Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,
Колодійчука В.М.,

Умнової О.В.,
Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до приватного
акціонерного товариства «Українська
акціонерна страхова компанія АСКА»,
Міністерства доходів та зборів
України, Державної податкової
адміністрації у Львівській області про
стягнення суми страхового
відшкодування, за касаційною скаргою
приватного акціонерного товариства
«Українська акціонерна страхова
компанія АСКА» на рішення Сихівського
районного суду м. Львова від 15 квітня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Львівської області від 14 листопада 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що з 21 лютого 1992 року
по 20 червня 2012 року вона
перебувала з Державною податковою
службою у Львівській області (далі - ДПС
у Львівській області) у трудових
відносинах, працюючи на різних посадах.
Як посадова особа органів державної
податкової служби вона підлягала
загальнообов'язковому державному
особистому страхуванню відповідно до
статті 18 Закону України «Про державну
податкову службу в Україні». Наказом
від 20 червня 2012 року ОСОБА_3 звільнено з
посади заступника начальника відділу
організації перевірок підприємств
стратегічних галузей економіки
управління податкового контролю
юридичних осіб ДПС у Львівській
області за власним бажанням у зв'язку з
виходом на пенсію по інвалідності.
Позивач зазначає, що під час виконання
своїх службових обов'язків вона
втратила працездатність у зв'язку із
захворюванням. Згідно з довідкою до
акта огляду Львівського обласного
центру МСЕК від 15 червня 2012 року
позивачу встановлено другу групу
інвалідності внаслідок загального
захворювання. Згідно довідки про
результати визначення ступеня втрати
професійної працездатності у
відсотках застрахованого від 29 серпня
2012 року ОСОБА_3 встановлено 60 % втрати
професійної працездатності. Для
отримання страхового відшкодування
позивач звернулася до приватного
акціонерного товариства «Українська
акціонерна страхова компанія «АСКА»
(далі - ПАТ «УАСК «АСКА») та надала всі
необхідні документи. Однак, вона
отримала від страхової компанії лист
про відмову у виплаті страхового
відшкодування. Вважаючи вказані дії
страхової компанії незаконними, ОСОБА_3
просила задовольнити її позовні
вимоги.

Рішенням Сихівського районного суду м.
Львова від 15 квітня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Львівської області
від 14 листопада 2013 року, позов
задоволено частково. Стягнуто з
ПАТ «УАСК «АСКА» страхову суму в
розмірі 85 327,20 грн. Вирішено питання
розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «УАСК «АСКА»
просить скасувати ухвалені у справі
судові рішення, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, та просить
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

У поданих до суду запереченнях на
касаційну скаргу ОСОБА_3 зазначає, що
оскаржувані судові рішення є законними
та обґрунтованими, у процесі розгляду
справи судами не порушені норми
матеріального та процесуального права,
а тому ці судові рішення необхідно
залишити без змін, а касаційну скаргу -
відхилити.

Касаційна скарга заявника підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_3 і стягуючи зі страхової
компанії страхове відшкодування, суд
першої інстанції, з яким погодився і
апеляційний суд, виходив з того, що
позивачем здійснено всі дії необхідні
для виплати їй страхового
відшкодування, страхова компанія
зобов'язана проводити виплату
страхових сум по страхових випадках
посадових осіб органів державної
податкової служби, а також із того, що
не встановлено заборгованості ДПС
України перед страховою компанією по
перерахуванню страхових внесків, тому
відмова ПАТ «УАСК «АСКА» у проведенні
позивачу страхової виплати є
незаконною.

Проте з такими висновками судів першої
та апеляційної інстанцій погодитися не
можна.

Відповідно до статті 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Установлено та з матеріалів справи
вбачається, що з 21 лютого 1992 року
ОСОБА_3 перебувала у трудових
відносинах з Державною податковою
службою України (далі - ДПС України).

Наказом ДПС у Львівській області від 20
червня 2012 року позивача звільнено з
посади заступника начальника відділу
організації перевірок підприємств
стратегічних галузей економіки
управління податкового контролю
юридичних осіб за власним бажанням у
зв'язку з виходом на пенсію по
інвалідності.

Під час перебування у трудових
відносинах з ДПС у Львівській області
ОСОБА_3 була застрахована відповідно до
статті 18 Закону України «Про державну
податкову службу в Україні».

29 жовтня 2012 року між ДПС України та ПАТ
«УАСК «АСКА» укладено договір про
надання послуг зі страхування
посадових осіб органів державної
податкової служби України (далі -
договір страхування), за умовами якого
останнє зобов'язувалося у 2012 році
надати послуги з обов'язкового
соціального страхування посадових
осіб органів державної податкової
служби України, зазначені в Порядку та
умовах обов'язкового державного
особистого страхування посадових осіб
органів державної податкової служби,
затвердженому постановою Кабінету
Міністрів України від 03 червня 1994 року
№ 349 (далі - Порядок), а ДПА України -
прийняти і оплатити такі послуги (а.с.
31).

Згідно з довідкою до акта огляду
Львівського обласного центру МСЕК
серії від 15 червня 2012 року ОСОБА_3
встановлено другу групу інвалідності
внаслідок загального захворювання.

Згідно з довідкою про результати
визначення ступеня втрати професійної
працездатності у відсотках
застрахованого від 29 серпня 2012
року позивачу встановлено 60 % втрати
професійної працездатності.

Відповідно до частини першої статті 18
Закону України «Про державну податкову
службу України» посадові особи органів
державної податкової служби
підлягають обов'язковому державному
особистому страхуванню за рахунок
коштів державного бюджету на випадок
загибелі або смерті на суму
десятирічної заробітної плати за їх
останньою посадою, а в разі поранення,
контузії, травми або каліцтва,
захворювання чи інвалідності, що
сталися у зв'язку з виконанням
службових обов'язків, - у розмірі від
шестимісячної до п'ятирічної
заробітної плати за їх останньою
посадою (залежно від ступеня втрати
працездатності).

Вирішуючи спір і стягуючи на користь
позивача суму страхового
відшкодування, тобто фактично визнаючи
захворювання та інвалідність позивача
страховим випадком, суд першої
інстанції на зазначені норми закону
уваги не звернув, всупереч вимогам
статей 60, 212 ЦПК України не з'ясував
питання, чи є інвалідність позивача
такою, що настала саме у зв'язку із
виконанням нею службових обов'язків, та
якими доказами це підтверджується.

Згідно з пунктом 1 Порядку обов'язкове
державне особисте страхування
посадових осіб органів державної
податкової служби здійснюється за
рахунок коштів державного бюджету.

Страховик не відповідає за
зобов'язаннями держави, а держава - за
зобов'язаннями страховика (стаття 41
Закону України «Про страхування»).

Пунктом 10.2 договору страхування
установлено, що зобов'язання
виконавець (ПАТ «УАСК «АСКА») по
виплаті страхового відшкодування
розповсюджується на страхові випадки,
що сталися у проміжок часу з 03
серпня 2008 року по 31 грудня 2012 року або
до повного виконання страховиком вимог
пункту 6.3.8 цього договору.

За змістом пункту 6.3.8 договору
виконавець зобов'язаний припинити
прийом документів на страхові виплати
у разі повного використання сплачених
страхових платежів, визначених пунктом
3.1 цього договору, а саме ціни договору,
яка складає 3 768 394 грн., про що
повідомити замовника.

Страхові платежі, не використані в
поточному році на виплату страхових
сум, зараховуються до чергових
платежів, а кошти, яких не вистачає на
виплату страхових сум, доплачуються
страхувальником (пункт 4 Порядку).

Всупереч вимогам статей 212 - 214 ЦПК
України, суд першої інстанції не взяв
до уваги доводи ПАТ «УАСК «АСКА» про
відсутність його вини у невиплаті
страхової суми позивачу через
відсутність коштів, не перевірив доказ,
надані відповідачем на підтвердження
цих доводів.

Отже, суд першої інстанції не з'ясував
всі обставини справи, не дослідив всі
докази та не надав їм належної оцінки.

З'ясування цих обставин має суттєве
значення для правильного вирішення
спору.

Апеляційний суд на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права уваги не звернув
і помилково залишив рішення суду без
змін.

Оскільки судами допущені порушення
норм процесуального права, що
унеможливили встановлення фактичних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи, то
оскаржувані судові рішення на підставі
частини другої статті 338 ЦПК України
підлягають скасуванню з направленням
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись статтями 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу приватного
акціонерного товариства «Українська
акціонерна страхова компанія «АСКА»
задовольнити частково.

Рішення Сихівського районного суду м.
Львова від 15 квітня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 14 листопада 2013 року скасувати,
справу передати на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.С. Ткачук

Судді:
В.С. Висоцька

В.М.
Колодійчук

О.В.
Умнова

І.М.
Фаловська