Справа № 148/7570/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2014 року Тульчинський
районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді
Карнауха А.П.

при секретарі
Грабовській Н.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Тульчині справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3
про визнання права власності на
спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про визнання
права власності на спадкове майно,
мотивуючи свої позовні вимоги
наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року її баба по лінії
матері ОСОБА_4 склала заповітне
розпорядження, яким заповіла їй
житловий будинок, розташований в
АДРЕСА_1 та сертифікат на право на
земельну частку (пай). ІНФОРМАЦІЯ_2 року
її баба ОСОБА_4 померла і після її
смерті відкрилася спадщина за
заповітом, яка складається із:
житлового будинку і земельної ділянки
розташованої на території
Тиманівської сільської ради. Однак,
з'ясувалося, що після складання
заповіту, ОСОБА_4 20.03.2002 року на підставі
виданого сертифікату на право на
земельну частку (пай) отримала
державний акт на право приватної
власності на землю.

Будучи єдиним спадкоємцем майна ОСОБА_4
за заповітом, позивач оформити своє
право власності на частину спадкового
майна і отримати свідоцтво про право на
спадщину за заповітом, не може, так як в
заповіті вказано, що заповідається
сертифікат на земельну частку, а
спадкодавець отримала після складення
заповіту - державний акт на право
власності на землю. У зв'язку з цим,
постановою державного нотаріуса в
оформленні спадкового майна їй було
відмовлено.

Позивач спадщину прийняла, звернувшись
з заявою в нотаріальну контору. Однак,
так як їй не було відомо хто прийняв
спадщину, вона звернулася з позовом до
Тиманівської сільської ради, але із
нотаріальної контори надійшло
повідомлення, що спадщина прийнята
також ОСОБА_2 та його дочкою ОСОБА_3, а
тому 23.04.2014 року позивач звернулася з
клопотанням про заміну відповідача
Тиманівської сільської ради на ОСОБА_2
та ОСОБА_3.

Вказані обставини змусили позивача
звернутися до суду з даним позовом.

Просить суд визнати за нею право
власності на спадкове майно, що
залишилося після смерті ОСОБА_4,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а саме на:
земельну ділянку площею 1,45 га.
розташовану на території Тиманівської
сільської ради, призначену для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва.

Позивач в судове засідання не
з'явилася, проте надала суду письмову
заяву, в якій вказала, що просить
розглядати справу в її відсутність, на
задоволенні позову наполягає, просить
його задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, проте на адресу суду
надійшла нотаріально посвідчена заява,
в якій вказано, він відмовляється від
земельної ділянки, яка є предметом
спору по данній справі на користь
ОСОБА_1, і на неї претендувати не буде.
Просить розглядати справу в його
відсутність і надіслати йому копію
рішення суду.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явилася, проте надала суду
письмову заяву, в якій вказала, що позов
визнає повністю, просить справу
розглядати без її участі.

Вивчивши матеріали справи, судом
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року
померла ОСОБА_4, що підтверджується
свідоцтвом про її смерть серії НОМЕР_2
від 13.01.2010 року (а.с.6).

Відповідно до довідки №79 від
23.07.2012 року, виданої виконкомом
Тиманівської сільської ради
Тульчинського району, після смерті
ОСОБА_4. залишилося спадкове майно
земельна частка (пай), площею 1,45 га. в
межах згідно з планом (а.с.7).

Згідно з копією заповіту від
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, ОСОБА_4, заповіла
ОСОБА_1 своє майно, яке складається з
житлового будинку з господарськими
будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1,
а також майно, що складається з права на
земельну частку (пай), посвідченого
сертифікатом серії ВН №0230664, виданого
Тульчинською державною адміністрацією
30.05.1997 року, №165 (а.с.12).

Як зазначено в копії свідоцтва
про розірвання шлюбу, ОСОБА_1 розірвала
шлюб з ОСОБА_7 і після розірвання шлюбу
змінила прізвище на «ОСОБА_1» (а.с.23), за
копією свідоцтва про шлюб ОСОБА_1
вийшла заміж за ОСОБА_9 і змінила
прізвище на «ОСОБА_1» (а.с.9).

Відповідно до копії державного
акту на право приватної власності на
землю, серії НОМЕР_3 від 20.03.2002 року,
виданого Тульчинською районною
державною адміністрацією, ОСОБА_4
належала земельна ділянка, призначена
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
площею 1,45 га (а.с.8), вказані обставини
також підтверджуються копією витягу з
технічної документації про нормативну
грошову оцінку земельної ділянки і
довідкою №435 від 24.03.2014 року, виданою
відділом Держземагенства у
Тульчинському районі (а.с.10,22).

За відповіддю Тульчинської
державної нотаріальної контори №114/02-14
від 28.03.2014 року, на запит Тульчинського
районного суду від 24.03.2014 року, після
смерті ОСОБА_11, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3
року, за заявою ОСОБА_1, заведено
спадкову справу №808/2009 від 11.09.2009 року.
Іншими спадкоємцями є дочка померлої
ОСОБА_3 і ОСОБА_2 і інші спадкоємці з
заявами про прийняття спадщини або про
відмову від неї не звертались.
Свідоцтво про право на спадщину не
видавалось (а.с.24).

Згідно з постановою Тульчинської
державної нотаріальної контори,
№1118/02-32 від 03.12.2013 року, ОСОБА_1 було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом на
земельну ділянку, що розташована на
території Тиманівської сільської ради,
Тульчинського району, Вінницької
області, площею 1,45 га., державний акт на
право приватної власності на землю
серії НОМЕР_3, виданий 20.03.2002 року,
оскільки заповіт посвідчений
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, зроблений на
сертифікат на земельну частку (пай)
серії ВН №0230664, виданий на підставі
рішення Тульчинської державної
адміністрації від 30.05.1997 року за №165
(а.с.11).

Відповідно до змісту п.17
«Перехідних положень» Земельного
кодексу України, Сертифікати на право
на земельну частку (пай), отримані
громадянами, вважаються
правовстановлюючими документами при
реалізації ними права вимоги на
відведення земельної частки (паю) в
натурі (на місцевості) відповідно до
законодавства. Сертифікати на право на
земельну частку (пай) є дійсними до
виділення власникам земельних часток
(паїв) у натурі (на місцевості)
земельних ділянок та видачі їм
державних актів на право власності на
землю.

Тобто, на час складання заповіту
спадковим майном була земельна частка
(пай), проте на
день відкриття спадщини земельного
паю, як спадкового майна, вже не було,
оскільки ОСОБА_11 була власником не
земельної частки (паю), а земельної
ділянки відповідно до державного акту
про право власності.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про спадкування»
відповідно до статті 1225 ЦК право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців за
загальними правилами спадкування (зі
збереженням її цільового призначення)
при підтвердженні цього права
спадкодавця державним актом на право
власності на землю або іншим
правовстановлюючим документом.

За ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини
входять усі права та обов'язки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися в
наслідок його смерті.

Документи не є предметом заповіту,
оскільки вони виконують
посвідчувальну функцію і
підтверджують наявність права, у
зв'язку з цим суд вважає, що оскільки
ОСОБА_11 заповіла право на земельну
частку (пай), яке посвідчувалося
сертифікатом і на підставі якого нею
згодом було отримано державний акт на
право приватної власності на землю, і
відповідно до ст. 1254 ЦК України, заповіт
не був змінений або скасований, то
позивач має право на дану земельну
ділянку як на спадкове майно
відповідно до заповіту від ІНФОРМАЦІЯ_1
року.

Відповідач по справі позов визнав і
згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі
визнання відповідачем позову, суд за
наявності для того законних підстав,
ухвалює рішення про задоволення
позову. В даному випадку визнання
позову відповідачем не суперечить
закону, не порушує нічиїх прав, свобод
та законних інтересів.

На підставі викладеного, керуючись ст.
1218, 1225, 1254 ЦК, ст. 174, 209, 212, 215 ЦПК, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, право власності на
спадкове майно, що залишилось після
смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2
року, а саме, на: земельну ділянку
площею 1,45 га., розташовану на території
Тиманівської сільської ради,
призначену для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
яка відповідно до державного акту на
право приватної власності на землю
серії НОМЕР_3 від 20.03.2002 року, виданого
Тульчинською районною державною
адміністрації, належала померлій
ОСОБА_4.

Рішення суду може бути оскаржено
протягом десяти днів з дня його
проголошення шляхом подання
апеляційної скарги до апеляційного
суду Вінницької області через
Тульчинський районний суд Вінницької
області. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Тульчинського районного суду

Вінницької області

А.П. Карнаух