АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/9946/2014 Головуючий у
1-й інстанції: Сербіна Н.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі :

Головуючої - Кравець
В.А.,

Суддів - Гаращенка
Д.Р., Шиманського В.Й.

при секретарі -
Круглику В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_1 на рішення Подільського
районного суду м. Києва від 23 травня 2014
року в справі за позовом ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Медіа Імідж»,
ОСОБА_2, третя особа: директор
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Медіа Імідж»
Годлевська Олеся Михайлівна про
стягнення сплаченого авансу, трьох
процентів річних від простроченої суми
авансу та процентів за користування
безпідставно набутими грошовими
коштами, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2011 року позивач звернулася в
суд із зазначеним позовом, в якому, з
урахування уточнених вимог, просила
стягнути з відповідачів грошові кошти
у розмірі 3 100 000,00 доларів США, що за
офіційним курсом валют НБУ становить 24
745 130, 00 гривень, інфляційне нарахування
у розмірі 2 985 180 грн. 21 коп., 3 % річних у
розмірі 1 358 609 грн. 33 коп., проценти за
користування безпідставно набутими
грошовими коштами у розмірі 3 802 784 грн. 12
коп., а всього 32 801 703,66 грн. та судові
витрати.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що
ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 3100 000,00
доларів США (що становить 24 745 130,00 грн.
по курсу НБУ на день подання позову),
про що складено розписку від 25.12.2009 р.

Відповідно до розписки ОСОБА_2 повинен
був забезпечити укладення до 16.01.2010 р.
договору купівлі-продажу
корпоративних прав між ОСОБА_1 і ТОВ
«Медіа Імідж». Загальна ціна продажу
повинна була становити 5 млн. доларів
США, з яких зазначені у розписці кошти
були авансом. Договір купівлі-продажу
укладений не був, аванс ОСОБА_2 не
повернув, а тому ОСОБА_1 звернулася до
суду з вимогою про примусове стягнення
цих коштів, а також трьох процентів
річних та процентів за користування
безпідставно набутими коштами.

Рішенням Подільського районного суду
м. Києва від 23 травня 2014 року - в
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
представник позивача подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення та ухвалити нове про
задоволення позову, посилаючись на те,
що суд ухвалив його з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
висновки не відповідають обставинам
справи та наявним в матеріалах справи
доказам.

Вказує на те, що доказом передачі
ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 3 100 000,00
долар США є письмова розписка від 25.12.2009
року, яка була складена та підписана
ним власноруч.

Крім того, за умов того, що ОСОБА_2 був
повіреною особою товариства відносно
укладання з позивачем угоди з
відчуження корпоративних прав та
отримав авансові грошові кошти для
подальшої їх передачі, але при цьому не
уклав з позивачем основного договору
купівлі-продажу корпоративних прав,
тому згідно до ст. 543 ЦК України
відповідачі несуть солідарні обов'язки
відносно позивача та є солідарними
боржниками перед ним.

Зазначає, що суд безпідставно відмовив
у призначенні додаткової експертизи і
ухвалив рішення на основі єдиного
неповного висновку експерта.

В судовому засіданні представник
апелянта скаргу підтримав.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А.,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухваленого рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав:

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
виходив з того, що позивачкою не надано
суду будь-яких доказів того, що нею були
передані кошти відповідачу ОСОБА_2 з
метою реалізації домовленостей по
придбанню корпоративних прав ТОВ
«Медіа Імідж» 25 грудня 2009 року, а
відповідачем ОСОБА_2 такі отримані.

Висновок суду відповідає обставинам
справи та ґрунтується на вимогах
закону.

З матеріалів справи убачається, що
відповідно до розписки від 25 грудня 2009
року позивач передала ОСОБА_2 3 100 000,00
дол. США для забезпечення укладення
останнім на її користь з ТОВ «Медіа
Імідж» договору купівлі-продажу
корпоративних прав до 16.01.2010 року.

Крім того, в розписці були зазначені
інші умови угоди щодо придбання
корпоративних прав, a саме: встановлена
загальна вартість договору
купівлі-продажу корпоративних прав ТОВ
«Медіа Імідж» в сумі 5 000 000 доларів США,
порядок переходу права власності на
корпоративні права від ТОВ «Медіа
Імідж» до позивача, порядок оплати
статутного капіталу ВАТ «Комерційний
банк «Стандарт».

Як на підставу своїх вимог позивач
вказувала на те, що розписка за своєю
правовою природою є попереднім
договором і складена та підписана
ОСОБА_2 власноруч.

Проте, відповідно до висновку експерта
№ 8 від 14.03.2014 року науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру на
Південно-західній залізниці УМВС
України рукописний текст, який
починається з наступних слів: «Я,
ОСОБА_2, проживаю в АДРЕСА_1» і
закінчується словами : «ОСОБА_4. ОСОБА_2
25.12.2009» на розписці від 25.12.2009 року
виконаний не гр. ОСОБА_2, а іншою особою.

Дати відповідь на питання відносно
підпису, що підлягає дослідженню, а
саме: наявного під рукописним текстом,
в розписці від 25.12.2009 року не є можливим
у зв'язку з тим, що при порівнянні
досліджуваного підпису, із наданими на
дослідження в якості порівняльного
матеріалу: вільними, умовно-вільними та
експериментальними зразками почерку
та підпису гр. ОСОБА_2, встановлено як
розбіжності, так і співпадання
загальних та окремих ознак почерку,
які, враховуючи високий ступінь
варіаційності зразків підписів,
простоту та конструктивну спрощеність
як досліджуваного підпису, так і
зразків, одночасно визнані не
суттєвими, а їх кількість та
ідентифікаційна значимість такі, що
їхнє сполучення не може служити
підставою як для категоричного, так і
для ймовірного висновку - негативного
чи позитивного ( а.с. 147-150).

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед
встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

У силу ст.213 ЦПК України, рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Як убачається з матеріалів справи,
єдиним доказом позиції позивача є
розписка.

Доказів дійсного існування будь-яких
домовленостей щодо продажу
корпоративних прав і покладання
посередницьких обов'язків на ОСОБА_2
позивачем не надано.

Отже, факт повноважень ОСОБА_2 на
продаж корпоративних прав
підприємства позивачем не доведений.
Крім того, ТОВ «Медіа Імідж» стверджує,
що станом на 25.12.2009 р. не володіло
корпоративними правами підприємства і
не могло бути їх продавцем. Тому ,
укладення договору купівлі-продажу,
визначеного у розписці, взагалі було
неможливим.

За таких обставин твердження позивача
про те, що розписка по суті є попереднім
договором, а також про те, що ОСОБА_2
вчиняв дії (брав гроші, давав розписку)
від імені та в інтересах ТОВ «Медіа
Імідж», не підтверджені належними
доказами , а розписка від 25.12.2009 р. не
породжує жодних прав та обов'язків для
ТОВ «Медіа Імідж», не засвідчує
існування солідарного грошового
обов'язку між підприємством і ОСОБА_2 і
не зобов'язує підприємство повертати
кошти позивачу.

Наразі, ОСОБА_2 наголошував, що ніколи
не брав зазначені у розписці кошти, не
виступав посередником з купівлі -
продажу корпоративних прав
підприємства і не оформляв розписку
від 25.12.2009. Дані обставини об»єктивно
підтверджені висновком експертизи.

Суд також вірну оцінку дав тим
обставинам, що мета, з якою була
оформлена розписка, не могла бути
досягнута, оскільки ТОВ «Медіа Імідж»
не продавало корпоративні права і не
уповноважувало ОСОБА_2 на будь-які дії з
цього приводу, а тому нереальність
правових наслідків, викладених у
розписці, свідчить про неможливість
існування правовідносин між ОСОБА_1 і
ОСОБА_2

Отже, суд першої інстанції всебічно і
об'єктивно дослідив всі обставини
справи, зібраним доказам дав вірну
правову оцінку й постановив рішення, що
відповідає вимогам закону.

Рішення суду постановлено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, тому підстав для
його скасування колегія суддів не
вбачає.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- відхилити.

Рішення Подільського районного суду м.
Києва від 23 травня 2014 року в справі
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
до цього суду.

Головуючий
Судді