Справа №
Провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

02.07.2014 року

Біляївський районний суд

Одеської області

в складі: головуючого судді Буран В.М.,

при секретарі Камочкіної А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Біляївка цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту
проживання однією сім'єю, встановлення
факту надання допомоги, зміну
черговості отримання спадщини,
визнання недійсним свідоцтва про право
на спадщину, визнання права власності
на житловий будинок в порядку
спадкування,-

В С Т А Н
О В И В :

Позивачка звернулась до суду з
вказаним позовом, згодом уточнивши
його в якому просить:

Встановити факт, що вона, проживала
однією сім'єю більш 5 (п'яти) років зі
спадкодавцем - ОСОБА_5 до відкриття
спадщини після його смерті;

Встановити факт, що вона, протягом
тривалого часу опікувалась,
матеріально забезпечувала, надавала
іншу допомогу спадкодавцеві - ОСОБА_5,
який через похилий вік, тяжку хворобу
був у безпорадному стані;

Змінити черговість отримання спадщини
після смерті ОСОБА_5, визнавши за ОСОБА_1
право на спадкування з спадкоємцями
першої черги за законом - ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4;

Визнати частково недійсним свідоцтво
про право на спадщину за законом видані
на ім'я ОСОБА_3, ОСОБА_2, від 22.01.2011 року.,
реєстровий номер 1-23;

Визнати частково недійсним свідоцтво
про право на спадщину за законом видані
на ім'я ОСОБА_3, ОСОБА_2, від 22.01.2011 року.,
реєстровий номер 1-26;

Визнати за ОСОБА_1, у порядку
спадкування за законом після смерті
спадкодавця - ОСОБА_5, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на ?
частину спадкового нерухомого майна -
житлового будинку з господарськими
спорудами АДРЕСА_1, який розташований
на неприватизованій земельної ділянці
розміром 0,1366 га;

Свої вимоги мотивує тим, що після
смерті дідуся ОСОБА_5 вона звернулась
до Біляївської районної державної
нотаріальної контори для оформлення
права на спадщину, однак їй було
відмовлено та рекомендовано
звернутись до суду оскільки
спадкоємцями першої черги є його сини,
які вже прийняли спадщину та отримали
свідоцтво про право на спадщину за
законом. Проте позивачка стверджує, що
дані свідоцтва про право на спадщину
мають бути визнані недійсним оскільки
вона доглядала за дідусем, який був у
безпорадному стані через безліч
хвороб, при цьому при житті він
повідомив її та синів, що саме
позивачка успадкує нерухоме майно, яке
знаходиться за адресою АДРЕСА_1. У
зв'язку з цим вона проживала у спірному
будинку з дідусем однією сім'єю до дня
його смерті. При цьому вона виконувала
усі роботи, включаючи благоустрій
будинку. При таких обставинах
позивачка просить визнати за нею право
власності на ? частину спадкового
майна, із спадкоємцями першої черги.

В судовому засіданні з'явилась
позивачка, та її представник на
задоволенні позову наполягали.

В судове засідання не з'явився
відповідач ОСОБА_3, але надав до суду
заяву про розгляд справи за його
відсутності,позовні вимоги позивачки
визнає повністю та просить позов
задовольнити.

В судове засідання з'явились
відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_4 та їх
представник, позовні вимоги позивачки
не визнають та просять у позові
відмовити.

Заслухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, допитавши свідків,
суд вважає, що заява підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

В судовому засіданні було встановлено,
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дідусь позивачки
ОСОБА_5, про що свідчить свідоцтво про
смерть серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с.8).

Позивачка ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3, про
що свідчить свідоцтво про народження
серії НОМЕР_2 від 08.07.1982р. (а.с.9), та
онукою померлого ОСОБА_5.

Відповідно до свідоцтва про одруження
ОСОБА_1 одружилась з ОСОБА_8 та взяла
його прізвище ОСОБА_1 (а.с.10).

Відповідно до домової книги в будинку
який розташований за адресою АДРЕСА_1
були прописані ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_1,
ОСОБА_9 (а.с.11-12).

Після смерті ОСОБА_5 його онука ОСОБА_1
звернулась з заявою до Біляївської
районної державної нотаріальної
контори щодо прийняття спадщини за
законом, але їй було відмовлено та
рекомендовано звернутись до суду
оскільки спадкоємцями першої черги є
його сини, які вже прийняли спадщину та
отримали свідоцтво про право на
спадщину за законом (а.с.15).

З матеріалів справи вбачається, що
спадщину прийняли два сина спадкодавця
ОСОБА_3 та ОСОБА_2, а третій син ОСОБА_4
відмовився від спадщини на користь
ОСОБА_2, тому Біляївська державна
нотаріальна контора надала ОСОБА_2
свідоцтво про право на спадщину на 2/3
частини спадкового нерухомого майна,
зареєстровано в реєстрі №1-26 від 22.01.2013
(а.с.19) а ОСОБА_3 надано свідоцтво про
право на спадщину на 1/3 частину
спадкового майна зареєстровано в
реєстрі №1-23 від 22.01.2013 (а.с.18).

Відповідно до п.1 ч.1, ч.2 ст.256 ЦПК
України, суд вправі встановити факт, що
має юридичне значення, а саме
проживання однією сім'єю. Судовим
порядком можуть бути встановлені
також інші факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав громадян,
якщо діюче законодавство не
передбачає іншого порядку їх
встановлення.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму
ВСУ «Про судову практику в справах про
спадкування» при вирішенні спору про
право на спадщину осіб, які проживали
зі спадкодавцем однією сім`єю не менш
як 5 років до часу відкриття спадщини (4
черга спадкоємців за законом), судам
необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3
СК України про те, що сім`ю складають
особи, які спільно проживають,
пов'язані спільним побутом, мають
взаємні права та обов'язки . до
спадкоємців 4 черги належать не лише
жінка (чоловік), які проживали однією
сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке
право можуть мати також інші особи,
якщо втни спільно проживали зі
спадкодавцем, були пов'язані спільним
побутом, малі взаємні права та
обов'язки.

Так, свідки: ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, пояснили суду, що
проживають по сусідству в АДРЕСА_1,
досить добре знають ОСОБА_1 і їм
достовірно відомо, що з померлим ОСОБА_5
вона проживала однією сім'єю більше
п'яти років, купувала в магазині як
побутові речі так і продукти
харчування всі без виключення, платила
в різних інстанціях за газ, воду,
електропостачання, виготовлення
правовстановлюючих документів на
будинок тощо, а також свідок ОСОБА_8,
пояснив що 2003р. він ремонтував будинок
та літню кухню.

Всі свідки підтверджують що у 2003р.
ОСОБА_1 зі своїм чоловіком встановили в
літній кухні унітаз, бойлер, ванну. За
бажанням ОСОБА_5 заселили його в літню
кухню з усіма зручностями.

Свідок ОСОБА_15 - квартирант пояснила, що
довгий час (декілька років) жила в
літній кухні ОСОБА_5. Знала що ОСОБА_5 до
2003р. був повністю згорблений та
опирався на палицю, майже
непрацездатний, тобто не міг
пересуватися тільки декілька метрів по
дворищу, не міг ходити до магазину.
Позивачка зі своїми батьками по
вихідним дням, робили усі роботи, прали,
готували, обробляли огород.

ОСОБА_5 в літку 2002р. попередив
квартирантів, що вони мають з'їхати бо
до нього має переїхати онука ОСОБА_1 і
буде доглядати за ним постійно.

Суд не приймає до уваги пояснення
свідків ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18,
ОСОБА_19 оскільки вони спростовуються
поясненнями свідків позивача та
матеріалами справи. Існує протиріччя
між показами відповідачів та свідків. А
саме відповідачі пояснювали що
позивачка почала проживати з дня
прописки з 2005р. а свідки вказують на
2007р.

Згідно довідок, виданих Біляївською
міською радою вбачається, що позивачка
- ОСОБА_1 з 2003 року до дня смерті ОСОБА_5
проживала і вела спільне господарство
з ним та зі своєю сімє'ю за адресою
АДРЕСА_1 (а.с.13-14). Обставину, що саме з 2003
р. ОСОБА_1 стала мешкати з ОСОБА_5
підтвердили також свідки.

Таким чином, враховуючи наведене, судом
встановлено, що позивачка проживала зі
спадкодавцем однією сім'єю не менше як
п'яти років до часу відкриття спадщини.

Встановлення даного факту має для
заявниці юридичне значення, отже
вимоги заяви обґрунтовані і суд
задовольняє їх.

Із змісту ч. 2 ст. 1259 ЦК України
убачається, що фізична особа, яка є
спадкоємцем за законом наступних
черг, може за рішенням суду одержати
право на спадкування разом із
спадкоємцями тієї черги, яка має право
на спадкування, за умови, що вона
протягом тривалого часу опікувалася,
матеріально забезпечувала, надавала
іншу допомогу спадкодавцеві, який
через похилий вік, тяжку хворобу або
каліцтво був у безпорадному стані.

Судом встановлено, і цей факт
підтвердили всі сторони по справі, що
за життя ОСОБА_5 довго хворів, мав
хворобу стенокардія напруження ТПК,
гіпертонічна хвороба 2 ст., ст.. 3 ризик 4,
цукровий діабет 2 тип., ст.
суткомпенсація, діабетична ангиопатія
судин нижніх кінцівок; ДЕП 11 ст,
церебральний АТСК, хронічний простатит
нетримання сечі (а. с. 16), міг
пересуватись тільки по дворищу,
опираючись на палицю, не міг себе
обходити без сторонньої допомоги.

Усі обставини по справі в їх сукупності
дають суду підстави вважати що ОСОБА_1
протягом тривалого часу опікувалась,
матеріально забезпечувала, та надавала
іншу допомогу ОСОБА_5, в розумінні ч. 2
ст. 1559 ЦК України, оскільки ОСОБА_5 через
його похилий вік, тяжку хворобу, був у
безпорадному стані. Допитані свідки
підтвердили, що ОСОБА_5 дійсно міг
рухатись, але це було тільки в межах
подвір'я. Оглянуте в судовому засіданні
домашнє відео підтверджує вказане, але
в той же час дає суду підстави вважати,
що самостійно себе доглядати ОСОБА_5 не
міг. Також свідки підтвердили, що
ОСОБА_1 з своїм чоловіком приводили до
ладу, будинок та кухню, обробляли
огород та присадибну ділянку.

Відповідачі вказують, що вони теж
піклувались за батьком і це знайшло
своє підтвердження в судовому
засіданні, але не спростовує того що
ОСОБА_1 несла основний тягар піклування
за ОСОБА_5

При розгляді справи встановлено що
сини померлого ОСОБА_5 жили окремо від
нього зі своїми родинами. ОСОБА_4
взагалі громадянин Росії, і приїжджав
до батька дуже рідко. Допитані свідки з
боку відповідачів, також підтвердили
обставини що сини які мешкають в
Біляївкі навідувались до батька,
навіть чинили дах на кухні та таке інше,
але з цих свідчень також вбачається, що
сини все ж таки навідувались час от
часу, а щоденне піклування та турботу
здійснювала ОСОБА_1

ОСОБА_1 була зареєстрована зі своєю
сім'єю за місцем мешкання ОСОБА_5, що
підтверджується копією домової книги
(а.с.11-12), що також підтверджує ту
обставину, що вони вели спільне
господарство.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є онукою
ОСОБА_5, якій помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Однак, отримати свідоцтво про право на
спадщину за законом позивачка, як
спадкоємець права на спадкування
четвертої черги за законом, не може, так
як крім неї спадщина прийнята синами
померлого - ОСОБА_2, ОСОБА_3.,
відповідачки по даній справі, яка
відповідно до ст. 1261 ЦК України
віднесені до числа спадкоємців
першої черги за законом, що
унеможливлює реалізацію позивачкою
права на спадщину без зміни черги на
спадкування.

Кожна наступна черга спадкоємців за
законом одержує право на спадкування у
разі відсутності спадкоємців
попередньої черги, усунення їх від
права на спадкування, неприйняття ними
спадщини або відмови від її прийняття,
крім випадків, встановлених статтею 1259
цього кодексу.

ОСОБА_5 на протязі тривалого періоду
часу, близько п'яти років хворів
стенокардія напруження ТПК,
гіпертонічна хвороба 2 ст., ст. 3 ризик 4,
цукровий діабет 2 тип., ст.
суткомпенсація, діабетична ангиопатія
судин нижніх кінцівок; ДЕП 11 ст,
церебральний АТСК, хронічний простатит
нетримання сечі, часто лікувався в
тому числі в домашніх умовах,
матеріально забезпечений не був і всі
домашні роботи по господарству та його
утримання та доглядом за ним
здійснювалися позивачкою особисто без
підтримки відповідачів.

Таким чином виходячи з наведеного суд
вважає, що факт проживання позивачки з
померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 однією
сім'єю біль 5 років підтверджується
матеріалами справи в їх сукупності та
ніким не спростований, а тому є всі
підстави для встановлення факту
проживання позивачки однією сім'єю з
померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5

Вирішуючи питання, про те, які саме
норми діючого закону регулюють
правовідносини, викладені в позові, суд
прийшов до висновку, що слід брати до
уваги норми статей 1220, 1259, 1261-1265 ЦК.

За ними, спадщина відкривається в день
смерті спадкодавця. Для застосування
вимог ст.1259 ЦК щодо позову про надання
права спадкування спадкоємцю іншої
черги разом з спадкодавцями тієї черги,
яку призвано до спадкування, потрібна
наявність віднесення такої особи до
відповідної черги спадкоємців.

Постановою № 7 від 30.05.2008р. Пленуму ВСУ
передбачено, якщо при вирішенні
спору про право на спадщину осіб,
які проживали зі спадкодавцем однією
сім'єю не менш як п'ять років до часу
відкриття спадщини (четверта черга
спадкоємців за законом), судам
необхідно враховувати правила частини
другої статті 3 СК про те,
що сім'ю складають особи, які
спільно проживають, пов'язані
спільним побутом, мають взаємні
права та обов'язки. Зазначений
п'ятирічний строк повинен
виповнитися на момент відкриття
спадщини і його необхідно
обчислювати з урахуванням часу
спільного проживання зі
спадкодавцем однією сім'єю до
набрання чинності цим Кодексом. До
спадкоємців четвертої черги
належать не лише жінка (чоловік),
які проживали однією сім'єю зі
спадкодавцем без шлюбу, таке право
можуть мати також інші особи,
якщо вони спільно проживали зі
спадкодавцем, були пов'язані спільним
побутом, мали взаємні права та
обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха,
пасинки, падчерки, інші особи, які
взяли до себе дитину як члена сім'ї,
тощо.

Черговість одержання права на
спадкування може бути змінена шляхом
договору між спадкоємцями, які
прийняли спадщину (ч. 1 ст. 1259 ЦК), або на
підставі рішення суду (ч. 2 ст. 1259 ЦК).

Судовий порядок зміни черговості
застосовується на підставі
задоволення позову спадкоємця
наступних черг до спадкоємців тієї
черги, які безпосередньо закликаються
до спадкування. Право на пред'явлення
позову про зміну черговості
спадкування мають лише спадкоємці за
законом.

Підставами для задоволення такого
позову є сукупність наступних
юридичних фактів, встановлених у
судовому порядку: 1) здійснення опіки
над спадкодавцем, тобто надання йому
нематеріальних послуг (спілкування,
поради та консультації, поздоровлення
зі святами); 2) матеріальне забезпечення
спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої
допомоги спадкодавцеві, тобто такої
допомоги, яка має матеріалізоване
вираження, - прибирання приміщення,
приготування їжі, ремонт квартири; 4)
тривалий час здійснення дій,
визначених у пунктах 1 - 3; 5) безпорадний
стан спадкодавця, тобто такий стан, під
час якого особа неспроможна самостійно
забезпечувати свої потреби, викликаний
похилим віком, тяжкою хворобою або
каліцтвом. Для задоволення позову
необхідна наявність всіх п'яти
вищезазначених обставин.

В зазначеній категорії справ підлягає
встановленню судом також факт
належності сторін до спадкоємців за
законом різних черг.

Слід зазначити, що зміна черговості
спадкування лише надає право
спадкоємцю наступної черги на
спадкування разом із спадкоємцями тієї
черги, яка має право на спадкування, а
не визнає його спадкоємцем цієї черги.
Отримавши право на спадкування разом
із спадкоємцями іншої черги, такий
спадкоємець вважається спадкоємцем
тієї черги, до якої він належить
відповідно до статей 1261 - 1265 ЦК.

Згідно ст.1301 ЦК України свідоцтво про
право на спадщину визнається недійсним
за рішенням суду, якщо буде
встановлено, що особа, якій воно видане,
не мала права на спадкування, а також в
інших випадках, встановлених законом.

У пункті 27 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року № 7 «Про судову практику у справах
про спадкування» роз'яснено, що
відповідно до статті 1301 ЦК свідоцтво
про право на спадщину може бути визнано
недійсним не лише тоді, коли особа, якій
воно видане, не мала права на
спадкування, але й за інших підстав,
установлених законом. Іншими
підставами можуть бути: визнання
заповіту недійсним, визнання відмови
від спадщини недійсною, визнання шлюбу
недійсним, порушення у зв'язку з
видачею свідоцтва про право на
спадщину прав інших осіб тощо.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за законом
або за заповітом.

Суд вважає за необхідне частково
задовольнити вимоги позивачки про
часткове визнання недійсним свідоцтв
про право на спадщину та визнати
зазначені свідоцтва недійсними цілком,
оскільки суди не повинні підміняти
органи нотаріату, оскільки рішення
суду змінює частки спадкоємців, коло
спадкоємців.

Враховуючи викладене суд вважає за
необхідне визнати недійсним свідоцтво
про право на спадщину за законом видані
на ім'я ОСОБА_3, ОСОБА_2, від 22.01.2011 року.,
реєстровий номер 1-23, визнати недійсним
свідоцтво про право на спадщину за
законом видані на ім'я ОСОБА_3, ОСОБА_2,
від 22.01.2011 року., реєстровий номер 1-26,
визнати за ОСОБА_1, у порядку
спадкування за законом після смерті
спадкодавця - ОСОБА_5, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на ?
частину спадкового нерухомого майна -
житлового будинку з господарськими
спорудами АДРЕСА_1, який розташований
на неприватизованій земельної ділянці
розміром 0,1366 га.

Керуючись ст. ст. 10, 209, 212 - 215, 256 ЦПК
України, ст. ч. 1 ч.2 п.1 ст. 256, 1216, 1217, 1218,
1264, ч.2 ст. 1259, 1261-1265, 1268, 1301 ЦК України, п. 21
Постанови Пленуму ВСУ «Про судову
практику в справах про спадкування»,
27 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30 травня 2008 року № 7 «Про
судову практику у справах про
спадкування» суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
про встановлення факту проживання
однією сім'єю, встановлення факту
надання допомоги, зміну черговості
отримання спадщини, визнання недійсним
свідоцтва про право на спадщину,
визнання права власності на житловий
будинок в порядку спадкування -
задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_1, проживала
однією сім'єю більш 5 (п'яти) років зі
спадкодавцем - ОСОБА_5 до відкриття
спадщини після його смерті.

Встановити факт, що ОСОБА_1, протягом
тривалого часу опікувалась,
матеріально забезпечувала, надавала
іншу допомогу спадкодавцеві - ОСОБА_5,
який через похилий вік, тяжку хворобу
був у безпорадному стані.

Змінити черговість отримання спадщини
після смерті ОСОБА_5, визнавши за ОСОБА_1
право на спадкування з спадкоємцями
першої черги за законом - ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Визнати недійсним свідоцтво про право
на спадщину за законом видані на ім'я
ОСОБА_3, ОСОБА_2, від 22.01.2011 року.,
реєстровий номер 1-23.

Визнати недійсним свідоцтво про право
на спадщину за законом видані на ім'я
ОСОБА_3, ОСОБА_2, від 22.01.2011 року.,
реєстровий номер 1-26.

Визнати за ОСОБА_1, у порядку
спадкування за законом після смерті
спадкодавця - ОСОБА_5, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на ?
частину спадкового нерухомого майна -
житлового будинку з господарськими
спорудами АДРЕСА_1, який розташований
на неприватизованій земельної ділянці
розміром 0,1366 га.

В решті позову відмовити.

На рішення суду може бути подано
Апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області
Буран В.М.