу (а.с.21-31).

Згідно ст.572 ЦК України в силу застави
кредитор (заставодержатель) має право у
разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом.

Як вбачається із копії
інформаційної довідки з Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна № 13561404 від 28.11.2013 року,
Першим відділом ДВС ЛМЮ постановами
про відкриття виконавчого провадження
від 30.10.2009 року та про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження від 06.10.2011 року
накладено арешт на нерухоме майно
відповідача ОСОБА_1 (а.с.18-19, 37-38).

Другим ДВС ЛМУЮ постановою про
відкриття виконавчого провадження від
12.10.2011 року також накладено арешт
нерухомого майна (а.с.19).

Постановою про порушення
кримінальної справи № 55-031-10 від 12.05.2010
року слідчим відділом податкової
міліції Державної податкової
адміністрації у Волинській області
накладено арешт на все нерухоме майно
боржника ОСОБА_1 (а.с.18).

Як вбачається із повідомлень
Першого відділу ДВС ЛМУЮ від 04.12.2013 року
та 2014 року арешт накладений накладений
на майно боржника може бути зняти за
рішенням суду (а.с.40-42).

Із матеріалів справи також
встановлено, що відповідач ГУ
Міндоходів на заяву позивача про
зняття арешту відповіді не надало, а
лише повідомило про скерування заяви
начальнику для розгляду та вирішення
по суті (а.с.44-45).

Із відповіді Луцького МВ УМВС
України у Волинській області
встановлено, що зняти арешт на майно
ОСОБА_1 неможливо, оскільки кримінальна
справа № 55-031-10 закрита і здана в архів
Луцького МВ, а працівниками СВ Луцького
МВ відомості про вчинення
кримінального правопорушення ОСОБА_1
до ЄРДР не вносились. Рекомендовано, з
приводу зняття арешту з майна
звернутися до слідчого управління
фінансових розслідувань ГУ Міндоходів
у Волинській області, оскільки
працівниками даного відомства було
накладено арешт на майно ОСОБА_1 (а.с.46).

Згідно ст. 57 Закону України «Про
виконавче провадження» накладення
арешту на майно є одним з етапів
звернення стягнення на нього.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону звернення
стягнення на заставлене майно в
порядку примусового виконання
допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача -заставодержателя.

Згідно вимог ст.ст. 12, 14 Закону України
«Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» на підставі
реєстрації встановлюється пріоритет
обтяження, якщо інші підстави для
виникнення пріоритету не визначені цим
Законом. Задоволення прав чи вимог
декількох обтяжувачів, на користь яких
встановлено обтяження одного й того ж
рухомого майна, здійснюється згідно з
пріоритетом, який визначається в
порядку, встановленому цим Законом.

Пріоритет зареєстрованих обтяжень
визначається у черговості їх
реєстрації, за винятками,
встановленими цим Законом. Обтяжувач з
вищим пріоритетом має переважне право
на звернення стягнення на предмет
обтяження.

Враховуючи, що обтяження нерухомого
майна було зареєстровано позивачем
21.07.2006 року та 01.11.2006 року року, тобто
раніше виникнення прав третіх осіб,
щодо даного майна, і порівняно з іншими
обтяженнями має статус обтяження з
вищим пріоритетом, а також те, що на
підставі рішення Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 08.05.2012 року проводиться
процедура реалізації нерухомого майна
в рахунок погашення боргу відповідача
ОСОБА_1,то в даному випадку позивач має
першочергове право задовольнити свої
вимоги за рахунок спірного
заставленого майна.

Водночас, позивач ПАТ КБ «ПриватБанк»
не був стороною кримінальної справи, у
рамках якого постановою слідчого
відділу податкової міліції ДПА у
Волинській області про порушення
кримінальної справи № 55-031-10 від 13.05.2010
року було накладено арешт на нерухоме
майно ОСОБА_1 Так, із пояснень
відповідача ГУ Міндоходів та УМВС
Волинської області вбачається, що
вищевказана кримінальна справа
закрита, що не позбавляє позивача, який
є іпотекодержателем спірного майна,
звернутися в суд з даним позовом до
будь-кого з сторін даного спору про
звільнення майна з-під арешту, та
зобов'язання їх вчинити дії щодо цього
майна, якщо доведе, що такі дії були
неправомірними.

Таким чином, суд вважає, що вимоги
позивача про звільнення нерухомого
майна, що перебуває в іпотеці з-під
арешту, підлягають до задоволення,
оскільки порушено право ПАТ КБ
«ПриватБанк», як іпотекодержателя
спірного майна.

Керуючись ст.ст. 10-11, 57-60, 224-226 ЦПК
України, на підставі ст. 572, 575, 589
Цивільного кодексу України, ст.ст. 52, 54,
57 Закону України «Про виконавче
провадження», ст. 3 Закону України «Про
іпотеку», ст.ст. 2, 12, 14 Закону України
«Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зняти арешт з квартири та земельної
ділянки площею 0,0441 га, які знаходяться
за адресою: АДРЕСА_1 і належить ОСОБА_1
на праві власності, та на які було
накладено арешт згідно постанов
першого відділу ДВС ЛМУЮ від 30.10.2009
року, 06.10.2011 року, 03.10.2012 року, постанови
другого відділу ДВС ЛМУЮ від 06.10.2011 року
та постанови слідчого відділу
податкової міліції Державної
податкової адміністрації у Волинській
області про порушення кримінальної
справи № 55-031-10 від 13.05.2010 року.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Волинської області через Луцький
міськрайонний суд Волинської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Присяжнюк
Л.М.