АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 601/291/14-ц Головуючий у 1-й
інстанції Варневич Л.Б. Провадження №
22-ц/789/604/14 Доповідач - Ткач О.І.Категорія
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2014 р. Колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Ткач О.І.

суддів - Бахметової В. Х., Гірського Б.
О.,

при секретарі - Майці Р.Ю.

з участю ОСОБА_2, ОСОБА_3, їх
представників та представника третьої
особи

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Тернополі
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення
Кременецького районного суду від 10
квітня 2014 року у цивільній справі за
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до
ОСОБА_3, Кременецької міської ради,
третьої особи - відділу
Держземагенства у Кременецькому
районі Тернопільської області про
визнання недійсними рішень, державних
актів на право власності на земельну
ділянку, скасування їх державної
реєстрації,-

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2014 року позивачі ОСОБА_2,
ОСОБА_4, та ОСОБА_5 звернулись до суду із
вищевказаним позовом, посилаючись на
те, що є спадкоємцями майна померлої
матері ОСОБА_6, в тому числі земельних
ділянок, які прийняли спадщину у
встановленому законом порядку.

Власником земельних ділянок мати
була згідно державного акту на землю,
який видано в 2002 році. Однак право на
земельні ділянки, у зв'язку із змінами в
земельному законодавстві, не
зареєструвала, що і породило даний
спір. При відновленні меж земельних
ділянок в 2013 році з'ясувалось, що
відповідачка приватизувала в 2012 році
земельні ділянки, які були в
користуванні її матері, як
співвласниці житлового будинку, не
врахувавши рішення Кременецького
районного суду про встановлення
порядку користування земельними
ділянками між колишніми
співвласниками житлового будинку, що
призвело до накладки земель та
відсутності можливості належним
чином оформити та узаконити належні
спадкодавиці ОСОБА_6 земельні ділянки.

Рішенням Кременецького районного суду
від 10 квітня 2014 року відмовлено у
задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до ОСОБА_3, Кременецької міської
ради, третьої особи - відділу
Держземагенства у Кременецькому
районі Тернопільської області про
визнання недійсними рішень, державних
актів на право власності на земельну
ділянку, скасування їх державної
реєстрації.

В апеляційній скарзі апелянти просять
скасувати рішення Кременецького
районного суду посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Зокрема, апелянти не погоджуються з
рішенням суду, оскільки вважають себе
належними позивачами права яких
порушені і підлягають захисту у
вибраний спосіб, оскільки прийнявши
спадщину з дня смерті спадкодавця,
тобто з ІНФОРМАЦІЯ_1, у них виникло
право володіння та користування
спадковим майном. Тому рішення є
незаконним.

В суді апеляційної інстанції апелянти
ОСОБА_2 та ОСОБА_7 доводи апеляційної
скарги підтримали та пояснили, що
судове рішення порушує їх права на
судових захист, оскільки постановою
Верховного Суду України визначено, що
їх права підлягають захисту на
підставі ст. 16 ЦК України.

Відповідачка ОСОБА_3 заперечила доводи
апеляційної скарги, оскільки вважає, що
вона приватизувала земельну ділянку,
ставши власником частини будинку, тому
що це земля належала її діду. Крім
цього, їй не було відомо, що ОСОБА_6 було
приватизовано земельну ділянку.

Представник Держземагенства у
Кременецькому районі у вирішенні даної
справи покладається на думку суду, при
цьому пояснивши, що Кременецькою
міською радою, приймаючи рішення щодо
розроблення та затвердження технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів що посвідчують
право власності на земельну ділянку
для обслуговування житлового будинку
та ведення особистого селянського
господарства не враховано рішення
Кременецького районного суду, яким
було визначено розміри земельної
ділянки та їх цільове призначення. Крім
цього, землі для ведення особистого
селянського господарства, ОСОБА_3
вправі була отримати в порядку
відведення, оскільки до неї як
спадкоємиці переходило лише право
користування земельною ділянкою для
обслуговування житлового будинку.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги та в межах позовних
вимог, заслухавши сторін, перевіривши
законність та обґрунтованість
судового рішення, суд апеляційної
інстанції прийшов до висновку, що
скарга підлягає до задоволення.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив із
того, що оскільки позивачі не оформили
та не зареєстрували у встановленому
порядку право власності на спадкове
майно, відповідно в них відсутні
підстави для судового захисту.

З вказаним висновком суду першої
інстанції, суд апеляційної інстанції
не погоджується, оскільки висновки
суду є помилковими та такими, що
порушують норми матеріального права
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 Позивачі
ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, прийняли
спадщину, але не оформили своїх прав
(а.с. 12,16,18)

Згідно листа Кременецької державної
нотаріальної контори № 6801-16 від 28.03.2014
року ОСОБА_2, ОСОБА_4, та ОСОБА_5
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом та
заповітом через відсутність всіх
відомостей та документів, необхідних
для вчинення даної нотаріальної дії та
рекомендовано звернутись з позовом до
суду про визнання за ними права
власності на спадкове майно (а.с. 111).

У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України
спадщина належить спадкоємцю належно
від часу її прийняття з часу відкриття
спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Таким чином, в спадкоємця, який
прийняв спадщину в встановленому
законом порядку, право володіння та
користування спадковим майном виникає
з часу відкриття спадщини. Відповідно
спадкоємець може захищати свої
порушені права володіння та
користування спадковим майном
відповідно до глави 29 ЦК України, що
констатується постановою Верховного
суду України у справі № 6-164 цс 12.

З матеріалів справи вбачається, що
сторони у справі є двоюрідними
сестрами та братами, які успадкували
належні їхнім матерям частини
домоволодіння АДРЕСА_1

Рішенням Кременецького районного
суду від 26 травня 2000 року проведено
поділ спадкового будинковолодіння між
ОСОБА_8 та ОСОБА_6, як співвласниками
житлового будинку з
господарсько-побутовими будівлями на
АДРЕСА_1 та встановлено порядок
користування земельними ділянками (а.с.
32).

ОСОБА_9 виділено земельну ділянку
площею 723 кв.м., яка включає: 72 кв.м. під
будівлями, під двором 234 кв.м. (всього 306
кв.м. присадибної земельної ділянки),
під городом - 309 кв.м. та під садом - 108
кв.м. (всього 417 кв.м. для ведення
особистого селянського господарства).

ОСОБА_6 виділено земельну ділянку
загальною площею 1687 кв.м.: 78 кв.м. під
будівлями, 133 кв. м. під двором, 818 кв.м.
під городом, 658 кв.м. під садом, тобто
присадибної земельної ділянки 211 кв.м.
та 791 кв.м. для ведення особистого
селянського господарства (а.с. 32).

Вказане рішення вступило в
законну і в силу ст. 124 Конституції
України є обов'язковим для виконання
на всій території України.

З врахуванням вищезазначеного
рішення Кременецького районного суду,
Кременецькою міською радою прийнято
рішення № 263 від 29.07.2002 року про
приватизацію ОСОБА_6 земельних ділянок
та видано державний акт на право
власності на землю серії ІІІ-ТР № 037736,
згідно якого їй передано у власність
земельну ділянку площею 0,1687 га (а.с. 43),
який охоплює дві земельні ділянки.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кременці померла
ОСОБА_6

13 жовтня 2010 року ОСОБА_4
звернулась в нотконтору із заявою про
прийняття спадщини. ОСОБА_5 та ОСОБА_2
вступили в управління спадковим
майном, оскільки проживали із
спадкодавцем та не подали заяви про
відмову в прийнятті спадщини (а.с. 6,13).

23 грудня 2012 року державним
кадастровим реєстратором відділу
Держземагенства у Кременецькому
районі прийнято рішення № РВ -013,
яким відмовлено у внесенні відомостей
до державного земельного кадастру про
земельні ділянки ОСОБА_6 у зв'язку з
перетином земельних ділянок з трьома
суміжними земельними ділянками.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_9

ОСОБА_9 за своє життя, не
приватизувала земельні ділянки, якими
користувалась згідно рішення
Кременецького районного суду від
06.05.2000 року.

Таким чином, спадкодавець ОСОБА_9
була власницею лише частини
будинковолодіння та користувачем
земельної ділянки для ведення
особистого селянського господарства
та присадибної земельної ділянки.

Відповідачка ОСОБА_3, оформила
право на спадщину, а саме на 30100 частин
житлового будинку, що розташований на
АДРЕСА_1, що стверджується свідоцтвом №
72 від 17 січня 2011 року (а.с. 174).

Згідно ч. 1 ст. 120 ЗК України: ..."До
особи, яка набула право власності на
житловий будинок, будівлю або споруду,
розміщені на земельній ділянці, що
перебуває у власності іншої особи,
переходить право власності на
земельну ділянку або її частину, на
якій вони розміщені, без зміни її
цільового призначення".

Оскільки відповідачка
успадкувала частину житлового будинку,
то їй переходила в користування лише
земельна ділянка, яка призначена для
його обслуговування і згідно судового
рішення становила 306 кв.м.

Відповідно вказана земельна
ділянка могла бути об'єктом
приватизації в порядку виготовлення
технічної документації із землеустрою
щодо складання документів що
посвідчують право власності на
земельну ділянку для обслуговування
житлового будинку та ведення
особистого селянського господарства.

У відповідності до ч.1, 2, 3 ст. 116 ЗК
України, - "громадянин та юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом або за
результатами аукціону.

Набуття права власності
громадянами та юридичними особами на
земельні ділянки, на яких розташовані
об'єкти, які підлягають приватизації,
відбувається в порядку, визначеному
частиною першою статті 128 цього
Кодексу.

Набуття права власності
громадянами та юридичними особами
здійснюється шляхом передачі
земельних ділянок у власність або
надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних
ділянок у власність громадян
проводиться у разі:

а) приватизації земельних ділянок, які
перебувають у користуванні громадян;

б)одержання земельних ділянок
внаслідок приватизації державних і
комунальних сільськогосподарських
підприємств , установ та організацій;

в) одержання земельних ділянок із
земель державної і комунальної
власності в межах норм безоплатної
приватизації, визначених цим Кодексом."

Оскільки вирішуючи спір, суд
зобов'язаний надати правову оцінку
правомірності дій органу місцевого
самоврядування відповідності чинному
законодавству, то слід зазначити, що
приватизації в порядку п. а ч.3 ст. 116 ЗК
України підлягала земельна ділянка для
обслуговування житлового будинку

Враховуючи те, що земельна
ділянка для ведення особистого
селянського господарства належала
ОСОБА_9 на праві користування, тому
відповідачка ОСОБА_3 може її отримати у
власність в порядку відведення
земельної ділянки із земель
комунальної власності в порядку ч. 6 ст.
118 ЗК України.

Проте вказані обставини органом
місцевого самоврядування не враховано,
а тому рішенням сесії Кременецької
міської ради № 665 від 28 вересня 2011 року
надано дозвіл ОСОБА_3 на розроблення
технічної документації із землеустрою
щодо складаня документів, що
посвідчують право власності на
земельну ділянку для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд, а
також на земельні ділянки площею 0,2931
га та 0,0509 га для ведення особистого
селянського господарства на АДРЕСА_1

Рішенням сесії Кременецької
міської ради № 803 від 08 листопада 2011
року затверджено технічну
документацію ОСОБА_3 із землеустрою
щодо складання документів що
посвідчують право власності на
земельні ділянкидля будівництва та
обслуговування житлового будимнку,
господарських будівель і споруд
включаючи земельну ділянку для
ведення особистого селянського
господарства. (а.с. 64)

Крім цього, постановляючи свої
рішення, Кременецька міська рада не
врахувала рішення Кременецького
районного суду від 26 травня 2000 року,
щодо розміру, конфігурації та
призначення земельної ділянки.

На підставі вищевказаних
неправомірних рішень Кременецької
міської ради ОСОБА_3 отримала державні
акти серії ЯМ № 542604, 542803,542602 від 11.07.2012
року на право власності на земельні
ділянки розміром 0,0300 га; 0,2931 га; 0,0509 га
(а.с. 87-89).

Аналізуючи в сукупності
встановлені обставини в контексті норм
земельного права, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку, що
мало місце недотримання вимог закону,
щодо передачі у приватну власність
ОСОБА_3 земельних ділянок органом
місцевого самоврядування, що призвело
до порушення прав позивачів, які
успадкували, будинок та земельні
ділянки в визначеному законом порядку,
адже спадкодавець своє право власності
оформила з дотриманням діючої редакції
ст. 125 ЗК України, згідно якої станом на
жовтень 2010 року не передбачено
реєстрацію права власності на землю.

У відповідності до ч. 1 ст. 125 ЗК
України (в редакції чинній на 2002 рік),
право власності та право постійного
користування на земельну ділянку
виникає після одержання її власником
або користувачем документа, що
посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою, та його державної реєстрації.

Таким чином, рішення суду першої
інстанції є незаконним і підлягає
скасуванню з ухваленням нового, яким
позов позивачів задовольнити.

Керуючись ст.ст. 88, 307, 309 ЦПК України, суд
апеляційної інстанції

ВИрішив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 - задовольнити .

Рішення Кременецького районного суду
від 10 квітня 2014 року скасувати та
ухвалити нове, яким позовні вимоги
ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_3,
Кременецької міської ради, третьої
особи - відділу Держземагенства у
Кременецькому районі Тернопільської
області про визнання недійсними
рішень, державних актів на право
власності на земельну ділянку та
скасування їх державної реєстрації
задовольнити.

Визнати недійсним рішення сесії
Кременецької міської ради № 665 від 28
вересня 2011 року "Про надання дозволу на
виготовлення технічної документації
ОСОБА_3 на АДРЕСА_1

Визнати недійсним рішення сесії
Кременецької міської ради № 803 від 08
листопада 2011 року "Про затвердження
технічної документації та передачу
земельних ділянок у власність ОСОБА_3
по АДРЕСА_1.

Визнати нечинним державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯМ № 542602, виданий 11 липня 2012 року
на ім'я ОСОБА_3 та скасувати його
державну реєстрацію.

Визнати нечинним державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯМ № 542603, виданий 11 липня 2012 року
на ім'я ОСОБА_3 на скасувати його
державну реєстрацію.

Визнати нечинним державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯМ № 542604, виданий 11 липня 2012 року
на ім'я ОСОБА_3 та скасувати його
державну реєстрацію.

Судові витрати покласти на сторони в
межах сум ними понесених.

Рішення набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області О.І. Ткач