АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 601/1021/14-цГоловуючий у 1-й
інстанції Мочальська В.М. Провадження
№ 22-ц/789/1001/14 Доповідач - Загорський
О.О.Категорія - 45 У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 серпня 2014 р. колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Тернопільської
головуючого - Загорського О.О.
суддів - Демкович Ю. Й., Козак І. О.,
при секретарі - Танцюра О.В.
за участі ОСОБА_1, ОСОБА_2 і її
представника ОСОБА_3, представника
Кременецької міської ради - Тартак
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Кременецького районного
суду від 25 липня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до Кременецької міської
ради, ОСОБА_6, ОСОБА_2, треті особи, що не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору - відділ Держземагенства у
Кременецькому районі, Реєстраційна
служба Кременецького районного
управління юстиції Тернопільської
області про визнання недійсними
рішень, свідоцтв про право власності на
нерухоме майно, скасування їх
державної реєстрації та реєстрації
19.05.2014 року ОСОБА_1 звернулася з
вказаним позовом. Вимоги аргументовано
тим, що ОСОБА_6 і ОСОБА_2 безпідставно
приватизували земельну ділянку - 0,19 га
по АДРЕСА_1, оскільки вона перебуває в
її користуванні на підставі договору
на право тимчасового користування від
13.02.1997 року, укладеного із Кременецькою
Рішенням Кременецького районного
суду від 25.07.2014 року в задоволенні
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт
просить рішення суду скасувати і
ухвалити нове про задоволення позову,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
і порушення норм процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи. Вказує, що спірна
ділянка знаходиться у її користуванні
з 1997 року, ніхто її не вилучав і право
користування нею не припинилося.
Зазначає, що термін договору оренди
землі укладеного на один рік в
подальшому був продовжений, що судом не
взято до уваги покази свідка, який
підтверджував користування спірною
земельною ділянкою. Вказує, що вона має
першочергове право на придбання
ділянки, яка не передавалася у
користування ОСОБА_7, а відповідно в
подальшому і не могла перейти до ОСОБА_2
і ОСОБА_6, як вказано в оскаржуваних
рішеннях. Суд не звернув увагу, що не
було проведено зміну цільового
призначення спірної ділянки, а
порушення порядку зміни цільового
призначення є підставою для визнання
недійсними рішень органів місцевого
самоврядування. Зазначає, що судом у
рішенні не вмотивовано підстави з яких
він відхиляв доводи позивача.

В судовому засіданні апелянт
скаргу підтримала і навела доводи
аналогічні викладеним в скарзі.

ОСОБА_2 і її представник
апеляційну скаргу заперечили і
вказали, що згідно генплану земельна
ділянка розташована на землях
громадської забудови і АДРЕСА_1
забудовується з 1970-х років

Представник Кременецької міської
ради апеляційну скаргу заперечив і
вказав що договір між міською радою і
позивачем був укладений на один рік,
його строк дії закінчився і він не
містить умови про його продовження.

Треті особи, ОСОБА_6 будучи
належним чином повідомленими про час
та місце розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися.

Заслухавши доповідь головуючого,
пояснення, дослідивши матеріали справи
в межах доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга до задоволення не
підлягає.

Відмовляючи в задоволенні позову,
суд першої інстанції виходив з того, що
строк дії договору оренди землі
закінчився, продовжений не був і інших
доказів в підтвердження правових
підстав користування земельною
ділянкою позивачем не подано.

З висновком суду слід погодитися,
оскільки він підтверджений
матеріалами справи та достатньо
мотивований.

Судом встановлено, що 13.02.1997 року
між ОСОБА_1 та Кременецькою міською
радою укладеного договір тимчасового
користування земельною ділянкою - 0,19
га. Ділянка надана на умовах оренди
строком на один рік для городництва.
Договір зареєстровано в книзі записів
договорів на право тимчасового
користування землею 13.02.1997 року за № 827
(а.с. 8).

Рішенням Кременецької міської
ради № 1849 від 12.12.2012 року ОСОБА_2 дано
дозвіл на розробку проекту із
землеустрою, щодо відведення у
власність - 0.0734 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд по
АДРЕСА_1 за рахунок ділянки
попереднього землекористувача ОСОБА_7
та рекомендовано виготовити документи,
що посвідчують право власності на
ділянку з врахуванням вимог земельного
законодавства (а.с.26).

Рішенням Кременецької міської
ради № 2628 від 28.11.2013 року (а.с.29)
затверджено ОСОБА_2 проект із
землеустрою щодо відведення вказаної
ділянки у її власність.

Рішення Кременецької міської
ради № 1866 від 12.12.2012 року ОСОБА_6 дано
дозвіл на розробку проекту із
землеустрою, щодо відведення у
власність - 0.0734 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд по
АДРЕСА_1 за рахунок ділянки
попереднього землекористувача ОСОБА_7
та рекомендовано виготовити документи,
що посвідчують право власності на
ділянку з врахуванням вимог земельного
законодавства (а.с.27).

Рішення Кременецької міської
ради № 2627 від 28.11.2013 року затверджено
ОСОБА_6 проект із землеустрою щодо
відведення ділянки у її власність і
передано ділянку у її власність (а.с.28).

Рішенням Кременецької міської
ради депутатів № 2882 від 18.02.2014 року
присвоєно нову по вуличну адресу
ділянці - 0,0734 га ОСОБА_6 - АДРЕСА_1 (а.с.30),
а рішенням Кременецької міської ради №
2883 від 18.02.2014 року присвоєно нову по
вуличну адресу ділянці - 0,0734 га ОСОБА_2 -
АДРЕСА_2(а.с.31)

Відповідно ч.1 ст. 22 ЗК України від
18.12.1990 року, право власності на землю
або право користування наданою
земельною ділянкою виникає після
встановлення землевпорядними
організаціями меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) і одержання
документа, що посвідчує це право.

Згідно ч.1 ст. 23, ЗК України від
18.12.1990 року, право власності або право
постійного користування землею
посвідчується державними актами, які
видаються і реєструються сільськими,
селищними, міськими, районними Радами
народних депутатів.

Аналогічні положення закріплено
у 125, 126 ЗК України від 25.10.2001 року.

Колегією суддів критично
оцінюються доводи апеляційної скарги,
що спірна ділянка знаходилася з 1997 року
у постійному користуванні ОСОБА_1
оскільки:

Ст. 24 ЗК України від 18.12.1990 року,
встановлено, що право тимчасового
користування землею, в тому числі на
умовах оренди, оформляється договором.

Право користування ділянкою
ОСОБА_1 було оформлено саме договором
на один рік і доказу продовження,
пролонгації договору відсутні (а.с. 8).

Договір оренди земельної ділянки
зареєстровано в книзі записів
договорів на право тимчасового
користування землею 13.02.1997 року за № 827
(а.с. 8)

В спростування вказаному
апелянтом про постійність
користування землею у ст. 23 ЗК України
від 18.12.1990 року, вказано що таке право
повинно посвідчуватися державним
актом. Апелянтом не представлено
державного акту про право постійного
користування землею.

Вищенаведене свідчить, що у
позивача виникло право тимчасового
користування землею строком в один рік
згідно договору.

Критично оцінюються доводи
апелянта, що ділянка знаходилася у
постійному користуванні і у неї не
вилучалася, оскільки:

Як встановлено договір носив
тимчасовий характер і був укладений
згідно вимог тогочасного
законодавства строком на один рік (а.с.
8).

ст. 27 ЗК України в редакції яка
діяла на момент закінчення строку дії
договору оренди землі від 1997 року
передбачає, що право користування
земельною ділянкою чи її частиною
припиняється у разі закінчення строку
на який було надано земельну ділянку.

Право користування земельною
ділянкою у позивача припинилося з
закінчення строку дії договору оренди
ділянки і ділянка не потребувала
вилучення у користувача.

Вищенаведеним спростовуються і
посилання апелянта на ст. 29 ЗК України в
редакції 13.03.1992 року.

Посилання апелянта на те, що
договір не був розірваний оцінююється
критично, оскільки договір оренди
землі строк дії якого закінчився не
потребував його додаткового
розірвання.

Критично оцінюються доводи
скарги що договір був пролонгований за
згодою сторін оскільки такі не
підтверджуються доказами і
заперечуються Кременецькою міською
радою, договір не містить умов про
продовження його дії.

Доводи, що земельна ділянка було в
постійному користуванні, а орендна
плата не вносилась оскільки позивач
була від її сплати звільнена
оцінюються критично, оскільки в
договорі передбачено, що
землекористувач може бути звільнений
від плати за землю п.2.2. однак вказаний
пункт не заповнений, у ньому не вказано
про звільнення землекористувача від
плати за землю та про підстави такого
звільнення (а.с. 8).

Звільнення землекористувача від
сплати за землю здійснюється на
підставі рішень відповідних органів,
однак апелянтом таких рішень не
представлено.

Критично оцінюються доводи
апелянта щодо незаконної зміни
цільового призначення землі, оскільки
апелянтом не представлено доказів
порушення порядку передбаченого ст. 20
ЗК України в редакції яка діяла на
момент видачі свідоцтв про право
власності на землю.

Колегія суддів оцінює критично
посилання апелянта на покази свідків,
оскільки у відповідності до ст. 59 ЦПК
України оспорення права власності з
посиланням на покази свідків не
допускається.

З огляду на положення п. 4 ст. 129
Конституції України про те, що
основними засадами судочинства є
змагальність сторін та свобода в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості, положення ч.2 ст. 308 ЦПК
України - не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних
міркувань то підстави вважати судове
рішення таким, що не відповідає вимогам
чинного законодавства - відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України
саме апелянт повинен довести належними
доказами обставини, на які він
посилається як на підставу для
задоволення його вимог, що ним зроблено
не було.

Рішення суду постановлено у
відповідності до чинних норм
матеріального і процесуального права і
підстав для його скасування немає.
Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Кременецького районного
суду від 25 липня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку шляхом подачі
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області О.О. Загорський