Сколівський районний суд Львівської
Справа № 453/314/14-ц
№
провадження 2/453/200/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2014 року Сколівський
районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді
Микитина В.Я.;

з участю секретаря Корнута
Т.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Сколе
Львівської області цивільну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вердикт Фінанс» до
ОСОБА_1 про стягнення боргу за
кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТзОВ «Вердикт Фінанс» 04.03.2014
року звернувся в суд з позовною заявою,
а 24.04.2014 року із заявою про зміну
предмету позову, в якій просить
стягнути у свою користь з відповідача -
ОСОБА_1 заборгованість за кредитним
договором № 0 від 18.08.2006 року та
додатковими угодами до вказаного
кредитного договору від 05.02.2009 року і
від 20.03.2009 року, укладеного між останнім
та АКІБ «УкрСиббанк», що відступило їм
право вимоги за зазначеним кредитом
згідно відповідних договорів
факторингу, у розмірі, який після
подання заяви про зменшення позовних
вимог становить 13209 грн. 11 коп., а також
судові витрати у справі у розмірі 1458
грн. 15 коп.. В обґрунтування позовних
вимог після зміни предмета позову та
зменшення таких вимог посилається на
те, що 18.08.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк»
та відповідачем ОСОБА_1 був укладений
вказаний вище кредитний договір на
загальну суму 10935, 00 Швейцарських
франків із сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 8, 2
річних та кінцевим терміном погашення -
19.08.2011 року. У зв'язку із невиконанням
ОСОБА_1 зобов'язання за таким договором,
АКІБ «УкрСиббанк» свого часу звернувся
до суду із позовом про стягнення з
останнього заборгованості за кредитом,
у результаті чого судом 29.10.2010 року
ухвалено заочне рішення, яким з ОСОБА_1
на користь АКІБ «УкрСиббанк» стягнено
47164 грн. 61 коп. заборгованості, що
утворилася станом на 12.07.2010 року (без
урахування судових витрат, а з судовими
витратами 47955 грн. 62 коп.). Заочне
рішення суду набрало законної сили, а
02.12.2010 року за заявою АКІБ «УкрСиббанк»
був виданий виконавчий лист, що
звернутий до виконання. Згадане
рішення суду не виконане до цього часу
у повній мірі, а стягнення проводяться
у примусовому порядку. Сам-же кредитний
договір № 0 від 18.08.2006 року та
додатковими угодами до вказаного
кредитного договору від 05.02.2009 року і
від 20.03.2009 року не розірвано до цього
часу, його положення діють, так як
зобов'язання за ними ОСОБА_1 не
виконані. У квітні 2012 року ТзОВ
«Кредекс Фінанс» набуло право вимоги
за зазначеним кредитом на підставі
договору факторингу № 05/12-КВ, а на
підставі відповідної ухвали суду
останнім замінено стягувача АКІБ
«УкрСиббанк» у виконавчому
провадженні за вказаним вище
виконавчим листом. Станом на 15.07.2014 року
внаслідок порушення виконання
зобов'язань за договором відповідачем
ОСОБА_1 утворилась заборгованість у
розмірі 61164 грн. 73 коп., з урахуванням
заборгованості по основній сумі,
заборгованості за нарахованими
відсотками, відсотків, пені за
несвоєчасне виконання зобов'язання та
трьох відсотків річних від
простроченої суми. Враховуючи
наявність виконавчого листа про
стягнення з ОСОБА_1 47955 грн. 62 коп.,
виконання по яком ще триває, ТзОВ
«Вердикт Фінанс» прийнято рішення про
зменшення суми заборгованості до 13209
грн. 11 коп.. Оскільки визначена вище
заборгованість відповідачем ОСОБА_1 не
визнається і останній не має наміру її
погашати, ТзОВ «Вердикт Фінанс» було
змушене звернутися в суд із даним
позовом, змінивши згодом його предмет
та зменшивши змінені позовні вимоги.

Належним чином уповноважений
представник позивача ТзОВ «Вердикт
Фінанс» - Бутко А.С. у судовому
засіданні змінені позовні вимоги
підтримав у повному обсязі, просив їх
задовольнити з підстав, викладених у
позовній заяві (а. с. 7-14), заяві про зміну
предмету позову (а. с. 106-107) та заяві про
зменшення позовних вимог (а. с. 160-162).
Додатково надав пояснення, згідно з
якими укладений між АКІБ «УкрСиббанк»
та відповідачем ОСОБА_1 кредитний
договір не був розірваний і діє до
цього часу, він міг бути припиненим
лише у випадку повного виконання
відповідачем ОСОБА_1 зобов'язань за
договором, у тому числі повного
погашення заборгованості. Враховуючи
такі факти, а також те, що ТзОВ «Вердикт
Фінанс» отримало у встановленому
законом порядку право вимоги за
вказаним кредитом, вважає позовні
вимоги підставними та обґрунтованими у
повній мірі.

Належним чином у повноважена
представник відповідача ОСОБА_1 -
ОСОБА_4 у судовому засіданні проти
задоволення змінених позовних вимог, у
тому числі і після їх зменшення,
заперечила з підстав, викладених у
письмовому запереченні на позовну
заяву (а. с. 120) та доповненнях до
заперечень на уточнену позовну заяву
(а. с. 177). Не оспорюючи умов кредитного
договору, порядку його укладення та
невиконання належним чином зобов'язань
за таким договором, а також не
розірвання кредитного договору у
встановленому порядку, представник
відповідача вказує на неможливість
нарахування відсотків, штрафних
санкцій та пені за кредитним договором
після набрання законної сили заочним
рішенням суду про стягнення основної
суми заборгованості за кредитом та
після пред'явлення виконавчого листа
до примусового виконання, навіть якщо
таке рішення суду не виконане до цього
часу. Також посилається на спеціальну
позовну давність щодо нарахування
пені, хоча не ставила питання про
застосування у даній справі до частини
позовних вимог позовної давності і
відмови у позові на цій підставі.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача на підтвердження змінених та
уточнених позовних вимог, пояснення
представника відповідача на
підтвердження заперечень проти
зміненого позову, давши належну оцінку
письмовим доказам по справі, суд
вважає, що підстав для застосування
позовної давності до частини позовних
вимог у справі немає, порушене право
підлягає захисту, а остаточно уточнені
позовні вимоги є обґрунтованими та
підлягають до часткового задоволення з
наступних підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено,
що 18.08.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк»,
правонаступником якого є позивач - ПАТ
«УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_1
було укладено кредитний договір №
0 (а. с. 17-32) на загальну суму 10935, 00
Швейцарських франків із сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 8, 2 річних та кінцевим терміном
погашення - 19.08.2011 року. 05.02.2009 року між
АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником
якого є позивач - ПАТ «УкрСиббанк» та
відповідачем ОСОБА_1 були укладені
додаткові угоди № 1 та № 2 до вказаного
кредитного договору щодо зміни схеми
погашення кредиту та щодо зміни умов
кредитного договору при
реструктуризації (а. с. 33-34, 35), а 20.03.2009
року була укладена ще одна додаткова
угода № 3 щодо зміни умов кредитного
договору при реструктуризації (а. с. 36).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 та ст. 514 ЦК
України кредитор у зобов'язанні може
бути замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

На підставі договору факторингу № 05/12,
укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та
ТзОВ «Кредекс Фінанс» 20.04.2012 року (а. с.
67-70), а згодом договору факторингу №
05/12-КВ, укладеного між ТзОВ «Кредекс
Фінанс» та ТзОВ «Вердикт Фінанс» (а. с.
71-73) права вимоги за кредитами, у тому
числі і за кредитним договором № 0
від 18.08.2006 року із внесеними змінами на
підставі додаткових угод, відступлені
ТзОВ «Вердикт Фінанс», яке, у свою
чергу, прийняло такі права у
встановленому порядку.

Таким чином, ТзОВ «Вердикт Фінанс» за
правочином набуло прав нового
кредитора по відношенню до боржників
ПАТ «УкрСиббанк», у тому числі і до
відповідача ОСОБА_1.

Судом також встановлено, що у зв'язку
із невиконанням зобов'язань за
кредитним договором № 0 від 18.08.2006
року із внесеними змінами на підставі
додаткових угод, ПАТ «УкрСиббанк»
звертався до суду із позовом до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості, що
утворилася станом на 12.07.2010 року. 29.10.2010
року Сколівським районним судом
Львівської області ухвалено заочне
рішення у цивільній справі № 2-738/10 р. (а.
с. 118-119), яким позов ПАТ «УкрСиббанк»
було задоволено, стягнено з ОСОБА_1 на
користь банку 47164 грн. 61 коп.
заборгованості за кредитом та судові
витрати у справі, що у сукупності
склало 47955 грн. 62 коп.. Вказане заочне
рішення суду набрало законної сили.

Цим-же заочним рішенням суду
встановлені обставини невиконання
відповідачем ОСОБА_1 свої зобов'язань
за кредитним договором № 0 від
18.08.2006 року, а також констатовано
відповідність згаданого договору
положенням діючого законодавства.
Відтак, зазначені обставини судом у
межах розгляду даної справи не
досліджувались.

Судом встановлено і те, що 02.12.2010 року
Сколівським районним судом Львівської
області на підставі згаданого вище
заочного рішення видано виконавчий
лист № 2-738 (а. с. 123), який у подальшому
скерований до примусового виконання (а.
с. 124-134). Разом з тим, заочне рішення суду
залишається не виконаним, проти чого не
заперечували також і учасники процесу
у судовому засіданні. Згідно ухвали
Сколівського районного суду
Львівської області, постановленої
15.03.2013 року у справі № 453/280/13-ц. (а. с. 173-174)
стягувача у виконавчому провадженні,
відкритому на підставі виконавчого
листа № 2-738 замінено з ПАТ «УкрСиббанк»
на ТзОВ «Вердикт Фінанс».

Щодо самого кредитного договору №
0 від 18.08.2006 року із внесеними
змінами на підставі додаткових угод, то
такий у встановленому порядку не
розірвано, зобов'язання за ним з
підстав, визначених ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК
України, не припинилися і діють. Більше
того, як уже йшлося вище, такі
зобов'язання залишаються невиконаними
належним чином відповідно до вимог ст.
ст. 526, 599 ЦК України.

Як роз'яснює п. 17 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» наявність
судового рішення про задоволення вимог
кредитора, яке не виконано боржником,
не припиняє правовідносин сторін
кредитного договору, не звільняє
останнього від відповідальності за
невиконання грошового зобов'язання та
не позбавляє кредитора права на
отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК
України, оскільки зобов'язання
залишається невиконаним належним
чином відповідно до вимог ст. ст. 526, 599
ЦК України.

За змістом ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Таким чином, позивач ТзОВ «Вердикт
Фінанс», який набув прав кредитора у
зобов'язанні на підставі правочину,
правомірно ставить вимогу до
відповідача ОСОБА_1 про відшкодування
заборгованості за кредитним договором
№ 0 від 18.08.2006 року із внесеними
змінами на підставі додаткових угод, по
якому наявне судове рішення про
задоволення вимог первісного
кредитора ПАТ «УкрСиббанк», а також
продовжує нараховувати суми,
передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України, які і
просить стягнути.

Згідно поданого розрахунку
заборгованості за кредитним договором
№ 0 від 18.08.2006 року та детальною
розшифровкою нарахувань за періодами
(а. с. 145-155, 163-171), сума такої
заборгованості станом на 15.07.2014 року
становить 61164 грн. 73 коп.. Разом з тим,
враховуючи вже згадане вище заочне
рішення Сколівського районного суду
Львівської області від 29.10.2010 року, яке
набрало законної сили, позивач
добровільно зменшив суму
заборгованості до 13209 грн. 11 коп.,
врахувавши навіть стягнення судом
судових витрат у справі, чого мін не
робити.

Одночасно суд не бере до уваги усну
заяву представника відповідача про
застосування наслідків пропуску
позовної давності до частини позовних
вимог і вважає, що позовна давність не
може бути застосована у даному випадку,
виходячи з того, що згідно вказаного
вище розрахунку заборгованості суми
нараховані у межах строків, визначених
ст. ст. 257, 258 ЦК України.

Таким чином, враховуючи той факт, що
кредитний договір № 0 від 18.08.2006
року із внесеними змінами на підставі
додаткових угод станом на дату
ухвалення даного рішення суду не
розірвано у встановленому
законодавством порядку, фактично
зобов'язання за таким договором
відповідачем ОСОБА_1 не виконане, з
останнього у користь позивача ТзОВ
«Вердикт Фінанс», який набув прав
кредитора у зобов'язанні, правомірно
підлягає стягненню заборгованість у
розмірі 13209 грн. 11 коп..

У зв'язку із задоволенням остаточно
уточнених позовних вимог у повному
обсязі з відповідача ОСОБА_1 на користь
позивача підлягають також стягненню і
документально підтверджені судові
витрати у справі, зокрема 243 грн. 60 коп.
судового збору за подання позовної
заяви згідно платіжного доручення № 164
від 25.02.2014 року (а. с. 2). Разом з тим,
необхідність стягнення решти судових
витрат у справі згідно платіжних
доручень № 160, № 161, № 162 та № 163 від
25.02.2014 року (а. с. 3-6), а також № 4996 від
18.04.2014 року (а. с. 105), як про це просить
позивач, є необґрунтованим, оскільки
змінивши предмет позову і зменшивши у
подальшому розмір позовних вимог до 13209
грн. 11 коп., який суд задовольнив
повністю, достатньою і правомірною
була оплата судового збору у розмірі 243
грн. 60 коп. на час подання заяви про
зміну предмету позову і заяви про
зменшення позовних вимог відповідно.
Відтак, стягненню підлягає лише сума
судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.,
як це передбачено законом. Вимоги про
стягнення решти суми надмірно
сплаченого судового збору задоволенню
не підлягають.

Керуючись ст. ст. 10-11, 62, 64, 79, 88, 209, 212-215,
218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вердикт Фінанс»
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 у користь Товариства
з обмеженою відповідальністю «Вердикт
Фінанс» 13209 (тринадцять тисяч двісті
дев'ять) грн. 11 коп. заборгованості за
кредитним договором № 0 від 18.08.2006
року.

Стягнути з ОСОБА_1 у користь Товариства
з обмеженою відповідальністю «Вердикт
Фінанс» 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.
сплаченого судового збору за подання
позову до суду.

У задоволенні решти вимог Товариства з
обмеженою відповідальністю «Вердикт
Фінанс» про стягнення сплаченого
судового збору за подання позову до
суду відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку шляхом подання до
апеляційного суду Львівської області
через Сколівський районний суд
Львівської області апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення або десяти днів з дня
отримання копії цього рішення особами,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
його проголошення.

Суддя
В.Я. Микитин