Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ
Справа № 22-ц/778/3246/14 Головуючий у 1
інстанції: Дмитрюк О.В.
Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 12» серпня 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Бондаря М.С.,

суддів: Дашковської А.В.,

Подліянової Г.С.,

при секретарі: Мельнику З.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
рішення Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 12 червня 2014 року
по справі за позовом Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Український страховий
стандарт» до ОСОБА_3 про стягнення
страхового відшкодування в порядку
регресу, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2013 року ПрАТ «СК «Український
страховий стандарт» звернулось до суду
з вказаним позовом до ОСОБА_3

Зазначило, що 22.10.2011 року сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобілів FORD DREDAN, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким
керував відповідач і власником якого є
ОСОБА_4, та RENAULT КАNGОО, державний
реєстраційний номер НОМЕР_3, яким
керував ОСОБА_5

Постановою Шевченківського районного
суду м.Запоріжжя від 01 листопада 2012
року встановлено, що
дорожньо-транспортна пригода сталась
внаслідок порушення відповідачем
Правил дорожнього руху України, за що
останнього притягнуто до
адміністративної відповідальності.

На час дорожньо-транспортної пригоди
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_3 була застрахована в Приватному
акціонерному товаристві «Страхова
компанія «Український страховий
стандарт» згідно полісу № АА/2046208 від 25
січня 2011 року.

На виконання умов договору страхування
та законодавства, ПАТ «Страхова
компанія «Український страховий
стандарт» здійснило виплату
потерпілій стороні у розмірі 14813,87 грн.

Вказуючи на те, що ОСОБА_3 не повідомив
страховика про дорожньо-транспортну
пригоду у строки та в порядку,
визначені у Законі України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", та посилаючись на положення
ст.38 цього закону, позивач просив
стягнути з ОСОБА_3 на його користь 14813,87
грн. та судові витрати.

Заочним рішенням Шевченківського
районного суду м. Запоріжжя від 30
жовтня 2013 року позов задоволено.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 17 березня 2014 року
заву ОСОБА_3 про перегляд заочного
рішення задоволено, заочне рішення від
30 жовтня 2013 року скасовано, справу
призначено до розгляду в загальному
порядку.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 12 червня 2014 року
позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на
користь ПрАТ «СК «Український
страховий стандарт» суму страхового
відшкодування в розмірі 14 813,87 грн.,
судовий збір в розмірі 229,40 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення норм
процесуального права, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове про
відмову в задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 307 ЦПК України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
22.10.2011 року на вул.Вороніна в
м.Запоріжжі сталася
дорожньо-транспортна пригода, у
результаті якої відбулось зіткнення
автомобіля FORD DREDAN, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким
керував ОСОБА_3, та автомобіля RENAULT
КАNGОО, державний реєстраційний номер
НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_5 (а.с22).

Як вбачається з матеріалів справи,
автомобіль FORD DREDAN, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, згідно з
полісом № АА/2046208 страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів від 25 січня 2011 року був
застрахований Приватним акціонерним
товариством «Страхова компанія
«Український страховий стандарт»
(а.с.5).

28 січня 2011 року між ПАТ "СК "АХА
Страхування" та ПП «Бізон-ТЕХ 2006», який
є власником автомобіля RENAULT КАNGОО,
державний реєстраційний номер НОМЕР_3
укладено договір добровільного
страхування зазначеного автомобілю
(а.с.11-20).

24.11.2011 року ФОП ОСОБА_7 на замовлення АТ
«СК «АХА Страхування» було проведено
автотоварознавчу експертизу, згідно
якої вартість матеріального збитку,
завданого внаслідок ДТП власнику
автомобіля RENAULT, реєстраційний номер
НОМЕР_2, становить 24 876,02 грн.

Постановою Шевченківського районного
суду м.Запоріжжя від 01 листопада 2012
року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні
ДТП та притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст. 124 КпАП України
(а.с. 22).

Згідно звіту спеціаліста від 24.11.2011
року №449 вартість матеріального
збитку, завданого внаслідок ДТП
власнику автомобіля RENAULT,
реєстраційний номер НОМЕР_2, становить
24 876,02 грн. (а.с.23-37).

На підставі страхового акту від 15
грудня 2012 року ПАТ "СК "АХА Страхування"
виплатило ПП «Бізон-ТЕХ 2006» страхове
відшкодування в розмірі 15763 грн. 87
коп.(а.с.22).

Платіжним дорученням №1165 від 24 вересня
2012 року страхове відшкодування в сумі
14813 грн.87 коп. перераховано позивачем на
рахунок ПАТ "СК "АХА Страхування" (а.с.7).

Відповідно до ст.6 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", страховим випадком є подія,
внаслідок якої заподіяна шкода третім
особам під час дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу і
внаслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором.

Згідно з ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Підпунктом 38.1.1 пункту 38.1 ст. 38 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що страховик
після виплати страхового
відшкодування має право подати
регресний позов до страхувальника або
водія забезпеченого транспортного
засобу, який спричинив
дорожньо-транспортну пригоду, якщо він
не повідомив страховика у строки і за
умов, визначених у підп. 33.1.2. п. 33.1. ст. 33
цього Закону.

За змістом ст.33 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", у разі настання
дорожньо-транспортної пригоди, яка
може бути підставою для здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати), водій
транспортного засобу, причетний до
такої пригоди, зобов'язаний
невідкладно, але не пізніше трьох
робочих днів з дня настання
дорожньо-транспортної пригоди,
письмово надати страховику, з яким
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону, -
МТСБУ), повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого МТСБУ зразка, а також
відомості про місцезнаходження свого
транспортного засобу та пошкодженого
майна, контактний телефон та свою
адресу. Якщо водій транспортного
засобу з поважних причин не мав змоги
виконати зазначений обов'язок, він має
підтвердити це документально.

Отже, законодавчо передбачений
обов'язок письмового повідомлення
страховика невідкладно, не пізніше
трьох робочих днів, про
дорожньо-транспортну пригоду.

Відповідно до ч. 1 ст. 60, ч. 3 ст. 10 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог. Статтями 58,
59 ЦПК України передбачено поняття
належності та допустимості доказів.

В матеріалах справи відсутні та
відповідачем не надано доказів про
належне - письмове повідомлення
страховика про настання страхового
випадку в строки і за умов,
передбачених законодавством.

З огляду на викладене, висновок суду
першої інстанції про наявність підстав
для задоволення позову Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Український страховий
стандарт» є обґрунтованим та таким, що
відповідає вимогам закону.

Посилання апеляційної скарги, які
зводяться до того, що суд не взяв до
уваги пояснення свідків ОСОБА_8 та
ОСОБА_9 щодо повідомлення страхової
компанії про страховий випадок за
телефоном, вказаним у полісі, колегія
суддів вважає неприйнятними, оскільки
в силу положень ст.59 ЦПК України
зазначені докази не є належними в даній
справі, доказів письмового
повідомлення згідно з вимогами ст.38
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" відповідачем не
надано.

Інші приведені в апеляційній скарзі
доводи є такими, що не спростовують
висновків суду першої інстанції та не
можуть бути прийняті до уваги, оскільки
вони зводяться до переоцінки доказів і
незгоди з висновками суду по їх оцінці
та особистого тлумачення апелянтом
норм права.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 317 ЦПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 12 червня 2014 року у
цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: