АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/2424/2014р.
Головуючий в І інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року серпня місяця 14 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого: Радченка С.В.

Суддів: Вербицької Л.І.,
Слюсаренко О.В.

при секретарі: Сікорі О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Комсомольського
районного суду м.Херсона від 19 березня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, ОСОБА_3 про усунення перешкод у
користуванні майном, -

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2013 року позивач звернувся
до суду із позовом, в якому зазначив, що
він є власником земельної ділянки
площею 0,5587 га, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1 на підставі Державного акту.
Під час виконання топографічних робіт,
необхідних для приватизації земельної
ділянки, він звернув увагу, що ОСОБА_1,
яка володіє домоволодінням та
земельною ділянкою, розташованою за
адресою: АДРЕСА_2 здійснено самовільний
захват частини земельної ділянки, що
йому належить. Відповідачка звільняти
самовільно зайняту земельну ділянку не
збирається. На його неодноразові
звернення з вимогою про добровільне
усунення перешкод у користуванні
майном шляхом добровільного
звільнення вказаної земельної ділянки
відповідачі постійно вчиняють сварки,
ображають його та його дружину,
публічно принижують, погрожують
фізичною розправою. Остаточно просив
зобов'язати відповідача ОСОБА_3 усунути
перешкоди у користуванні земельною
ділянкою, що належить йому, шляхом
звільнення самовільно зайнятої
частини земельної ділянки, належної
позивачеві у вигляді гострого
трикутника розмірами 18.25 м. по довжині
однієї зі сторін та 0,72 м. у його основи.
Крім того, посилаючись на те, що
протиправними діями відповідачів йому
завдано моральної шкоди, яка полягає у
душевних хвилюваннях, почуттях страху
та образи, просив стягнути з
відповідачів солідарно моральну шкоду
у розмірі 2000 грн. та судові витрати.

Рішенням Комсомольського районного
суду м.Херсона від 17 червня 2014 року
позов задоволено частково.
Зобов'язано ОСОБА_1 усунути перешкоди у
користуванні земельною ділянкою, що
належить ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1,
шляхом звільнення самовільно зайнятої
частини земельної ділянки у вигляді
гостого трикутника довжиною однієї зі
сторін 18,25 м. та довжиною його основи 0,72
м., від межі позначеної на плані
земельної ділянки від точки Б до В,
згідно до плану ДП «Херсонгеоінформ»
та приведення меж у відповідність з
Державним актом про право власності на
земельну ділянку Серії ЯК № 376945 від
18.10.2012 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
моральну шкоду в розмірі 500 гривень,
витрати на оплату судового збору в сумі
230 грн. та геодезичної зйомки в сумі 600
грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1
подала апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
просила рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які з'явилися в судове засідання,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
оскільки дії відповідачки порушують
права позивача відносно користування
належною йому земельною ділянкою, тому
на підставі ст.212 ЗК України, ст.391 ЦК
України необхідно усунути перешкоди у
користуванні, крім того суд дійшов
висновку, що неправомірними діями
відповідачки позивачу завдано
моральну шкоду.

Проте з таким висновком суду
погодитися не можна, оскільки суд
прийшов до нього, неповно з'ясувавши
обставини справи, допустивши порушення
норм матеріального та процесуального
права, що відповідно до вимог п.4 ст.309
ЦПК України є підставою для скасування
рішення суду і ухвалення нового
рішення.

Із матеріалів справи вбачається, що
рішенням Комсомольського районного
суду м. Херсона від 14.11.1995 року
співвласником будинку за адресою:
АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 (а.с.55). Згідно
державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯК № 376945 від
18.10.2012 року позивачу на праві власності
належить земельна ділянка площею 0,0587
га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.7). Згідно опису меж, що містяться на
плані меж земельної ділянки за адресою:
АДРЕСА_1 вона межує: від А до Б - із
землями Херсонської міської ради (вул. 9
Західна); від Б до В - із земельною
ділянкою по АДРЕСА_2; від В до Г - із
земельною ділянкою по АДРЕСА_1; від Г до
А - із земельною ділянкою по вул.9
Західна,5. Як вбачається з плану
земельної ділянки по АДРЕСА_1, що
виконаний ДП «Херсонгеоінформ»,
позивачу на праві власності належить
земельна ділянка площею 0,0587 га, проте у
його фактичному користуванні
знаходиться земельна площею 0,0584 га
(а.с.8). Відповідно до вказаного плану
розмір земельної ділянки позивача
зменшився за рахунок самовільного
захоплення частини його земельної
ділянки відповідачкою ОСОБА_1 від точки
Б до точки В розмірами 18,25 м (земельна
ділянка по АДРЕСА_2, що перебуває у
власності ОСОБА_1.) та від точки В до
точки Г розмірами 0,72 м (земельна
ділянка по АДРЕСА_1).

Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

За змістом вимог ст. 152 Земельного
кодексу України держава забезпечує
громадянам та юридичним особам рівні
умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, надавши
докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60
ЦПК України.

Під час розгляду справи в апеляційному
провадженні судом встановлено, що у
користуванні відповідачки ОСОБА_1
знаходиться земельна ділянка площею 600
м2 (+ 44 м2 у тимчасовому користуванні),
яка надана ОСОБА_1 на підставі рішення
Комсомольського виконкому Херсонської
міської ради №22/13 від 09.07.1976 року (інв.с.
а.с.17-18). Сторони по справі не
заперечували, що земельно-кадастрова
документація на земельну ділянку, яка
знаходиться у користуванні ОСОБА_1 не
виготовлялася, земельна ділянка не
приватизована. При цьому відповідачка
стверджувала, що розмір її земельної
ділянки з дня надання в користування не
змінювався і становить 600 м2. 14.11.1995 року
між цими ж сторонами було вирішено
земельний спір та рішенням
Комсомольського районного суду
м.Херсона зобов'язано ОСОБА_1 вирівняти
суміжну з ділянкою ОСОБА_2 межу шляхом
перенесення огорожі на 0,30 м згідно
плану експертизи на свою земельну
ділянку (а.с.55). В ході розгляду
зазначеної справи була призначена
судова будівельно-технічна експертиза,
за результатами якої інших порушень з
боку ОСОБА_1 виявлено не було.

Відповідно до чч. 1,2 ст. 303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції. Апеляційний
суд досліджує докази, які судом першої
інстанції були досліджені з порушенням
встановленого порядку або в
дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

Згідно із ч. 1 ст. 143 ЦПК України для
з'ясування обставин, що мають значення
для справи і потребують спеціальних
знань у галузі науки, мистецтва,
техніки, ремесла тощо, суд призначає
експертизу за заявою осіб, які беруть
участь у справі.

Колегією суддів, на виконання приписів
ч.4 ст.10 ЦПК України було роз'яснено
сторонам про їх право звернутися до
суду з клопотанням про призначення
експертизи з метою з'ясування питання:
чи здійснюються з боку відповідачів
перешкоди у користуванні позивачем
належною йому земельною ділянкою, та
яким чином можна усунути ці перешкоди.

Сторонами по справі та їх
представниками клопотання щодо
призначення експертизи не заявлялися.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
передчасного висновку про наявність
достатніх підстав для задоволення
позову у спосіб, визначений позивачем,
оскільки за планом земельної ділянки,
на який посилається суд, як на підставу
для задоволення позовних вимог не
вбачається будь-яких протиправних дій
відповідачів, направлених на
самовільне зайняття земельної ділянки
ОСОБА_2 Крім того, площа земельної
ділянки у вигляді трикутника, яку суд
зобов'язав звільнити відповідачів
становить 6, 57 м2, тоді як за планом
геодезичної зйомки ця площа становить 3
м2.

З урахуванням наведеного, оскаржуване
рішення суду відповідно до приписів ст.
309 ЦПК України підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
в задоволенні позову, оскільки
позивачем не надано доказів порушення
його права землекористувача з боку
відповідачів.

Відповідно до положень статті 380 ЦПК
України, питання про поворот виконання
вирішує суд апеляційної інстанції,
якщо, скасувавши рішення, він відмовляє
в позові повністю.

З листа в.о. начальника відділу ДВС
Комсомольського РУЮ у м.Херсоні,
наданого суду відповідачкою
вбачається, що на виконання рішення
Комсомольського районного суду
м.Херсона від 19 березня 2014 року з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_2 стягнуто 744, 09 грн.

В силу ст.380 ЦПК України, зазначена сума
коштів підлягає стягненню з позивача
на користь ОСОБА_1 в порядку повороту
виконання.

На підставі викладеного, керуючись
ст.391 ЦК України, ст.152 ЗК України, ст.ст.
10, 57-60, 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія
суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Комсомольського районного
суду м.Херсона від 19 березня 2014 року
скасувати, ухвалити нове, яким в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, ОСОБА_3 про усунення перешкод у
користуванні майном відмовити.

Допустити поворот виконання рішення,
стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 744,
09 грн.

Рішення набирає чинності після
проголошення та може бути оскаржене
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних і кримінальних справ України
у касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: