Справа № 565/1083/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2014 року
м.Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд
Рівненської області в особі:

головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання -
Ковбасюк А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі засідань суду в
м.Кузнецовськ Рівненської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

09 червня 2005 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 уклали
між собою шлюб у відділі реєстрації
актів цивільного стану Кузнецовського
міського управління юстиції
Рівненської області, про що в книзі
реєстрації актів про одруження 09
червня 2005 року зроблено запис за №123.
Наведений факт підтверджується
свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1,
виданим відділом РАЦС Кузнецовського
міського управління юстиції
Рівненської області 09 червня 2005 року.
Від вказаного шлюбу у сторін дітей
немає.

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
зазначивши, що проживала спільно з
відповідачем до 2008 року, а в подальшому
сімейні відносини подружжя були
фактично припинені. Згідно з доводами
позивачки з 2008 року до теперішнього
часу сторони проживають окремо,
спільного господарства не ведуть та
дітей від цього шлюбу не мають. Спільне
життя з ОСОБА_2, як зазначила ОСОБА_1 у
позовній заяві, не склалося з причин
протилежності характерів та поглядів
на життя, у зв'язку з чим між ними
постійно виникали суперечки.

В судове засідання сторони не
з'явилися, хоча у встановленому законом
порядку були повідомлені судом про час,
дату і місце розгляду даної справи.

14 серпня 2014 року від позивачки ОСОБА_1 в
суд надійшла письмова заява про
розгляд справи без її участі на
підставі наявних у справі доказів. Зі
змісту вказаної письмової заяви
слідує, що позивачка повністю
підтримує вказані позовні вимоги про
розірвання шлюбу, укладеного нею із
ОСОБА_2, оскільки примирення подружжя
не відбулося.

Відповідач ОСОБА_2 повністю визнав
позовні вимоги ОСОБА_1, вказавши у
письмовій заяві від 14 серпня 2014 року, що
він не заперечує проти розірвання
шлюбу із ОСОБА_1, так як примирення
сторін є неможливим. Окрім цього,
відповідач просив здійснити розгляд
даної справи без його участі.

Визнання відповідачем ОСОБА_2
позову ОСОБА_1 про розірвання шлюбу в
даному випадку не суперечить закону, не
порушує прав, свобод чи інтересів інших
осіб, тому відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК
України підлягає прийняттю.

Враховуючи зазначені письмові заяви
сторін від 14 серпня 2014 року, суд
дослідив і оцінив у сукупності
письмові докази, наявні в матеріалах
справи, та прийшов до висновку, що позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що між сторонами
відсутнє взаєморозуміння, тривалий
період часу з 2008 року до теперішнього
часу ОСОБА_1 і ОСОБА_2 фактично не
підтримують сімейно-шлюбних відносин
між собою та не ведуть спільного побуту
і спільного господарства. Позивачка
ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 вважають
неможливим досягнення примирення
подружжя та збереження цього шлюбу, про
що зазначили к письмових заявах від 14
серпня 2014 року.

Згідно з вимогами, передбаченими ч.1
ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на
вільній згоді жінки та чоловіка.
Примушування жінки та чоловіка до
шлюбу не допускається.

Частинами 1, 4 ст.55 СК України
передбачено, що дружина та чоловік
зобов'язані спільно піклуватися про
побудову сімейних відносин між собою
та іншими членами сім'ї на почуттях
взаємної любові, поваги, дружби,
взаємодопомоги, а також зобов'язані
спільно дбати про матеріальне
забезпечення сім'ї.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.56 СК України
кожен з подружжя має право припинити
шлюбні відносини. Примушування до
припинення шлюбних відносин,
примушування до їх збереження, в тому
числі примушування до статевого
зв'язку за допомогою фізичного або
психічного насильства, є порушенням
права дружини, чоловіка на свободу та
особисту недоторканість і може мати
наслідки, встановлені законом.

Згідно з ст.112 СК України суд з'ясовує
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
бере до уваги наявність малолітньої
дитини, дитини-інваліда та інші
обставини життя подружжя. Суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, з наведених підстав, суд
вирішив розірвати шлюб, укладений між
ОСОБА_1 і ОСОБА_2, оскільки докази справи
свідчать, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу є
неможливим, так як суперечить
інтересам обох сторін.

Враховуючи наведене, керуючись ч.1
ст.24, ч.ч.1, 4 ст.55, ч.ч.3, 4 ст.56, ч.2 ст.104, ч.3
ст.105, ч.1 ст.110, ст.112 СК України, ст.ст.4, 60,
ч.1 ст.61, ч.1 ст.88, ч.4 ст.174, ч.3 ст.208, ч.ч.1, 2
ст.209, ст.ст.212-215, ч.1 ст.218, ч.3 ст.222, ч.1
ст.223, ч.1 ст.294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу задоволити повністю.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2,
який зареєстрований відділом
реєстрації актів цивільного стану
Кузнецовського міського управління
юстиції Рівненської області 09 червня
2005 року, актовий запис за №123, -
розірвати.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1
судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три)
гривні 60 копійок.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Рівненської області через
Кузнецовський міський суд Рівненської
області протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Головуючий суддя
О.І.Горегляд