АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 216/1342/13-Ц 22-ц/774/1446/К/14
Провадження № 22-ц/774/1446/К/14
Головуючий в суді першої
Справа № 21/1342/13-ц
інстанції - Філатов К.Б.
Доповідач - Ляховська І.Є.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2014 року
м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Ляховської І.Є.,

суддів - Зубакової В.П., Соколан Н.О.,

при секретарі - Васильєвій Є.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі в порядку
ст..197 ч. 2 ЦПК України за наявними у
справі матеріалами, за відсутності
осіб, які беруть участь у справі,
належним чином повідомлених про дату
судового засідання, та без фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
цивільну справу за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на
рішення Центрально-Міського районного
суду м.Кривого Рогу від 25 квітня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4
про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2012 року позивач ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4
про відшкодування моральної шкоди. В
обґрунтування позовних вимог зазначив,
що 20 січня 2012 року з вини відповідача
ОСОБА_4, який керував належним йому
автомобілем «Фіат Добло», д/номер
НОМЕР_1, сталася ДТП - відповідач вчинив
наїзд на нього, заподіявши йому тілесні
ушкодження середньої тяжкості. У
зв'язку з цим позивач переніс моральні
страждання та просив суд стягнути з
відповідача 1000000 грн. на відшкодування
моральної шкоди, спричиненої діями
відповідача.

Рішенням Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу від 25
квітня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2
задоволені частково, на його користь з
ОСОБА_4 стягнуто моральну шкоду в
розмірі 5000 грн.

В апеляційній скарзі представник
позивача ОСОБА_3 ставить питання про
скасування рішення суду та ухвалення
нового про задоволення позову в
повному обсязі, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права. Зокрема, на його
думку, суд не взяв до уваги, що
відповідач визнав позов частково та
згодний був відшкодувати моральну
шкоду у розмірі 10000 грн. і приймати
участь у розгляді справи. Проте суд
чинив перешкоди у розгляді справи,
неодноразово відмовивши у відкритті
провадження, а також без належних
підстав зазначив в рішенні про те, що
відповідач є інвалідом, не має
можливості виїхати з Києва та про
погіршення його матеріального
становища. У зв'язку з цим вважає
рішення суду завідомо неправосудним,
незаконним та не обґрунтованим.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
заявлених вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 січня 2012 року з
вини відповідача ОСОБА_4, який керував
належним йому автомобілем «Фіат
Добло», д/номер НОМЕР_1, та рухався по
вул.. Купріна з боку вул.. Окружної у бік
вул.. Харитонова, що в м. Кривому Розі,
сталася дорожньо-транспортна пригода -
наїзд на позивача ОСОБА_2, у той час
працюючого робітником підприємства
ВАТ «Екоспецтранс», який в цей час
попереду по ходу руху автомобіля на
проїзній частині дороги навпроти
будинку №87 по вул.. Купріна здійснював
завантаження сміттєвого контейнера у
розташований з правого краю проїзної
частини дороги автомобіль МАЗ КО 427-32»,
внаслідок чого позивачеві були
спричинені тілесні ушкодження у
вигляді садна нижніх кінцівок,
закритого осколкового перелому
середньої третини лівої стегнової
кістки, перелому правого наколінника,
які відносяться до тілесних ушкоджень
середньої тяжкості за ознаками
тривалості розладу здоров'я.

Вироком Центрально-Міського районного
суду м. Кривого Рогу від 11 травня 2012
року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні
даного правопорушення, передбаченого
ст.. 286 ч. 1 КК України, та призначено
покарання у вигляді штрафу в дохід
держави в розмірі 3400грн. без
позбавлення права керування
транспортними засобами (справа №
444/2950/12, а.с.170).

Вирішуючи спір та задовольняючи позов
ОСОБА_2 про часткове відшкодування
моральної шкоди, спричиненої
дорожньо-транспортною пригодою, суд
першої інстанції виходив із того, що
потерпілий довгий час був вимушений
лікуватися, відчувати біль та значні
обмеження, його звичний уклад життя
змінився, тому дійшов висновку про
наявність підстав для задоволення
позову, проте вважав, що заявлений
позивачем розмір компенсації
моральних страждань не відповідає
їхньому ступеню та суперечить
загальним засадам цивільного права.

Колегія суддів не може погодитись з
такими висновками суду, оскільки вони
не в повній мірі відповідають
обставинам справи.

Як убачається із матеріалів справи,
відповідач ОСОБА_4, будучи допитаним
Святошинським районним судом м. Києва 09
квітня 2013 року, позов визнав частково, в
обсязі 10000грн. (а.с. 62).

При цьому на момент надання зазначених
пояснень відповідачеві вже була
встановлена друга група інвалідності
за загальним захворюванням на термін з
23 листопада 2012 року по 01 грудня 2013 року
(а.с. 73).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
залишив поза увагою положення ч. 4 ст. 174
ЦПК України, згідно з якою у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову, не врахував розмір моральної
шкоди, визнаної відповідачем, а також
помилково врахував інвалідність
відповідача, внаслідок чого дійшов
неправильного висновку щодо розміру
компенсації спричиненої позивачу
моральної шкоди.

Відповідно до роз'яснень, наданих в п. 9
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31 березня 1995 року N 4 «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану,
добровільне - за власною ініціативою чи
за зверненням потерпілого
спростування інформації редакцією
засобу масової інформації. При цьому
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

Враховуючи обсяг та тяжкість отриманих
позивачем тілесних ушкоджень, визнаних
трудовим каліцтвом, у зв'язку з яким за
висновком МСЕК ОСОБА_2 призначена друга
група інвалідності на строк до 01 червня
2013 року, інші конкретні обставини даної
справи, а також виходячи із засад
розумності, виваженості та
справедливості, колегія суддів вважає,
що належною компенсацією спричиненої
позивачеві моральної шкоди є сума 10 000
грн.

Оскільки висновки суду не в повній мірі
відповідають обставинам справи,
колегія суддів вважає, що рішення суду
першої інстанції необхідно змінити в
частині визначення розміру моральної
шкоди, яка підлягає стягненню з
відповідача на користь ОСОБА_2, та
збільшити цей розмір з 5000грн. до 10000грн.

Відповідно до вимог ч. 5 ст.. 88 ЦПК
України якщо суд апеляційної або
касаційної інстанції, не передаючи
справи на новий розгляд, змінює рішення
або ухвалює нове, суд відповідно змінює
розподіл судових витрат.

Оскільки судом першої інстанції не
вирішено питання щодо стягнення
судового збору, від сплати якого
позивача звільнено, з ОСОБА_4 необхідно
стягнути на користь держави судовий
збір у сумі 243грн.60коп. за розгляд
справи в суді першої інстанції, а також
121грн.80коп. за розгляд апеляційної
скарги, а загалом 365грн.40коп.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ч. 1 п. 4, 313,
314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника
позивача представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Центрально-Міського районного
суду м. Кривого Рогу від 25 квітня 2014
року змінити в частині розміру
моральної шкоди, стягнутої з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_2, та збільшити цей розмір
з 5000 (п'ять тисяч) гривень до 10 000
(десять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави
судовий збір у розмірі 365 (триста
шістдесят п'ять) гривень 40 копійок.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене у касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :
І.Є.Ляховська

Судді:
В.П.Зубакова

Н.О.Соколан