Р І Ш Е Н Н Я

іменем
України

"19" серпня 2014 р.
Справа № 202/2823/12

Провадження № 2/126/87/14

Бершадський районний суд Вінницької
області

в складі головуючого судді Хмель Р.
В.

секретар Дончик О. А.,

за участю представника
відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Бершадь цивільну
справу за позовом ОСОБА_9 за участю
третіх осіб ОСОБА_5, П'ятківської
сільської ради, ОСОБА_6 до ОСОБА_7,
ОСОБА_1, про визнання права власності в
порядку спадкування та визнання
заповіту недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати
позивачів ОСОБА_3 у віці 79 років та
похоронена в с. П'ятківка, Бершадського
району. Після її смерті залишилось
спадкове майно: житловий будинок -А,
1950-х років забудови, загальною
площею-27,8 кв. м., житловою площею - 21,8 кв.
м, вхідний майданчик - а, з
господарськими будівлями та спорудами:
сарай-Б, В, споруди 1-3, що розташовано в
АДРЕСА_1.

При житті ОСОБА_3 склала
заповіт на ім'я ОСОБА_8, яка фактично
прийняла спадщину, однак ОСОБА_8
померла. Остання спадщину після смерті
ОСОБА_3 не оформила оскільки на частину
спадкового майна претендували також
діти померлої, які мали право на
обов'язкову частину спадщини за
законом, оскільки є інвалідами.

На підставі наведеного позивачі
ОСОБА_9 та ОСОБА_10 звернулись до суду з
позовом, в якому просять визнати за
ними в рівних частинах право приватної
власності в порядку спадкування після
смерті матері ОСОБА_11, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 на її спадкове майно-
житловий будинок -А, 1950-х років
забудови, загальною площею-27,8 кв. м.,
житловою площею - 21,8 кв. м, вхідний
майданчик - а, з господарськими
будівлями та спорудами: сарай-Б, В,
споруди 1-3, що розташовано в АДРЕСА_1.

21 листопада 2013 року на адресу
суду в порядку ст. 31 ЦПК України
позивачами було подано заяву про
збільшення позовних вимог, відповідно
до якої вони просять визнати недійсним
заповіт від 10.06.2009 року, що
зареєстровано у реєстрі за № 16
П'ятківської сільської ради вчинений
на гр. ОСОБА_8, оскільки на їх думку
наявний на даному заповіті підпис не
належить їхній померлій матері ОСОБА_3

Ухвалою суду від 19.08.2014 року
позовні вимоги ОСОБА_10 було залишено
без розгляду відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 207
ЦПК України, оскільки він будучи
належним чином повідомлений повторно
не з'явився в судове засідання та від
нього не надійшла заява про розгляд
справи за його відсутності.

Позивач ОСОБА_9 в судовому
засіданні підтримала позовні вимоги в
частині визнання за нею права
власності на житловий будинок в
порядку спадкування після смерті
матері, так як вона будучи інвалідом І-ї
групи має право на обов'язкову частку у
спадковому майні.

Відповідач ОСОБА_1 в судове
засідання не з'явилась, однак її
представник ОСОБА_2 в судовому
засіданні позовні вимоги визнав в
повному обсязі та просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_7 в судове
засідання не з'явилась, хоча про час та
місце розгляду справи була повідомлена
завчасно та належним чином, причини
неявки суду не повідомила, заяв та
клопотань від ОСОБА_7 на адресу суду не
надходило.

Треті особи, залучені до участі у
справі на підставі ухвал суду: ОСОБА_5,
ОСОБА_6 та П'ятківська сільська рада в
судове засідання не з'явились та не
надали до суду заяв та клопотань.

Вислухавши думку учасників
процесу, присутніх в судовому
засіданні, дослідивши матеріали
справи, суд встановив, що відповідно до
копії свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_1 виданого 11 жовтня 2010 року (а.с.
124), ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3. З
матеріалів спадкової справи №910/2010 (а.с.
100-139) вбачається, що після її смерті
спадкове майно прийняли такі
спадкоємці як син ОСОБА_10( свідоцтво
про народження від 11.09.1961 року а.с. 23,112),
дочка ОСОБА_9 (свідоцтво про народження
від 26.07.1986 року а.с. 22, 111, свідоцтво про
шлюб а.с. 24) та дочка ОСОБА_8 Інші особи
спадкове майно після смерті ОСОБА_3 не
прийняли так як разом з нею не
проживали та не звертались із
відповідною заявою до органів
нотаріату.

За життя померла ОСОБА_3 вчинила
заповіт на ім'я ОСОБА_9 (а.с. 108)
зареєстрований в реєстрі за №53 та
посвідчений секретарем П'ятківської
сільської ради 18.07.2007 року. Згодом 15.08.2007
року вона вчинила заповіт на ім'я
ОСОБА_1 (а.с. 10, 109), зареєстрований в
реєстрі за №66 та посвідчений
секретарем П'ятківської сільської
ради 18.07.2007 року, однак 10.06.2009 року
ОСОБА_3 вчинила заповіт, посвідчений
секретарем П'ятківської сільської
ради та зареєстрований у реєстрі за №16
(а.с. 130), яким все своє майно заповіла
ОСОБА_8.

Згідно з копією свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_2 від 20.04.2011 року (а.с.
39) ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_8. Після її
смерті, відповідно до листа завідувача
Бершадською державною нотаріальною
конторою №351/01-16 від 31.10.2013 року (а.с. 99)
спадкова справа не заводилась, однак її
дочка ОСОБА_7 та чоловік ОСОБА_6
прийняли спадкове майно належним чином
відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так
як постійно проживали разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини.

Відповідно до вимог ч.3 ст.10, ч.ч.1,
4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається, як на підставу своїх
позовних вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу.

У відповідності до вимог ст.143 ЦПК
України для з'ясування обставин, що
мають значення для справи і потребують
спеціальних знань суд призначає
експертизу за заявою осіб, які беруть
участь у справі.

Згідно вимог ст.59 ЦПК України,
суд не бере до уваги докази, які
одержані з порушенням порядку,
встановленого законом. Обставини
справи, які за законом мають бути
підтвердженні певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ч.1 ст.215 ЦК
України, підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно зі ст.1233 ЦК України,
заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до повідомлення
експерта №330/331/14-21 від 05.05.2014 року
(а.с.203-204) провести судово -
почеркознавчу експертизу метою якої є
встановлення дійсності підпису ОСОБА_3
на заповіті від 10.06.2009 року є неможливо
у зв'язку з недостатністю додаткових
зразків підпису заповідача, отримання
яких є неможливим, так як вона померла.
Таким чином, суд приходить до висновку,
що оскільки позивачем не надано суду
належних та допустимих доказів, що
підтверджують той факт, що ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 не підписувала
заповіт вчинений від її імені на ім'я
ОСОБА_8 від 10.06.2009 року, позовні вимоги
ОСОБА_9 в частині визнання заповіту
недійсним не знайшли свого
обґрунтування у судовому засіданні та
не підлягають задоволенню судом.

Отже, враховуючи перелік осіб,
які належним чином прийняли спадщину
після смерті ОСОБА_3, а також той факт,
що суд не вбачає підстав для
скасування вищеописаного заповіту від
10.06.2009 року, суд встановив, що
відповідно ст.1223 ЦК України право на
спадкування за заповітом одержують
особи, визначені у статті 1235 ЦК України.

Ст. 1276 ЦК України визначає, що
якщо спадкоємець за заповітом або за
законом помер після відкриття спадщини
і не встиг її прийняти, право на
прийняття належної йому частки
спадщини, крім права на прийняття
обов'язкової частки у спадщині,
переходить до його спадкоємців
(спадкова трансмісія). Право на
прийняття спадщини у цьому випадку
здійснюється на загальних підставах
протягом строку, що залишився.

Ч. 1 ст. 1241 цього ж кодексу
говорить про те, що малолітні,
неповнолітні, повнолітні
непрацездатні діти спадкодавця,
непрацездатна вдова (вдівець) та
непрацездатні батьки спадкують,
незалежно від змісту заповіту,
половину частки, яка належала б кожному
з них у разі спадкування за законом
(обов'язкова частка).

Відповідно до кола спадкоємців,
які на день розгляду справи мають право
на частину спадкового майна, яке
залишилось після смерті ОСОБА_3 входять
ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які являючись
інвалідами (посвідчення а.с. 7,8) мають
право на обов'язкову частку у спадщині,
а також ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які в порядку
спадкової трансмісії можуть
успадкувати частину спадкового майна,
яке б могла успадкувати померла ОСОБА_8
будучи спадкоємицею за заповітом.
Відповідно до ст.1271 ЦК України ОСОБА_6
та ОСОБА_7 вважаються спадкоємцями, які
прийняли спадщину після смерті ОСОБА_8,
оскільки як слідує із досліджених
письмових доказів, вони не заявили про
свою відмову від спадщини.

Згідно ст.ст.274-278 ЦПК України
спадщина відумерлою не визнавалась.

З врахуванням вище викладеного,
суд приходить до висновку, що ОСОБА_9
має право на 1/6 частину житлового
будинку що розташовано в АДРЕСА_1, який
є предметом спору у даній справі,
оскільки у разі спадкування за законом
вона успадкувала б 1/3 частину даного
будинку, так як ч. 1 ст. 1267 ЦК України
частки у спадщині кожного із
спадкоємців за законом є рівними.

Щодо питання повороту виконання
, про який просить ОСОБА_9, то у даному
випадку суд вважає, що така вимога
підлягає до часткового задоволення,
оскільки відповідно до ч. 1, 2 ст. 380 ЦПК
України питання про поворот виконання
вирішує суд апеляційної чи касаційної
інстанції, якщо, скасувавши рішення,
він закриває провадження у справі,
залишає позов без розгляду, відмовляє в
позові повністю або задовольняє
позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо
рішення після його виконання скасовано
і справу повернено на новий розгляд, а
при новому розгляді справи в позові
відмовлено або позовні вимоги
задоволено в меншому розмірі, або
провадження у справі закрито чи заяву
залишено без розгляду, суд, ухвалюючи
рішення, повинен зобов'язати позивача
повернути відповідачеві безпідставно
стягнене з нього за скасованим
рішенням. Судом встановлено, що
відповідно до виконавчого документу,
виданого на підставі ухвали суду від
04.10.2012 року про затвердження мирової
угоди, з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 було
стягнуто 1185, 40 грн., що відображено у
довідці ВДВС Бершадського РУЮ № 737 від
21.11.2013 року (а.с. 235) та довідці УПФУ у
Бершадському районі №3113/06-39/02 від 12.11.2013
року (а.с. 236). При цьому згідно із заявою
ОСОБА_9 (а.с. 234) вона просить повернути
їй стягнуті з неї кошти у розмірі 1293, 16
грн. Дану суму суд вважає завищеною, а
поверненню підлягає лише сума, яка
дійсно була стягнута з позивачки.

Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК
України якщо сторону, на користь якої
ухвалено рішення, звільнено від оплати
судових витрат, з другої сторони
стягуються судові витрати на користь
осіб, що їх понесли, пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог. Враховуючи те, що позивач ОСОБА_9
будучи інвалідом звільнена від сплати
судового збору, суд прийшов до висновку
про необхідність стягнення з
відповідачів суми судового збору
пропорційно до задоволеної частини
вимог, яка складає 1/3 від суми позову.

Керуючись ст. ст. 203, 215, 1216, 1233-1234,
1241, 1257, 1267, 1268, 1271, 1276 ЦК України, ст. ст. 10,
60, 208-215, 380 ЦПК України, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_9 за участю третіх
осіб ОСОБА_5, П'ятківської сільської
ради, ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_1, про
визнання права власності в порядку
спадкування та визнання заповіту
недійсним - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_9, 1970 року
народження, як за спадкоємцем, що має
право на обов'язкову частку у спадщині
після смерті ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/6
частину житлового будинку -А, 1950-х років
забудови, загальною площею-27,8 кв. м.,
житловою площею - 21,8 кв. м, вхідний
майданчик - а, з господарськими
будівлями та спорудами: сарай-Б, В,
споруди 1-3, що розташовано в АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_7, 1978 року
народження жительку АДРЕСА_3 повернути
ОСОБА_9, жительці АДРЕСА_2 грошові кошти
в сумі 1185,40 грн. (тисячу сто вісімдесят
п'ять грн. 40 коп.), стягнуті відповідно
до мирової угоди, затвердженої ухвалою
Бершадського районного суду
Вінницької області від 04.10.2012 року та
скасованої ухвалою апеляційного суду
Вінницької області від 17.09.2013 року.

Стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_1
(АДРЕСА_2) судовий збір у розмірі 79
(сімдесят дев'ять) грн. судового збору
на користь державного бюджету
Бершадського району, (отримувач коштів
- УДКСУ у Бершадському районі, 22030001, код
ЄДРПОУ - 37908394, рахунок отримувача -
0041, банк отримувача - ГУДКСУ у
Вінницькій області м. Вінниця, код
банку отримувача - 802015).

В решті позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Вінницької області через
Бершадський районний суд Вінницької
області. Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя: