Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.07.2014 Справа №607/4588/14-ц Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області в складі:

головуючого
Грицака Р.М.

за участю секретаря
Палашовської У.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі цивільну
справу за позовом Тернопільського
національного економічного
університету до ОСОБА_2, за участю
третьої особи Тернопільської міської
ради про визнання особи такою, що
втратила право на користування
житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Тернопільський
національний економічний університет
звернувся ( далі ТНЕУ) в суд з позовом до
відповідача ОСОБА_3 про визнання її
такою, що втратила право на
користування житловим приміщенням, а
саме кімнатою №? НОМЕР_1 студентського
гуртожитку №?3 Тернопільського
національного економічного
університету, розташованого за адресою
АДРЕСА_1. В обґрунтування заявлених
вимог вказує на те, що ОСОБА_2
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1,
гуртожиток №?3, проте, з липня 2012 року
ОСОБА_2 у студентського гуртожитку №3
не проживає, що підтверджується
відповідними актами та плату за житло
не вносить. Оскільки відповідач з
реєстраційного обліку за місцем
реєстрації в добровільному порядку не
бажає, а дане приміщення необхідне для
поселення студентів ТНЕУ, тому на
підставі ст.ст. 71, 72 Житлового кодексу
УРСР просить визнати її такою, що
втратила право на користування
вищезазначеним житловим приміщенням.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав з підстав,
викладених в позовній заяві та просить
його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні
позову не визнала та суду пояснила, що
вона дійсно не проживає в кімнаті №
НОМЕР_1 студентського гуртожитку №3
Тернопільського національного
економічного університету,
розташованого за адресою АДРЕСА_1, а
винаймає окреме житло з 25.02.2011 року,
оскільки у гуртожитку проживають
студенти та ведуть відповідний спосіб
життя, в умовах якого вона проживати не
може.

Представник третьої особи
Тернопільської міської ради в судове
засідання не з'явився з невідомих на те
суду причин, хоча про день та час
слухання справи був повідомлений
належним чином.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши та оцінивши докази по
справі, суд приходить до висновку, що
позов підлягає до задоволення з
наступних підстав:

Відповідно до витягу про державну
реєстрацію прав № 33965669 від 26 квітня 2012
року студентський гуртожиток №3, що
розташований по АДРЕСА_1,
зареєстрований за державою в особі
Міністерства освіти і науки України, що
перебуває на правах оперативного
управління Тернопільського
національного економічного
університету.

Відповідно ст. 133 ГК України,
основу правового режиму майна
суб'єктів господарювання, на якій
базується їх господарська діяльність,
становлять право власності та інші
речові права - право господарського
відання, право оперативного
управління.

Відповідно ч. 1, 3 ст. 137 ГК України,
правом оперативного управління
визнається речове право суб'єкта
господарюванні, який володіє,
користується і розпоряджається майном,
закріпленим за ним власником
(уповноваженим ним органом) для
здійснення некомерційної
господарської діяльності, у межах,
встановлених цим Кодексом та іншими
законами, а також власником майна
уповноваженим ним органом).

Право оперативного управління
захищається законом відповідно
до положень, встановлених для захисту
права власності.

Відповідно ст. 317 ЦК України
власникові належить право володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном.

Власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Відповідно до п. 1.2 «Положення про
студентський гуртожиток ТНЕУ» ( далі
Положення) затвердженого рішенням
Вченої ради ТНЕУ від 13.02.2008
«студентські гуртожитки ТНЕУ
призначені для проживання на період
навчання іногородніх студентів,
слухачів, курсантів,
асистентів-стажистів, інтернів,
клінічних ординаторів, аспірантів,
ад'юнктів, докторантів (далі - Студенти),
а також студентів з числа дітей-сиріт
та дітей, позбавлених батьківського
піклування, за умови відсутності в них
іншого місця проживання».

Згідно п. 1.10 Положення,
«працівники навчального закладу, як
виняток, можуть бути поселені в
студентський гуртожиток до закінчення
навчального року лише за рішенням
керівника вищого навчального
закладу і за погодженням з
студентського самоврядування та
первинною організацією студентів».

Згідно з карткою прописки ОСОБА_2
з 1987 року зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_1, гуртожиток №?3.

В судовому засіданні
встановлено, що ОСОБА_2 з 31.08.10 р.
звільнено з займаної посади в ТНЕУ у
зв'язку закінченням строку трудового
договору.

Як вбачається з актів складених
відповідальними працівниками та
студентами-мешканцями гуртожитку ТНЕУ
№3, а саме акту №75 від 02.07.2012 року, №179
від 25.12.2012р., №1.07/13 від 02.07.2013р., №03.08/13
від 05.08.2013р., №7.09/13 від 04.09.2013р., №8.10/13 від
03.10.2013р., №11.11/13 від 06.11.2013р., №19.12/13 від
09.12.2013р., №27.12/13 від 26.12.2013р., №1.01/14 від
10.01.2014р. ОСОБА_2 з липня 2012 року у
студентського гуртожитку №3 не
проживає.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Житлового
кодексу Української РСР, при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

В судовому засіданні відповідач
ОСОБА_2 підтвердила, що тривалий час (
більше двох років) не проживає в
гуртожитку ТНЕУ №3, а винаймає за
договором найму окреме житлове
приміщення.

Суд критично оцінює посилання
відповідача, як поважність причини її
не проживання в кімнаті НОМЕР_1, а саме,
що їй створюються нестерпні умови
проживання в кімнаті гуртожитку шляхом
підселення в сусідніх кімнатах
студентів, оскільки вказаний
гуртожиток є студентським та
призначений для проживання студентів
Тернопільського національного
економічного університету.

На підставі ст. 72 Житлового кодексу
Української РСР, визнання особи такою,
що втратила право користування жилим
приміщенням внаслідок її відсутності
понад встановлені строки, провадиться
в судовому порядку.

Таким чином в судовому засіданні
встановлено, що відповідач ОСОБА_3 не
проживає в студентському гуртожитку №3
Тернопільського національного
економічного університету,
розташованого за адресою АДРЕСА_1
більше шести місяців без поважних на
те причин та добровільно знятися з
реєстраційного обліку за даною адресою
не бажає.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку, що в даному випадку мають
місце порушення прав позивача
відповідачем, які підлягають захисту,
шляхом визнання відповідача ОСОБА_3
такою, що втратила право на
користування житловим приміщенням -
кімнатою № НОМЕР_1 студентського
гуртожитку №3 Тернопільського
національного економічного
університету, розташованого за адресою
АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212, 215, 294 ЩІК
України, ст. 71, 72 ЖК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила
право на користування житловим
приміщенням, а саме кімнатою НОМЕР_1
студентського гуртожитку №3
Тернопільського національного
економічного університету за адресою
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь
Тернопільського національного
економічного університету судові
витрати в сумі 243 грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області протягом
десяти днів з дня його проголошення.

шеГоловуючий
Р.М. Грицак