АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2636/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Маренич С. О. Доповідач - Прозорова
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 року

19 травня 2014 року колегія суддів судової
палати з цивільних справ апеляційного

суду Дніпропетровської області в
складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Каратаєвої Л.О.,
Козлова С.П.,

при секретарі: Панченко Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою

публічного акціонерного
товариства комерційного банку
"ПриватБанк"

на заочне рішення Юр'ївського
районного суду Дніпропетровської
області від 10 січня 2014 року по
цивільній справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

В С Т А Н О
В И Л А:

У жовтні 2013 року ПАТ КБ "ПриватБанк"
звернувся з позовом до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

В обґрунтування заявлених вимог ПАТ КБ
"ПриватБанк" посилався на те, що 31.03.2007
року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ "ПриватБанк"
було укладено договір за №
БНХЮІСОІ120163, відповідно до якого
відповідач отримав кредит у розмірі 3
259,30 грн., зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12,00 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана ним заява, разом з Умовами
надання кредиту фізичним особам
«Розстрочка», складає між ним і Банком
Договір.

Відповідно до умов Договору погашення
заборгованості здійснюється в
наступному порядку: щомісяця в період
сплати, позичальник повинен надавати
Банку грошові кошти (щомісячний платіж)
для погашення заборгованості за
кредитом, яка складається із
заборгованості за кредитом, за
відсотками, комісією, а також інші
витрати згідно Умов.

Разом з тим, в порушення умов Договору
відповідач свої зобов'язання належним
чином не виконував.

У зв'язку з порушенням ОСОБА_2 умов
договору останній станом на 24.09.2013 року
має заборгованість в розмірі 29 400,89 грн.,
яка складається:3 259,30 грн. -
заборгованість за кредитом; 10 801,34 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 394,35 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; 13 069,67 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; 500 грн. - штраф
та 1 376,23 грн. - процентна складова
штрафу.

Тому ПАТ КБ "ПриватБанк" просив суд
стягнути з ОСОБА_2 на свою користь
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 29 400,89 грн., судові витрати по
справі в розмірі 294,01 грн.

Заочним рішенням Юр'ївського районного
суду Дніпропетровської області від 10
січня 2014 року у задоволенні позовних
вимог відмовлено (а.с.98-105).

З таким рішенням не погодився ПАТ КБ
"ПриватБанк" і звернувся з апеляційною
скаргою, в якій ставить питання про
скасування рішення суду та постанову
нового рішення про задоволення
позовних вимог, посилаючись на те, що
суд помилково застосував до спірних
правовідносин позовну давність,
невірно застосував положення ч.4 ст. 267
ЦК України, оскільки відповідачем не
заявлялось до суду клопотання про
застосування позовної давності.
Посилаючись на положення ст. 11 Закону
України "Про захист прав споживачів",
суд не звернув уваги, що вказана норма
закону не має посилання на
застосування судами позовної давності
без заяви сторони у спорі.

В судовому засіданні представник ПАТ
КБ "ПриватБанк" апеляційну скаргу
підтримав з підстав наведених в ній.

Відповідач до суду не з'явився 03.03.2014
року, 24.03.2014 року, 07.04.2014 року, 28.04.2014 року
(а.с.128, 134,138, 146).

Оскільки згідно відмітки на листі
листоноша - ОСОБА_2 не мешкає ні АДРЕСА_1,
вказаної у заяві (а.с.144,145,7), ні за місцем
реєстрації з 27.03.2009 року по АДРЕСА_2
(а.с.133,142,143), то відповідач повідомлений
судом апеляційній інстанції в порядку
передбаченим ч.9 ст. 74 ЦПК України.

Перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що скаргу
необхідно задовольнити, а рішення суду
- скасувати та постановити нове рішення
про задоволення позовних вимог з
наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" про стягнення
з ОСОБА_2 заборгованості, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
пропущено строки звернення до суду з
позовними вимогами про повернення
споживчого кредиту.

З такими висновками колегія суддів не
може погодитися.

Як убачається з матеріалів справи та
встановлено судом 31.03.2007 року між ЗАТ
комерційний банк "ПриватБанк"
правонаступником якого є ПАТ КБ
"ПриватБанк" і ОСОБА_2 був укладений
кредитний договір № ОКХРЛСОІ120163
згідно якого відповідач отримав від
позивача кредит в розмірі 3 259,30 грн. на
строк 12 місяців, а саме до 31.03.2008 року, зі
сплатою відсотків у розмірі 1,0 % на
місяць на суму залишку заборгованості
по кредиту, щомісячної винагороди за
надання фінансового інструменту в
розмірі 35,85 грн. та єдиноразової
винагороди за надання фінансового
інструменту у розмірі 296,30 грн. та
зобов'язався повернути суму кредиту,
відсотків, винагороди відповідно до
Заяви та Умов.

Відповідач погодився з тим, що подана
ним 31.03.2007 року Заява разом з Умовами
надання споживчого кредиту фізичним
особам («Розстрочка») (Стандарт)
складає кредитний договір між ним і
банком і посвідчив таке своїм
власноручно вчиненим підписом у Заяві.

Отримавши від позивача грошові кошти
за вказаним договором, ОСОБА_2 умови
договору не виконував належним чином,
порушив графік повернення кредитних
коштів, що призвело до виникнення
заборгованості по кредитному договору,
яка станом на 24.09.2013 року визначена
позивачем у розмірі: 29 400,89 грн., та
складається з заборгованості за тілом
кредиту - 3259,30 грн., заборгованості за
відсотками - 10 801,34 грн., заборгованості
за комісією за користування кредитом -
394,35 грн., заборгованості по пені за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором - 13 069,67 грн., штрафу
(фіксованої частини) - 500 грн., штрафу
(процентна складова) - 1 376,23 грн. (а.с.4,5).

Відмовляючи у задоволенні позову суд
виходив з того, що хоча і встановлено
порушення зобов'язання по кредитному
договору з боку відповідача, проте
позивачем пропущений строк позовної
давності для звернення до суду за
захистом порушеного права, оскільки
кредитний договір, укладений між
сторонами, за своєю природою є
споживчим й позовна давність за
позовом про повернення споживчого
кредиту підлягає застосуванню
незалежно від заяви сторони у спорі.

Колегія суддів не може погодитися із
такими висновками суду, оскільки вони
не відповідають вимогам закону та
обставинам справи, що є відповідно до
п.3 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставою для
скасування рішення суду з ухваленням
нового.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку,
що встановлені договором.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.

Оскільки відповідач не виконував взяті
на себе зобов'язання по щомісячному
погашенню кредиту та сплати процентів
за користування ним,колегія суддів
вважає обґрунтованими та законними
позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" про
стягнення з відповідача
заборгованості по кредиту, відсоткам
за користування кредитом, комісії, пені
за несвоєчасне виконання зобов'язань
за договором та штрафу.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

За зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання (ч.5 ст. 261 ЦК України).

Пунктом 5.5 Умов надання споживчого
кредиту фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт) сторонами встановлений
термін позовної давності по вимогам
про стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки-пені, штрафів тривалістю 5
років (а.с.14).

Оскільки кінцевий строк виконання
зобов'язання за укладеним сторонами
договором визначений до 31.03.2008 року,
строк позовної давності сплив 31.03.2013
року.

Сплив позовної давності є підставою
для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК
України). Якщо суд визнає поважними
причини пропущення позовної
давності,порушене право підлягає
захисту (ч.5 ст. 267 ЦК України).

Пункт 7 ч.11 ст. 11 Закону України "Про
захист прав споживачів", яким
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув, у системному
зв'язку з самою ч.11 ст. 22 зазначеного
Закону стосується позасудового
порядку повернення споживчого кредиту
і спрямований на те, щоб встановити
судовий контроль за вирішенням таких
вимог кредитодавця з метою захисту
прав споживача як слабшої сторони
договору споживчого кредиту.

Дана правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
20.11.2013 у справі № 6-126цс13 та відповідно
до вимог ч.1 ст. 360-7 ЦПК України є
обов'язковою для всіх судів України.

В даному конкретному випадку під час
розгляду справи у суді першої
інстанції заява про застосування
позовної давності відповідачем не
подавалася.

За таких обставин висновок суду про
відмову у задоволенні позову за
спливом позовної давності є
помилковим.

На підставі викладеного, в силу діючого
законодавства, а саме: ст.ст. 526,527,530,1054
ЦК України, колегія суддів вважає за
необхідне рішення суду скасувати та
постановити нове рішення про стягнення
з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк"
заборгованості за кредитним договором
№ DNXRRC01120163 від 31.03.2007 року у розмірі 29400
грн. 89 коп., з яких: 3259 грн. 30 коп. -
заборгованість за кредитом; 10801 грн. 34
коп. - заборгованість по процентам за
користування кредитом; 394 грн. 35 коп. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; 13069 грн. 67 коп. -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за кредитом; 500 грн. - штраф
(фіксована частина); 1376 грн. 23 коп. -
штраф (процентна складова),
задовольнивши апеляційну скаргу.

Виходячи з положень ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
належить також стягнути витрати по
сплаті судового збору у розмірі 294 грн.
01 коп.

Керуючись ст.ст. 303,307,309,315,319 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш
И Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "ПриватБанк" - задовольнити.

Рішення Юр'ївського районного суду
Дніпропетровської області від 10 січня
2014 року - скасувати.

Позовні вимоги публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційного банку "ПриватБанк"
заборгованості за кредитним договором
№ DNXRRC01120163 від 31.03.2007 року у розмірі 29400
грн. 89 коп., з яких: 3259 грн. 30 коп. -
заборгованість за кредитом; 10801 грн. 34
коп. - заборгованість по процентам за
користування кредитом; 394 грн. 35 коп. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; 13069 грн. 67 коп. -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за кредитом; 500 грн. - штраф
(фіксована частина); 1376 грн. 23 коп. -
штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційного банку "ПриватБанк" сдові
витрати у розмірі 294 грн. 01 коп.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення та протягом двадцяти днів
може бути оскаржене у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ.

Судді: