АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 676/8854/13-ц
Провадження № 22-ц/792/859/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого - судді
Корніюк А.П.,

суддів: П'єнти І.В., Талалай О.І.,

з участю секретаря: Сацюк Г.О.

представника апелянта Москалюк С.А.,
представника позивача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ПАТ КБ
„ПриватБанк" на рішення
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду Хмельницької області від 19 лютого
2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ПАТ КБ „ПриватБанк" про стягнення
коштів.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів,

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2013 року ОСОБА_3
звернувся із вказаним позовом,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що йому
належить банківська картка НОМЕР_1, яка
видана Кам'янець-Подільським
відділенням Хмельницької філії ПАТ КБ
„ПриватБанк" і 13.08.2010р. в м.
Санкт-Петербург Росія з його
карткового рахунку невідомою особою
несанкціоновано були зняті грошові
кошти на загальну суму 105254грн.: 14 раз -
по 400 Євро та 13 раз по 15000 рублів. Як
зазначає позивач, він негайно
повідомив відповідача про здійснення
несанкціонованих транзакцій, згоду на
які він не надавав. Позивач також
вказує, що неодноразово звертався із
відповідними заявами до відповідача
щодо проведення перевірки вказаного
факту, проте результатів розслідування
та жодної обґрунтованої відповіді не
отримав, а тому і просив суд стягнути з
ПАТ КБ „ПриватБанк" на його користь
грошові кошти з врахуванням пені,
індексу інфляції та 3% річних загальною
сумою 164142,89 грн. та 20000грн. моральної
шкоди.

Рішенням Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду від 19 лютого 2014
року позов задоволено частково.
Стягнуто з ПАТ КБ „ПриватБанк" на
користь ОСОБА_3 грошові кошти в сумі
164142,89 грн. В задоволенні решти позовних
вимог відмовлено. Вирішено питання про
судові витрати.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
„ПриватБанк" вважає рішення в частині
задоволення позовних вимог незаконним,
просить його скасувати та ухвалити
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог.
Посилається на недоведеність обставин,
що мають значення для справи, які суд
вважав встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи, а
також порушення норм матеріального та
процесуального права. Апелянт вказує,
що судом не надано належної оцінки
висновкам службового розслідування,
відповідно до яких зняття коштів у
банкоматах відбувалось з коректним
введенням ПІН-коду картки, а також
висновку додаткового службового
розслідування, яким встановлені
обставини сприяння позивачем
незаконному використанню інформації,
що дає змогу ініціювати платіжні
операції. Апелянт також зазначає, що
суд безпідставно не застосував строк
позовної давності, хоча повинен був
його застосувати.

Представник апелянта апеляційну
скаргу підтримала і просить її
задовольнити.

Представник позивача апеляційну
скаргу не визнав і просить її
відхилити.

ОСОБА_3 до суду не з»явивя, хоча про
день і час слухання справи
повідомлений.

Встановлено, що апелянтом
оскаржується рішення в частині
стягнення із ПАТ КБ «ПриватБанк» на
користь ОСОБА_3 коштів в сумі 164142,89грн.,
а в решті рішення сторонами не
оскаржується.

Колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення, а
оскаржуване рішення - скасуванню в
оскаржуваній частині та в частині
судового збору.

Частиною 1 статті 309 ЦПК України
визначено, що підставами для
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
або зміни рішення є неповне з»ясування
обставин, що мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

У зв'язку з неповним з'ясуванням
судом обставин, що мають значення для
справи, порушенням судом норм
матеріального і процесуального права
оспорюване рішення підлягає
скасуванню в частині задоволення
позовних вимог з ухваленням нового
рішення в цій частині.

Так, частково задовольняючи позовні
вимоги ОСОБА_3 суд першої інстанції
виходив з того, що кошти позивача в сумі
105254грн. несанкціоновано були зняті
невстановленою особою 13.08.2010 р. в м.
Санкт-Петергубрг в той час, коли він
перебував у м. Ніцца, Франція, де мав
намір, однак не мав можливості
скористатися платіжною картою та,
оскільки будь - якої інформації
позивачу щодо перевірки
несанкціонованого зняття коштів
13.08.2010р. ПАТ КБ «ПриватБанк» направлено
не було, а тому і стягнув на користь
ОСОБА_3 кошти в сумі 164142,98 грн., що
включають: 105254 грн. - борг, 38522,96 грн. -
пеня за період з 30.10.2012р. по 30.10.2013р., 3%
річних - 10156,29грн. та 10209,64грн. - сума з
урахуванням індексу інфляції.

Однак, з такими висновками суду
колегія суддів не погоджується.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України
суд розглядає справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданими відповідально до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Положеннями ч. 1 ст. 55 Закону України
«Про банки і банківську діяльність»
визначено, що відносини банку з
клієнтом регулюються законодавством
України, нормативно-правовими актами
Національного банку України та угодами
(договорами) між клієнтом та банком.

Правовідносини у сфері
функціонування платіжних систем і
систем розрахунків в Україні,
проведення переказу коштів у межах
України, відповідальності суб'єктів
переказу, а також загального порядку
здійснення нагляду за платіжними
системами регулюються Законом України
«Про платіжні системи та переказ
коштів в Україні».

Так, відповідно до п. 14.5 ст. 14 (в
редакції, що діяла на час виникнення
спірних правовідносин) Закону України
«Про платіжні системи та переказ
коштів в Україні», держатель
спеціального платіжного засобу
зобов'язаний використовувати його
відповідно до вимог законодавства
України і умов договору, укладеного з
емітентом, та не допускати
використання спеціального платіжного
засобу особами, які не мають на це права
або повноважень.

Абзацом 2 п. 32.3.2 ст. 32
вищезазначеного Закону (в редакції, що
діяла на час виникнення спірних
правовідносин) встановлено, що у разі
переказу з рахунка платника без
законних підстав, за ініціативою
неналежного стягувача, з порушенням
умов доручення платника на здійснення
договірного списання або внаслідок
інших помилок банку повернення
платнику цієї суми здійснюється у
встановленому законом судовому
порядку. При цьому банк, що списав кошти
з рахунка платника без законних
підстав, має сплатити платнику пеню у
розмірі процентної ставки, що
встановлена цим банком по
короткострокових кредитах, за кожний
день, починаючи від дня переказу до дня
повернення суми переказу на рахунок
платника, якщо інша відповідальність
не передбачена договором.

Встановлено, що 21.02.2008р. між ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено
договір на надання банківських послуг
(а.с.113-114).

Положеннями ч.1ст. 1068 ЦК України
визначено, що банк зобов'язаний вчиняти
для клієнта операції, які передбачені
для рахунків даного виду законом,
банківськими правилами та звичаями
ділового обороту, якщо інше не
встановлено договором банківського
рахунка.

Як вбачається із матеріалів справи,
13.08.2010р. з картки позивача № НОМЕР_1, що
закріплена за картковим рахунком в
ПАТ КБ «ПриватБанк» в м. Санкт -
Петербурзі Росія було здійснено
транзакції у вигляді зняття коштів: 13
раз по 15000 рублів та 14 раз по 400 Євро.
Банківська система проінформувала
ОСОБА_3 про проведені транзакції і,
отримавши банківські повідомлення
позивач об 01год. 14.08.2013р. заблокував
карту, що визнається представниками
сторін та підтверджується матеріалами
справи (а.с.17-18). На звернення позивача
про проведення службового
розслідування по факту зняття з його
картки грошових коштів, службою
безпеки банку було встановлено, що факт
несанкціонованих транзакцій по карті
№ НОМЕР_1 на суму 10515,30 Євро не
підтверджений. (а.с. 99-101).

Згідно п.п. 6.7, 6.8 Положення «Про
порядок емісії спеціальних платіжних
засобів і здійснення операцій з їх
використанням», затвердженого
Постановою Правління Національного
Банку України від 30 квітня 2010 року №
223, відповідно до яких емітент у разі
здійснення недозволеної або
некоректно виконаної операції, якщо
користувач невідкладно повідомив про
платіжні операції, що ним не
виконувалися або які були виконані
некоректно, негайно відшкодовує
платнику суму такої операції та, за
необхідності, відновлює залишок
коштів на рахунку до того стану, у якому
він був перед виконанням цієї операції.

Користувач не несе
відповідальності за здійснення
платіжних операцій, якщо спеціальний
платіжний засіб було використано без
фізичного пред'явлення користувачем
або електронної ідентифікації самого
спеціального платіжного засобу та його
держателя, крім випадків, коли
доведено, що користувач своїми діями чи
бездіяльністю сприяв втраті,
незаконному використанню ПІНу або
іншої інформації, яка дає змогу
ініціювати платіжні операції.

Відповідно до п. 2.1.5.10 Умов і правил
надання банківських послуг ПАТ КБ
«ПриватБанк», що затверджені наказом
№С-169 від 23.08.2006р. голови Правління
«ПриватБанку» клієнт зобов'язаний
вживати заходів щодо запобігання
втрати (розкрадання) карток, ПІНа
(персонального ідентифікаційного
номера) або інформації, нанесеної на
карту і магнітну смугу, або їх
незаконного використання.

Положеннями п.2.1.7.3 Умов та правил
надання банківських послуг ПАТ КБ
«ПриватБанк», що затверджені наказом
№С-169 від 23.08.2006р. голови Правління
«ПриватБанку» визначено, що у випадку,
якщо Держатель дає згоду на проведення
операцій з Картами чи нанесеними на них
даними поза полем його зору, він несе
повну відповідальність за їх можливе
шахрайське використання в подальшому.
Банк не несе відповідальності за
операції, що супроводжуються вірним
введенням ПІНа чи нанесеними на карті
даними.

Держатель несе відповідальність за
всі операції, що супроводжуються
авторизацією включаючи операції, що
супроводжуються правильним вводом
нанесених на карті даних, до моменту
письмової заяви Держателя про
блокування коштів на Картрахунку і за
всі операції, що не супроводжувалися
авторизацією до моменту постановки
Карти в СТОП-ЛИСТ Платіжної системи. (
п.2.1.7.4. вищезазначених Умов та правил ).

Положеннями п. 8.3 Умов та правил
надання банківських послуг, що
затверджені наказом голови Правління
ПАТ «ПриватБанку» № СП-2010-256 від
06.03.2010р. зазначено, що у випадку, якщо
Держатель дає згоду на проведення
операцій з Картами чи нанесеними на них
даними поза поля його зору, він несе
відповідальність за їх можливе
шахрайське використання в подальшому.
Банк не несе відповідальності за
операції, що супроводжуються
правильним введенням ПІНа.

Як вбачається з матеріалів справи
та не заперечується представниками
сторін, операції по банківській карті
№ НОМЕР_1 були заблоковані за
ініціативи позивача після проведених
13.08.2010р. транзакцій. Також, згідно
висновку службового розслідування від
30.09.2010р. встановлено, що зняття грошових
коштів з картки ОСОБА_3 в м. Санкт -
Петербурзі 13.08.2010р. в банкоматах
супроводжувалося зчиткою інформації з
магнітної смуги з одночасним коректним
введенням ПІН-коду карти, а факт
несанкціонованих транзакцій по карті
№ НОМЕР_1 не підтверджений. (а.с.99-101).

Положеннями ст. 57 ЦПК України
визначено, що доказами є будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ч.4 ст. 60 ЦПК України
закріплено, що доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів вважає, що
представником відповідача надано суду
належні докази того, що
несанкціонованих транзакцій по карті
№ НОМЕР_1 13.08.2010р. не було, усі платіжні
операції 13.08.2010р. супроводжувалися
зчиткою інформації з магнітної смуги (з
використанням карти) з одночасним
коректним введенням ПІН-коду карти. Суд
не приймає до уваги як доказ наявності
карти у позивача 13.08.2010р. у м. Ніцца
Франція чеки від 13.08.2010р. (а.с. 61-63), адже
ці чеки підтверджують відмову у
списанні коштів з карти позивача, хоча
станом на 13.08.2010р. на рахунку ОСОБА_3
знаходилися кошти і операції по цій
картці були заблоковані 14.08.2013р. об
01год.

Оскільки суд першої інстанції не
взяв до уваги наведені обставини та
норми закону, що регулюють встановлені
правовідносини, тому судове рішення в
частині задоволених позовних вимог
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог. А тому
доводи апеляційної скарги щодо
порушення судом норм матеріального і
процесуального права є обгрунтованими.

Враховуючи вищенаведене колегія
суддів вважає, що не заслуговують на
увагу доводи апеляційної скарги щодо
незастосування судом строку позовної
давності, адже згідно роз»яснень, що
викладені в третьому абзаці п.11
постанови Пленуму Верховного Суду
України №14 від 18.12.2009р. «Про судове
рішення у цивільній справі» визначено,
що недоведеність позову і застосування
строку позовної давності є
самостійними підставами для відмови у
позові.

Керуючись ст. ст. 303, 313, 316, 317, 319, 324
ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ „Приватбанк"
задовольнити .

Рішення Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 19 лютого 2014 року в частині
стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» коштів
та в частині стягнення судового збору
скасувати та в цих частинах ухвалити
нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ПАТ КБ
„ПриватБанк" про стягнення коштів
відмовити.

В решті Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 19 лютого 2014 року залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
А.П. Корніюк

________________________________________________________________________
_

Головуючий у першій інстанції - Шевцова
Л.М. Справа: №22ц/792/859/14

Доповідач - Корніюк А.П.
Категорія: 19, 27