Справа № 450/1066/14-ц Провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2014 р. Пустомитівський районний
суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В. Є.

при секретарі-Гук О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Пустомити
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за договором позики, -

в с т а
н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся з цивільним
позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому
просить стягнути заборгованість за в
загальному розмірі 11465,30 грн., з яких
9800,00 грн. основного боргу, 861,17 грн.
проценти за користування кредитом, 431,20
грн. сума інфляційних витрат, 372,93 грн.
три відсотки річних нараховані на суму
заборгованості.

Свої вимоги мотивує тим, що 23.08.2011 року
він позичив ОСОБА_2 25570,00 грн. терміном
до 31.12.2012 року, та сплатою за
користування коштами щомісячно
процентів по 1500,00 грн. На підтвердження
отримання грошових коштів у вказаній
сумі відповідачкою було надано
власноручно написану у присутності
свідка розписку. Наголошує на тому, що
на протязі терміну дії договору
позичені кошти відповідачка повернула
лише частково у розмірі 15 770,00 грн., а
надалі відмовляється повернути всю
суму в добровільному порядку.

У судове засідання позивач не з'явився,
не повідомив суд про причини своєї
неявки, хоча про час та місце судового
розгляду був належним чином
повідомлений, однак ним було подано
заяву у якій просять проводити судове
засідання у його відсутності, де
зазначив, що позовні вимоги підтримує в
повному обсязі та не заперечує проти
винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не
з'явивлася, не повідомила суд про
причини своєї неявки, хоча про час та
місце розгляду справи була належним
чином повідомлена.

З згоди позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України
у разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи та докази
в їх сукупності, оглянувши у судовому
засіданні оригінал розписки про
отримання грошових коштів, суд
приходить до висновку про задоволення
позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.08.2011 р. ОСОБА_2
позичила у ОСОБА_1 25570,00 грн., терміном
до 31 грудня 2012 року, що засвідчила
написаною власноручно розпискою, копія
якої знаходиться у матеріалах справи, а
оригінал оглянуто у судовому засіданні
11.06.2014 року та повернуто позивачу.
Згідно тексту розписки, ОСОБА_2 також
зобов'язувалася сплачувати ОСОБА_1.
щомісячно за користування коштами по
1500,00 грн.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Положеннями ст. 1049 ЦК України
встановлено, що договір позики
укладається у письмовій формі, якщо
його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа, -
незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

З наведених положень випливає висновок
про те, що за своєю суттю розписка про
отримання в борг грошових коштів є
документом, який видається боржником
кредитору за договором позики,
підтверджуючи як його укладення, так і
умови договору, а також засвідчуючи
отримання боржником від кредитора
певної грошової суми.

З врахуванням встановленого суд
вважає, що між сторонами існували
договірні відносини щодо позики
грошових коштів на визначений термін ,
і що відповідач не виконав належним
чином свої зобов'язання з повернення
отриманих коштів.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

У відповідності до положень ст. 1049 ч. 1
ЦК України позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику в строк
та в порядку, що встановлені договором.

Згідно вимог ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором.

Статтею 625 ЦК України визначено, що
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням індексу інфляції
за весь час прострочення, а також три
відсотки річних від простроченої суми,
якщо інший розмір суми не встановлений
договором або законом.

Згідно проведеного позивачем
розрахунку заборгованість відповідача
становить 11 465,30 грн. з яких 9800,00 грн.
основного боргу, 861,17 грн. проценти, 431,20
грн. інфляційних втрат, 372, 93 грн. три
відсотки річних нараховані на суму
заборгованості, що підтверджено
відповідним розрахунком.

Зважаючи на те, що умови договору
позики, укладеного, між сторонами у цій
справі, відповідачем не виконуються
належним чином, вимоги позивача є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 88, 197, 209, 212-215,
224-228, ЦПК України, ст.ст. 526, 625, 1046, 1049 ЦК
України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
11465,30 гривень заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
243,60 гривень судового збору.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Львівської області через
Пустомитівський районний суд
Львівської області протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

СуддяВ. Є. Мусієвський