Справа № 636 / 2850 / 14-ц
2 / 636 / 1490 / 2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2014 року Чугуївський
міський суд Харківської області

у складі:
головуючого - судді Ковригіна О.С.

за участю
секретаря - Фатєєвої С.М.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні в залі суду в м. Чугуєві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності в
порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про визнання права власності на
1/2 частину житлового будинку з
відповідною частиною господарських
будівель та споруд, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, та на ? частину
цього ж будинку в порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_4,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позивач в позовній заяві вказав, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати, ОСОБА_3.
Після смерті матері відкрилася
спадщина, яка складається з ? частини
житлового будинку, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла тітка позивачки
ОСОБА_4, після її смерті також
відкрилась спадщина, яка складається з
? частини житлового будинку, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Будинок належав померлим на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 10.01.1981 року на праві
спільної часткової власності.

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 14.02.2001
року склала заповіт, яким свою ? частину
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1,
заповіла своїй онуці і відповідачці по
справі - ОСОБА_2, однак вона спадщину
приймати не бажає.

Померла ОСОБА_4 ніякого розпорядження
на випадок своєї смерті не залишила,
окрім позивачки інших спадкоємців не
має.

ОСОБА_1 у встановлений законом строк до
нотаріальної контори не зверталася,
однак, спадщину прийняла фактично як
після смерті матері, так і після смерті
тітки, оскільки доглядала їх до часу
смерті, здійснила їх поховання та
вступила в управління і володіння
спадковим майном.

До теперішнього часу спадщина
відповідно до чинного законодавства не
оформлена, у зв'язку з чим позивачка
вимушена звернутися до суду з даним
позовом.

Позивачка в судове засідання не
з`явилася, від неї до суду надійшла
заява, в якій вона позовні вимоги
підтримала в повному обсязі, просить їх
задовольнити та розглянути справу у її
відсутність (а.с. 19).

Відповідач в судове засідання не
з'явилася, належним чином була
повідомлена про час і місце розгляду
справи, через канцелярію суду надала
заяву про слухання справи без її
участі, позовні вимоги визнала, проти
них не заперечує і від своєї частки
спадщини відмовляється на користь
позивача (а.с.20).

Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України
вважає за можливе розглядати справу у
відсутність нез'явившихся осіб за
наявними доказами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при
визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому ст. 174
цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК
України, у разі визнання відповідачем
позову, суд, за наявності для того
законних підстав, ухвалює рішення про
задоволення позову.

Суд дослідивши письмові докази по
справі, дійшов наступного висновку.

Судом встановлені такі факти та
відповідні ним правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача -
ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом
про смерть серії НОМЕР_2, яке видано
Малинівською селищною радою
Чугуївського району Харківської
області 15 травня 2003 року, актовий запис
№ 59 (а.с. 8).

Після її смерті відкрилася спадщина,
яка складається з ? частини житлового
будинку, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, яка належала їй на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 10.01.1981 року,
зареєстрованого в Чугуївському МБТІ
21.01.1981 року, реєстровий № 422 (а.с.9).

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 14.02.2001
року склала заповіт, реєстровий № 73,
яким свою ? частину житлового будинку
за адресою: АДРЕСА_1, заповіла своїй
онуці - ОСОБА_2, заповіт не скасований
та не змінений, про що свідчить
відмітка секретаря виконкому селищної
ради (а.с. 10).

Відповідно до ст. 534 ЦК України в
редакції 1963 року, який діяв на момент
відкриття спадщини, кожний громадянин
має право залишити по заповіту все своє
майно або його частину одному або
кільком особам, які як належать так і не
належать до колу спадкоємців.

Однак ОСОБА_2 спадщину за заповітом до
теперішнього часу не оформила,
приймати її не бажає і відмовляється
від неї на користь своєї матері ОСОБА_1
(а.с. 20).

Згідно частини 1 статті 529 Цивільного
кодексу УРСР в редакції 1963 року при
спадкоємстві за законом спадкоємцями
першої черги є, в рівних частках, діти (у
тому числі усиновлені), дружина і
батьки (усиновителі) померлого.

Таким чином, спадкоємицею першої черги
після смерті ОСОБА_3 стала позивач, її
донька ОСОБА_1, про що свідчать
правовстановлюючі документи.

Відповідно до ст. 548 Цивільного кодексу
УРСР для прийняття спадщини необхідно,
щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята
спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини.

Пунктом 1 частини 1 статті 549 Цивільного
кодексу Української РСР встановлено,
що спадкоємець прийняв спадщину, якщо
він фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном.

ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину
після смерті ОСОБА_3 так як вступила в
управління і володіння спадковим
майном.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла тітка позивача -
ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом
про смерть серії НОМЕР_3, яке видано
Малинівською селищною радою
Чугуївського району Харківської
області 13 липня 2007 року, актовий запис
№ 69 (а.с. 8).

Після її смерті відкрилася спадщина,
яка складається з ? частини житлового
будинку, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, яка належала їй на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 10.01.1981 року,
зареєстрованого в Чугуївському МБТІ
21.01.1981 року, реєстровий № 422 (а.с.9).

Згідно статті 1223 Цивільного кодексу
України право на спадкування мають
особи, визначені у заповіті. У разі
відсутності заповіту, згідно статті 1258
ЦК України право на спадкування
одержують спадкоємці за законом
почергово.

Згідно статті 1266 ЦК України племінники
спадкодавця спадкують ту частку
спадщини, яка належала б за законом
їхнім матері, батькові (сестрі, братові
спадкодавця) якби вони були живими на
час відкриття спадщини.

Матір позивача, ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2, була рідною сестрою
ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, факт
родинних відносин підтверджується
правовстановлюючим документом (а.с. 9).

Згідно з ч.3 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Позивачка вважається такою, що
прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4,
оскільки судом встановлено, що на час
відкриття спадщини вона не заявляла
про відмову від спадщини, доглядала
тітку до часу смерті та здійснила її
поховання, прийняла майно померлої,
користується ним, проводить постійний
догляд за будинком та присадибною
земельною ділянкою, вчасно сплачує всі
податки, тобто фактично вступила до
управління та володіння спадщиною, що
підтверджується Актом складеним
депутатом селищної ради та мешканцями
смт. Малинівка, Чуївського району
Харківської області, завіреного
заступником Малинівського селищного
голови від 30.07.2014 року (а.с. 21).

Згідно Наказу Міністерства юстиції
України №914/5 від 26.05.2009 року «Про
затвердження Методичних рекомендацій
щодо державної реєстрації прав
власності на об'єкти нерухомого майна
на підставі рішень судів», Рішення
судів про визнання права власності на
об'єкти нерухомого майна, про
встановлення факту права власності на
об'єкти нерухомого майна, про передачу
безхазяйного нерухомого майна до
комунальної власності є
правовстановлювальними документами,
на підставі яких проводиться державна
реєстрація прав власності на об'єкти
нерухомого майна.

Відповідно до Методичних рекомендацій
стосовно документів, необхідних для
проведення державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, схвалених колегією Державної
реєстраційної служби України 11.12.2012
(Протокол №3), одним із документів, що
подаються для проведення державної
реєстрації прав є Рішення суду, що
набрало законної сили, щодо права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно.

Таким чином, суд дослідивши письмові
докази по справі, вважає за можливе
задовольнити вимоги позивача та
визнати за нею право власності на 1/2
частину житлового будинку з
відповідною частиною господарських
будівель та споруд, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування
за законом після смерті матері ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, та на ? частину
цього ж будинку в порядку спадкування
за законом після смерті тітки ОСОБА_4,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_3.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963
року, ст.ст. 1223, 1258, 1266, 1297, 1298 ЦК України,
ст. ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 130, 169, 174, 209, 212 - 215,
223 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності в порядку спадкування
за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_1, право власності на ? частину
житлового будинку з відповідною
частиною господарських будівель та
споруд, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2, та на ? частину житлового
будинку з відповідною частиною
господарських будівель та споруд,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається позивачем до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя -