Алчевський міський суд Луганської
Справа № 406/3831/14
Провадження №2/406/1457/14
01 липня 2014 року Алчевський міський суд
Луганської області у складі:
головуючої судді Шапутько С.
при секретарі Полевій М.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Алчевську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа Відділ у справах
дітей Алчевської міської ради про
надання дозволу на тимчасовий виїзд
дитини за кордон без згоди і супроводу
Позивач звернулась в суд з позовом до
відповідача, в якому просить надати
дозвіл на тимчасовий виїзд
неповнолітньої ОСОБА_3 за межі України
на період 3 місяці з 24.07.2014, без згоди
батька ОСОБА_2, для чого надати дозвіл
на виготовлення дитячих проїзних
документів. Позовні вимоги
обгрунтовані тим, що 30.07.2012 між
сторонами було розірвано шлюб, від
якого вони мають доньку - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання
шлюбу залишилась проживати разом із
матір'ю. Відповідач надати дозвіл на
тимчасовий виїзд дитини відмовляється.
Під час судового розгляду позивач
ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в
повному обсязі, в своїх поясненнях
посилалась на обставини, викладені в
позові. Зазначила, що її двоюрідний
брат проживає в м. Хайфа, Ізраїль, та
вислав запрошення для відпочинку її
разом з дитиною. Позивач бажає
скористатися вказаним запрошенням на
період літніх канікул дитини, оскільки
такий відпочинок позитивно вплине на
здоров'я дитини та буде цікавим з
пізнавальної та освітньої точки зору.
Проти винесення заочного рішення
позивач не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не
з'явився, повідомлений про місце, дату
та час розгляду справи за
зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем проживання,
причини неприбуття не повідомив, заяви
про розгляд справи у відсутність чи
інших заяв щодо розгляду справи не
Представник Відділу у справах дітей
Алчевської міської ради позовні вимоги
підтримала. Зазначила, що позов
підлягає задоволенню, оскільки в
даному випадку виїзд дитини за межі
України спрямовний на оздоровлення та
Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутністю, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.
За вказаних обставин суд вважає
можливим провести заочний розгляд
справи у відсутність відповідача та
ухвалити заочне рішення у справі.
Суд, вислухавши пояснення позивача,
представника третьої особи, вивчивши
позовну заяву та дослідивши письмові
докази, дійшов до наступних висновків.
Рішенням суду від 30.07.2012, яке набрало
законної сили 10.08.2012, розірвано шлюб між
ОСОБА_1 до ОСОБА_2.

Сторони від шлюбу мають неповнолітню
дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Як вбачається з довідки №1484 від 05.06.2014
про склад сім'ї або зареєстрованих у
житловому приміщенні, на час розгляду
справи неповнолітня ОСОБА_3 проживає
разом із матір'ю - позивачем у справі, за
адресою АДРЕСА_1.

ОСОБА_5, що проживає за адресою АДРЕСА_2,
надіслав запрошення своїй двоюрідній
сестрі ОСОБА_1 та її малолітній доньці
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Запрошення
підписане 25.05.2014, дійсне протягом 12
місяців з дня його підписання.

Придбані авіаквитки до Тель-Авіву та
звортній до м. Донецьк на ім'я ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 Дата вильоту - 24.07.2014, дата
повернення - 29.08.2014.

Згідно ст. 155 Сімейного кодексу України
здійснення батьками своїх прав та
виконання обов'язків мають
грунтуватися на повазі до прав дитини
та її людської гідності. Батьківські
права не можуть здійснюватися всупереч
інтересам дитини.

Згідно ст. 157 СК України питання
виховання дитини вирішується батьками
спільно. Той із батьків, хто проживає
окремо від дитини, зобов'язаний брати
участь у її вихованні і має право на
особисте спілкування з нею. Той із
батьків, з ким проживає дитина, не має
право перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь в її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 313 ЦК україни
фізична особа, яка не досягла
шістнадцяти років, має право на виїзд
за межі України за згодою батьків
(усиновлювачів), піклувальників та в
їхньому супроводі або в супроводі осіб,
які уповноважені ними.

Порядок здійснення права громадян
України на виїзд і в'їзд в Україну,
порядок оформлення документів для
зарубіжних поїздок, випадки
тимчасового обмеження права громадян
на виїзд з Україи і порядок розв'язання
спорів у цій сфері регулюється Законом
України «Про порядок виїзду з України
та в'їзду в Україну громадян України».

Відповідно до ч. 4 вказаного Закону
оформлення роїзного документа дитини
провадиться на підставі нотаріально
засвідченого клопотання батьків або
законних представників батьків чи
дітей у разі потреби самостійного
виїзду неповнолітнього за кордон. За
відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду.

Відповідно до Правил перетинання
державного кордону громадянами
України, затвердженого Постановою КМУ
від 27.01.1995 №57, з наступними змінами,
перетинання державного кордону для
виїзду за межі України громадянами, які
не досягли 16-річного віку, здійснюється
лише за згодою обох батьків та в їх
супроводі. Пункти 2, 4 вказаних правил
регламентують, що виїзд за межі України
неповнолітніх громадян України
здійснюється за проїзним документом
дитини.

Згідно п. 18 Правил оформлення і видачі
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон і проїзного документа
дитини, їх тимчасового затримання та
вилучення, затверджених Постановою КМУ
від 31.03.1995 №231, проїзний документ дитини
(дитячий паспорт) може бути
виготовлений на підставі рішення суду.

Частиною 2 ст. 150 СК України передбачено,
що батьки зобов'язані піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток.

Згідно пояснень позивача, дозвіл на
тимчасовий виїзд за кордон малолітньої
дитини отримати у відповідача немає
можливості, оскільки відповідач
відмовляє у його наданні.

Разом з цим, позивач має право виїхати з
дитиною на відпочинок до Ізраїлю з
матою відпочинку та оздоровлення
дитини.

За таких обставин, суд вважає, що з
метою додержання інтересів дитини
виїзд за межі України в Ізраїль буде
сприяти забезпеченню її гармонійного
духовного, морального розвитку та
оздоровленню.

На підставі викладеного, позов є
обгрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 7, 150, 157 СК України, ст. 4
ЗУ «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України», ст.
ст. 8, 10, 60, 88, 208, 212-215, 224-228, 294, 296 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа
Відділ у справах дітей Алчевської
міської ради про надання дозволу на
тимчасовий виїзд дитини за кордон без
згоди і супроводу одного з батьків -
задовольнити.

Надати дозвіл матері, ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, на виїзд з України ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в Ізраїль, на період з
24.07.2014 по 24.10.2014, в супроводі матері
ОСОБА_1, без згоди та супроводу батька
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3

Надати дозвіл на виготовлення
проїздного документу для виїзду за
кордон неповнолітньої ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку шляхом подачі
апеляційної скарги до апеляційного
суду Луганської області через
Алчевський міський суд Луганської
області протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
С. В. Шапутько