НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/4505/14
№ 2/183/3127/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.07.2014 року Новомосковський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області, у складі:

головуючої судді Березюк В.В.,

секретаря Тен І.О.,

розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
посилаючись на те, що з відповідачкою
знаходиться в зареєстрованому шлюбі з
11.10.1996 року. Під час шлюбу у них
народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
проживає разом із відповідачкою.
Шлюбні відносини з відповідачкою
фактично припинилися три року тому
через непорозуміння та часті сімейні
сварки, у зв'язку із чим вони втратили
почуття любові та прихильності один до
одного.

Таким чином, ОСОБА_1 звернувся з
зазначеним позовом до суду, однак в
судове засідання не з'явився, надавши
суду заяву про слухання справи у його
відсутність, одночасно позовні вимоги
підтримує у повному обсязі (а.с.11).

Відповідач в судове засідання також не
з'явилася, надавши суду заяву про
слухання справи у її відсутність,
одночасно позовні вимоги позивача
визнає в повному обсязі (а.с.12).

У зв'язку з неявкою сторін, відповідно
до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України, судовий
розгляд справи за допомогою фіксування
технічними засобами не здійснювався.

Суд, дослідивши матеріали справи,
дійшов висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані і підлягають задоволенню
за наступними підставами.

Згідно свідоцтва про шлюб, сторони з
11.10.1996 року знаходяться у
зареєстрованому шлюбі, згідно з яким їм
присвоєно спільне прізвище «ОСОБА_1»
(а.с.7).

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до свідоцтва про народження
дитини, мають неповнолітнього сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Судом встановлено, що подружжя
остаточно припинило сімейно-шлюбні
відносини, спільного господарства не
ведуть, сімейні відносини не
поновлювали, кожний живе власним
життям, а тому суд прийшов до висновку,
що подальше спільне життя і збереження
шлюбу суперечить їх інтересам.

Також, суд враховує, що сторони дійшли
згоди щодо способів утримання
неповнолітньої дитини, яка після
розірвання шлюбу буде проживати з
матір'ю.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа,
яка змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що
дружиною не заявлено клопотання про
зміну її прізвища, суд вважає за
необхідне залишити прізвище дружини
«ОСОБА_2».

Враховуючи викладене, керуючись ст. 10,
60, 88, 213, 215, ЦПК України, ст.ст. 110, 112 СК
України, суд,-

в и р і ш и в:

Шлюб, зареєстрований 11.10.1996 року
відділом державної реєстрації актів
громадянського стану виконкому
Новомосковської міської Ради народних
депутатів Дніпропетровської області,
актовий запис № 273, між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, від якого мають
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, - розірвати.

При здійсненні державної реєстрації
розірвання шлюбу прізвище дружині
залишити «ОСОБА_2».

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана в апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Новомосковський міськрайонний суд у
десятиденний термін після його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутніми в
судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
В.В. Березюк