Справа № 297/1823/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2014 року
м. Берегово

Берегівський районний суд
Закарпатської області в складі:
головуючого Драб В. І., при секретарі
Гарані О. А., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Берегово
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Дийдівської
сільської ради про визнання права
власності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Берегівського
районного суду з позовом до
виконавчого комітету Дийдівської
сільської ради про визнання права
власності.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4
року померла тітка Позивача, ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкала за адресою:
АДРЕСА_1 (далі - Будинок). Дані факти
підтверджуються Архівною довідкою від
08 січня 2014 року № Н - 6967 /01-20, Свідоцтвом
про одруження серії НОМЕР_1 від 04 травня
1958 року, Свідоцтвом про смерть серії
НОМЕР_2 від 28 серпня 2013 року.

Після смерті тітки Позивача, ОСОБА_2,
відкрилась спадщина, до складу якої
входить Будинок, в якому проживала
покійна. Цей Будинок належав їй на
праві приватної власності, оскільки
був придбаний нею у громадянки ОСОБА_5.
Даний факт підтверджується Договором
купівлі-продажу від 10 грудня 1958 року.
Однак, Будинок за життя тітки Позивача,
ОСОБА_2, не був зареєстрований в
установленому згідно чинного
законодавства порядку в КП
«Берегівське ББТІ БРР». Даний факт
підтверджується довідкою КП
«Берегівське ББТІ БРР» від 15 липня 2014
року № 314.

Варто зазначити, що після смерті тітки
Позивача, ОСОБА_2, інших спадкоємці за
законом ближчого ступеня споріднення,
крім Позивача, в живих не залишилось,
зокрема:

чоловік ОСОБА_2, - ОСОБА_6, помер
ІНФОРМАЦІЯ_5 року,

син ОСОБА_2, - ОСОБА_7, помер ІНФОРМАЦІЯ_6
мати ОСОБА_3 (мати спадкодавця), померла
ІНФОРМАЦІЯ_7 року, сестра ОСОБА_8,
померла ІНФОРМАЦІЯ_8 року, батько
Позивача та брат ОСОБА_2, - ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_2, помер ІНФОРМАЦІЯ_9 року.

На випадок своєї смерті тітка Позивача,
ОСОБА_2, заповітного розпорядження не
залишала.

Для прийняття спадщини, Позивач, як
спадкоємиця ближчої черги спадкування,
в установленому законом порядку
звернулась до приватного нотаріуса
Берегівського районного нотаріального
округу ОСОБА_10 для відкриття спадкової
справи та отримання свідоцтва про
право на спадщину. Втім, 15 липня 2014 року
нотаріусом було винесено Постанову про
відмову у вчиненні нотаріальних дій та
Відмовлено Позивачу у видачі свідоцтва
про право на спадщину на будинок, який
розташований в АДРЕСА_1 Нотаріусом
роз'яснено Позивачу, що право власності
на цей Будинок не зареєстрований у
встановленому законом порядку за
спадкодавцем ОСОБА_2, оскільки нею не
було виготовлено свідоцтво про право
власності чи будь-який іншого
правовстановлюючого документа після
укладення Договором купівлі-продажу
від 10 грудня 1958 року. Таким чином,
єдиною причиною відмови у оформленні
спадкових прав позивачки на
вищезазначене нерухоме майно є
відсутність його реєстрації
відповідно до чинного законодавства
України, і тому вона просила визнати її
право власності на це майно.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не
з'явилась, подала до суду заяву, в якій
просила суд розглянути справу у її
відсутності, позовні вимоги
підтримала, просила позов задоволити.

Відповідач - представник виконавчого
комітету Дийдянської сільської ради в
судове засідання не з'явився, однак
подали до суду заяву, в якій просять
справу розглянути у їх відсутності,
заперечень проти позову не мають.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, суд вважає, що
позов підлягає до задоволення,
виходячи з наступних підстав.

Згідно листа приватного нотаріуса №
387/01-16 від 29.07.2014 року, заяву про
прийняття спадщини за померлою 27.08.2013
року ОСОБА_2 подала лише позивачка, а
інші спадкоємці відсутні.

Згідно постанови приватного нотаріуса
від 15.07.2014 року, видати свідоцтво про
право на спадщину не має можливості,
оскільки право власності на будинок в
с. Дийда, вул. Мезевхомок, 27, не
зареєстроване у встановленому законом
порядку за ОСОБА_2.

Відповідно до довідки КП Берегівське
БТІ БРРЮ № 314 від 15.07.2014 року, будинок
АДРЕСА_1 не зареєстрований.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу
України, кожна особа має право на
захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання.

Ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України
передбачає, що одним із способів
захисту цивільного права є визнання
права, в тому числі і визнання права
власності.

Стаття 392 Цивільного кодексу України
містить положення про те, власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Відповідно до ст. 1258 Цивільного кодексу
України, спадкоємці за законом
одержують право на спадкування
почергово. Кожна наступна черга
спадкоємців за законом одержує право
на спадкування у разі відсутності
спадкоємців попередньої черги,
усунення їх від права на спадкування,
неприйняття ними спадщини або відмови
від її прийняття, крім випадків,
встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст. 1263 Цивільного кодексу
України, у третю чергу право на
спадкування за законом мають рідні
дядько та тітка спадкодавця.

Статтею 1265 Цивільного кодексу України
встановлено, що у п'яту чергу право на
спадкування за законом мають інші
родичі спадкодавця до шостого ступеня
споріднення включно, причому родичі
ближчого ступеня споріднення усувають
від права спадкування родичів
подальшого ступеня споріднення.
Ступінь споріднення визначається за
числом народжень, що віддаляють родича
від спадкодавця. Народження самого
спадкодавця не входить до цього числа.

Частина 3 статті 1266 Цивільного кодексу
України містить положення про те, що
племінники спадкодавця спадкують ту
частку спадщини, яка належала б за
законом їхнім матері, батькові (сестрі,
братові спадкодавця), якби вони були
живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до п.20 постанови Пленуму
Верховного суду України від 30 травня 2008
року № 7 «Про судову практику у справах
про спадкування», спадкування за
законом здійснюється почергово. За
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття всіма
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі неохоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують спадкоємці
відповідної черги.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 15, 60, 212-216, 223 ЦПК
України, ст.ст. 376, 392, 1258, 1263, 1265, 1266 ЦК
України, постановою Пленуму Верховного
суду України від 30 травня 2008 року № 7
«Про судову практику у справах про
спадкування», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право
власності на одноквартирний (садибний)
житловий будинок, що знаходиться у
АДРЕСА_1, до складу якого входять жилий
будинок під літерою «А», літня кухня
під літерою «Б», навіс під літерою «В»,
хлів під літерою «Г», убиральня під
літерою «Д», ворота № 1, огорожа № 2,
колодязь питний № 3.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційного скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Драб В. І.