Провадження №6/761/1171/2014
У Х В А Л А

Іменем України

16 липня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді
Маліновської В.М.,

при секретарі Нечипорук
А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві подання
старшого державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві Андрійко Є.Л. про
тимчасове обмеження у виїзді за межі
України - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, до
повного виконання зобов'язань за
рішенням суду,-

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2014 року старший державний
виконавець відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м. Києві
Андрійко Є.Л. звернулась до
Шевченківського районного суду м.
Києва з поданням, погодженим
Начальником відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м. Києві
Гоцій Б.І., про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України боржника -
ОСОБА_2.

Своє подання державний виконавець
обґрунтовує тим, що на виконанні у
відділі державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві перебуває виконавчий
лист № 2-1904 від 28.05.2004р, виданий
Оболонським районним судом м. Києва,
про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_4 на утримання дочки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 14 частини всіх
видів заробітку, щомісячно, починаючи з
27.03.2003р. 11.01.2006р. державним виконавцем
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження, копії якої
направлено боржнику та стягувану до
відома.

З метою встановлення майнового стану
боржника, місця знаходження боржника
державним виконавцем направлено
запити до ДАІ м. Києва, БТІ м. Києва та
адресного бюро. Згідно відповіді АБ
боржник зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1, згідно відповіді БТІ, УДАІ при
ГУМВС України у м. Києві за боржником
майна не зареєстровано. Виходом
державного виконавця за адресою,
зазначеною у виконавчому листі,
встановлено, що перевірити майновий
стан боржника за місцем реєстрації не
виявилось можливим, оскільки двері
квартири ніхто не відчинив. Згідно
Довідки-розрахунку заборгованості по
сплаті аліментів, заборгованість пос
платі аліментів боржником станом з
01.01.2007р. по 01.01.2014р. становить 89 123,52 грн.
Станом на 14.04.2014р. рішення суду
боржником не виконується, в матеріалах
справи відсутні будь-які відомості про
сплату боржником аліментів. Разом з
тим, 06.02.2014. державним виконавцем в
порядку ст. 57 Закону України «Про
виконавче провадження» винесено
постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження.

Враховуючи викладене, з урахуванням
значної суми заборгованості, державний
виконавець просить встановити
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, -
до виконання зобов'язань за рішенням
суду.

Державний виконавець в судове
засідання не з'явився; про час та місце
розгляду справи повідомлявся у
встановленому законом порядку; причину
неявки суду не повідомив.

Вивчивши матеріали подання, дослідивши
додані до нього докази, суд приходить
до висновку про відсутність підстав
для його задоволення з огляду на таке.

Перевіряючи обставини по справі, судом
встановлено, що старшим державним
виконавцем Державної виконавчої
служби у Шевченківському районі м.
Києва В.Е. Бурла на підставі
виконавчого листа по справі № 2-1904/2003,
виданого 03.06.2004р. Оболонським районним
судом м. Києва (а.с.5-6), - 11 січня 2006 року
було винесено постанову № 483/3 про
відкриття виконавчого провадження, по
стягненню з боржника - ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_4 аліментів у розмірі 14
усіх видів заробітку (а.с.9).

Державним виконавцем було направлено
запити № 154/2 від 21.01.2008р. до Державної
автомобільної інспекції м. Києва,
Державної податкової інспекції
Шевченківського району м. Києва,
Адресному бюро м. Києва (а.с.12) з метою
отримання інформації про наявність у
боржника рухомого чи нерухомого майна
та встановлення чинного місця
реєстрації Боржника.

Згідно відповіді Адресного бюро м.
Києва, Боржник - ОСОБА_2 зареєстрований
за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11).

Згідно відповідей ДАІ м. Києва від
16.02.2008р. (а.с.13), Київського міського бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна № 17058 від 22.05.2008р.
(а.с.14) за боржником транспортних
засобів не зареєстровано, інформація
про нерухоме майно з 15.02.1996р. відсутня,
що також підтверджується
інформаційною довідкою з Реєстру прав
власності на нерухоме майно,
Державного реєстру іпотек, Єдиного
державного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна в порядку
доступу державних виконавців № 54006554
від 14.04.2014р. (а.с.21-22).

Актом державного виконавця від 03.03.2007р.
встановлено виходом державного
виконавця за адресою АДРЕСА_1 для
перевірки майнового стану боржника
встановлено: згідно повідомлення
стягувачки, яка на даний час проживає
за цією адресою, боржник дома не
з'являється близько чотирьох років,
майна, яке належить йому не виявлено, де
він на даний час знаходиться
стягувачці невідомо (а.с.10).

Згідно розрахунку заборгованості по
аліментах по виконавчому провадженні
№ 88/08 від 01.01.2008р. заборгованість ОСОБА_2
на користь ОСОБА_4 на утримання дочки
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01.07.2006р. по 01.01.2008р.
становить 19 299,27 грн. (а.с.15).

Державним виконавцем було направлено
виклики боржнику № б/н (а.с.23) та від
06.02.2014р. № 18/2 (а.с.16) про необхідність
останньому з'явитись до державного
виконавця 21.06.2006р. та 05.02.2014р. відповідно
з 15 до 18 год. для сплати боргу за
виконавчим документом або надання
підтверджуючих документів про сплату.

Станом на 01.01.2014р. заборгованість
ОСОБА_2 по сплаті аліментів на користь
ОСОБА_4 становить 89 123,52 грн., що
підтверджується довідкою розрахунком
заборгованості по сплаті аліментів
станом на 01.01.2014р. № 18/2 від 06.02.2014р.,
складеною старшим державним
виконавцем Андрійко Є.Л., яка
затверджена начальником ВДВС
Шевченківського РУЮ у м. Києві 06.02.2014р.
Гоцій Б.І. (а.с.17-19).

Окрім того, постановою про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження від 06.02.2014р. було
накладено арешт на все майно ОСОБА_2 у
межах суми звернення 89 123,52 грн. та
оголошено заборону здійснювати
відчуження будь-якого майна, що
належить боржнику (а.с.20).

Разом з тим, доказів того, що боржник -
ОСОБА_2 отримав постанову про відкриття
виконавчого провадження від 11.01.2006р. за
місцезнаходженням, вказаним державним
виконавцем, суду не надано, а тому
посилання державного виконавця на те,
що боржник ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, не знайшли свого
підтвердження у судовому засіданні при
перевірці матеріалів справи.

З документів, які додані до подання
державного виконавця, не вбачається, що
державним виконавцем здійснені дії на
розшук та арешт майна, яке належить
боржнику, наприклад, здійснення пошуку
майна за межами м. Києва.

Будь-яких доказів, які б свідчили, що
боржник повідомлений про відкриття
виконавчого провадження та свідомо
ухиляється від виконання зобов'язань
за рішенням суду до подання не додано.

Частиною першою статті 33 Конституції
України визначено: кожному, хто на
законних підставах перебуває на
території України, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Частиною 1 ст. 377-1 ЦПК України визначено,
що питання про тимчасове обмеження
боржника-фізичної особи або керівника
боржника-юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Згідно з ч.2 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження»,державний
виконавець здійснює заходи, необхідні
для своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом (ст.10 ЦПК України).

За ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Враховуючи положення наведених
законодавчих актів, суд приходить до
висновку, що подання страшого
державного виконавця відділу ДВС
Шевченківського РУЮ у м. Києві про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України - ОСОБА_2, не підлягає
задоволенню, оскільки в матеріалах
справи відсутні докази ухилення
боржника від виконання зобов'язань.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 11, 60, 377-1, 209, 210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Подання старшого державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві Андрійко Є.Л. про
тимчасове обмеження у виїзді за межі
України - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, до
повного виконання зобов'язань за
рішенням суду - залишити без
задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги на
ухвалу суду першої інстанції протягом
п'яти днів з дня її проголошення, а у
разі якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано, а у разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: