Справа № 500/2168/14-ц
Провадження № 2/500/1531/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 серпня 2014 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області в
головуючого - судді Грубіян Л.І.
при секретарі - Щербак І.П.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
10.04.2014 року ОСОБА_1, звернулась до суду з
позовною заявою до ОСОБА_2, про
розірвання шлюбу, зареєстрованого
10.06.1995 року відділом реєстрації актів
громадянського стану виконкому
Ізмаїльської міської ради народних
депутатів Одеської області, актовий
запис № 308, мотивуючи тим, що
шлюбно-сімейні стосунки не склалися з
причин відсутності взаєморозуміння та
різних поглядів на життя, втрати любові
та поваги один до одного, в зв'язку з чим
їх сім'я фактично розпалася, вони разом
не проживають та сумісного
господарства не ведуть. Спору про місце
проживання дітей немає. Спір про
розподіл сумісного майна буде
вирішуватись окремо.
В судове засідання позивачка ОСОБА_1, не
з'явилась, надала заяву про підтримання
позовних вимог та розгляд справи за її
відсутності, згодна на ухвалення
заочного рішення суду.
Відповідач ОСОБА_2, у судове засідання
не з'явився, викликався, що
підтверджено поштовим відправленням
від 19.05.2014 року, заперечень на позов не
надав, тому суд відповідно до ст.224 ч.1
ЦПК України, ухвалює заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів за
відсутності заперечень до того
Перевіривши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що
сторони знаходяться в зареєстрованому
шлюбі з 10.06.1995 року, що підтверджено
свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1
виданого відділом реєстрації актів
громадянського стану виконкому
Ізмаїльської міської ради народних
депутатів Одеської області, актовий
запис № 308. Спору про місце проживання
дітей немає. Спір про розподіл
сумісного майна буде вирішуватись
окремо. Сторони будь-яких мір для
примирення не приймають, посилаючись
на недоцільність збереження шлюбу.
Статтею 56 СК України передбачено, що
кожен з подружжя має право припинити
Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу
України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що заява про розірвання
шлюбу відповідає дійсній волі дружини
та чоловіка і що після розірвання шлюбу
не будуть порушені їхні особисті та
Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного
кодексу України суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше сумісне
проживання подружжя та збереження
шлюбу суперечило б інтересам одного з
них, інтересам їхніх дітей, які мають
істотне значення.

Оскільки сторони однією сім'єю не
проживають, поновити шлюбно-сімейні
стосунки наміру не мають, подальше
сумісне проживання сторін і збереження
шлюбу є неможливим та суперечить
інтересам позивача, суд вважає за
можливе шлюб розірвати.

Керуючись ст.ст.10,60,209,212,213-215,224-226 ЦПК
України, ст.ст.110,112 СК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що
зареєстрований 10.06.1995 року відділом
реєстрації актів громадянського стану
виконкому Ізмаїльської міської ради
народних депутатів Одеської області,
актовий запис № 308.

Після розірвання шлюбу за ОСОБА_1
залишити прізвище «ОСОБА_1».

Заочне рішення може бути переглянуто
судом що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Одеської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

СуддяЛ. І. Грубіян