Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22ц/778/3451/14
Головуючий у 1 інстанції: Скальзневої
Суддя-доповідач:
Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі
Головуючого: Кочеткової І.В.,
суддів Маловічко С.В., Воробйової І.А.
при секретарі: Остащенко О.В.
з участю прокурора Дядюшевої К.Є.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою прокурора
Жовтневого району м. Запоріжжя в
інтересах ОСОБА_2 на рішення Жовтневого
районного суду м. Запоріжжя від 05
лютого 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, спричинених внаслідок
У березні 2013 року ОСОБА_3, ОСОБА_4
звернулися до суду з позовною заявою до
ОСОБА_2, ОСОБА_5 про відшкодування шкоди,
завданої залиттям квартири.
В обґрунтування позовних вимог
позивачі зазначили, що вони є
співвласниками квартири АДРЕСА_1. 09
листопада 2012 року сталося залиття
належної їм на праві власності
квартири № 6, та актом комісії МКП
«Основаніє» було зафіксовано межі
пошкоджень та встановлена причина
залиття - затікання фурнітури під
ванною кімнатою в вище розташованій
квартирі № 9. Повторне залиття сталося
18 лютого 2013 року, та актом комісії МКП
«Основаніє» було зафіксовано межі
пошкоджень та встановлена причина
залиття - халатне відношення до
використання сантехприладів мешканцем
квартири № 9. В результаті
неодноразового залиття квартири були
пошкоджені ванна кімната, коридор та
кухня. Відповідно до звітного
кошторисного акту від 04.03.2013р.,
складеного ТОВ «Будівельна
компанія»ПрофТехНагляд», матеріальна
шкода від залиття становить 8927,00 грн. За
складання звітного кошторисного акту
ОСОБА_4 на користь ТОВ «Будівельна
компанія»ПрофТехНагляд» відповідно до
квитанції № 7583.83.1 від 04.03.2013р. сплачено
Також крім матеріальних збитків
позивачі вважають, що відповідачі
завдали їм і моральну школу, яка
полягає у тому, що вони у зв'язку із
залиттям ванної кімнати, у якій за рік
до першого залиття було зроблено
капітальний ремонт, зазнали душевного
стресу; відчули незахищеність від
протиправних посягань, а також у родині
погіршилися стосунки та
взаємовідносини із оточуючими людьми.
Крім того, внаслідок неодноразового
залиття квартири їм завдано моральну
шкоду небажанням відповідачів
вибачитися та добровільно
відшкодувати завдану школу, через що
вони понесли певні моральні
страждання, які оцінююсь по 2000,00 грн. на
кожного. Через протиправні дії
відповідачів вони змушені були
звернутись за захистом своїх прав до
суду, у зв»язку з чим ними понесені
додаткові матеріальні витрати на
отримання юридичної допомоги від
спеціаліста в галузі права, які
виразилися у складанні позовної заяви,
підготовці документів для подачі
позову до суду, а також подальшого
представництва їх інтересів в суді, які
складають 3000, 00 грн.
В процесі розгляду справи позивачі
уточнили коло відповідачів,
спрямувавши свої вимоги до всіх
співвласників квартири № 9, яка
розташована поверхом вище, а також
після проведення експертизи у справі
уточнили суму вартості ремонту
квартири, зменшивши її до 4 237,20 грн. В
остаточно уточненій позовній заяві
просили суд стягнути в солідарному
порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь ОСОБА_3
вартість поточного ремонту квартири
після її залиття в розмірі 2118,60 грн.,
витрати на правову допомогу в розмірі
1500,00 грн., моральну шкоду в розмірі 2000,00
грн., сплачений судовий збір в розмірі
344,10 грн. та 229,40 грн.; стягнути в
солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь
ОСОБА_4 вартість поточного ремонту
квартири після її залиття в розмірі
2118,60 грн., витрати на проведення судової
будівельно-технічної експертизи в
розмірі 1500, 00 грн., витрати за складання
кошторисної документації в розмірі 426,00
грн., витрати на правову допомогу в
розмірі 1500,00 грн., моральну шкоду в
розмірі 2000,00 грн.
Рішенням Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 05 лютого 2014 року позов
задоволено частково.

Стягнуто в солідарному порядку з
ОСОБА_2 ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на
користь ОСОБА_3 вартість поточного
ремонту квартири в розмірі 2188,60 грн.,
моральну шкоду в розмірі 250 грн.,
сплачений судовий збір в розмірі 344,10
грн., а всього 2782 (дві тисячі сімсот
вісімдесят дві) гривень 70 копійок.

Стягнуто в солідарному порядку з
ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
на користь ОСОБА_4 вартість поточного
ремонту квартири в розмірі 2188,60 грн.,
витрати по складанню кошторисної
документації в розмірі 426 грн., витрати
за проведення судової
будівельно-технічної експертизи в
розмірі 1500 грн., моральну шкоду в
розмірі 250 грн., а всього 4 364 (чотири
тисячі триста шістдесят чотири)
гривень 60 копійок.

У червні 2014р. ОСОБА_2 звернулась до
прокуратури Жовневого району м.
Запоріжжя щодо незаконності рішення та
його вступ у справу з метою
представництва її інтересів на стадії
апеляційного оскарження рішення суду.

08.07.2014р. прокурор Жовтневого району м.
Запоріжжя в інтересах ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просить
змінити рішення суду: зменшити ОСОБА_2
суму відшкодування вартості поточного
ремонту квартири у відповідності до
вимог ст. 1193 ЦК України, відмовити в
задоволенні позовних вимог в частині
стягнення витрат на кошторисну
документації та моральної шкоди,
зменшити судові витрати пропорційно до
задоволених вимог, а у задоволенні
вимог до відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 відмовити.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
прокурора, представника позивачів,
обговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4
на підставі свідоцтва про право
власності № 550, виданого 12 грудня 2008р.
Жовтневою районною адміністрацією
Запорізької міської ради, є власниками
квартири АДРЕСА_2 в

м. Запоріжжі, а також зареєстровані в
цій квартирі.

Відповідно до поточних змін станом на 19
грудня 2012р., зареєстрованих ТОВ
«ЗМБТІ», до технічного паспорту на
квартиру АДРЕСА_3 в м. Запоріжжі,
співвласниками цієї квартири є: ОСОБА_8
- 1/15 частка, ОСОБА_2 - 4/15 частки, ОСОБА_5 -
4/15 частки, ОСОБА_6 - 1/5 частка, ОСОБА_7 - 1/5
частка.

В квартирі АДРЕСА_3 зареєстровані
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6.н., ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_7.н. ( Т. 3 а.с. 69).

Квартира № 9 розташована в одному
під»їзді поверхом вище над квартирою №
6.

З матеріалів справи вбачається, що
09.11.2012р. та 18.02.2013р. квартира № 6 була
залита з вище розташованої квартири №
9, що підтверджується складеними
комісією ЦО ВП КП «ВРЕЖО № 2» ГПК
«ОСНОВАНІЄ» актами від 12.11.2012р. та від
20.02.2013р.

В акті від 12.11.2012р. зафіксовано, що в
результаті огляду встановлено, що
09.11.2012р. відбулось залиття квартири № 6
квартирою № 9, причиною залиття є
затікання фурнітури під ванною у
квартирі № 9, та визначені пошкодження
від залиття: у ванній кімнаті - стеля із
площею залиття 1,5 кв. м, на якій
спостерігаються вологі плями і
частково відшарування фарбованого
слою ( Т. 1 а.с. 19).

В акті від 20.02.2013р. встановлено, що
18.02.2013р. о 19.00 год. відбулось залиття
квартири № 6 квартирою № 9, причиною є
халатне відношення до використання
сантехприладів мешканцем квартир № 9, в
результаті чого відбувся перелив води
через поверхню ванни, а також визначені
пошкодження: ванна кімната - стеля із
площею залиття 1,5 кв. м, на якій
спостерігаються вологі плями і
частково відшарування фарбованого
слою; в коридорі - стіни площею 9,6 кв. м,
стеля із площею залиття 4,1 кв. м, низ
антресолі із площею залиття 4,1 кв. м; в
кухні - стеля із площею залиття 4,1 кв. м,
на якій спостерігають вологі плями ( Т. 1
а.с. 20).

Позивачами надавався в якості доказу
спричинення матеріальної шкоди
вказаними залиттями у розмірі 8 927 грн.
складений на їх замовлення ТОВ
«Будівельна компанія» ПрофТехНагляд»
звітний кошторисний акт ( Т. 1 а.с. 21-39).
Натомість, ОСОБА_2 надала будівельний
кошторис № 054, складений ПП «ОСОБА_10»,
згідно з яким вартість
відновлювального ремонту квартири № 6
складає 1 477,55 грн.

З метою усунення вказаних
суперечностей у визначенні
матеріальної шкоди, судом у справі
призначалась судова
будівельно-технічна експертиза, за
висновками якої вартість
відновлювального ремонту квартири № 6
складає 4 237 грн. ( Т. 1 а.с. 185-205).

Задовольняючи частково позов та
стягуючи матеріальну шкоду у
визначеній висновком експертизи сумі,
частково моральну шкоду, а також судові
витрати солідарно з усіх відповідачів,
суд першої інстанції виходив із того,
що всі співвласники повинні були
вживати заходів щодо належного
утримання квартири, своєчасно усувати
всі несправності, які порушують
нормальну експлуатацію будинку.

Судом правильно встановлені обставини
справи в частині підтвердження двох
залиттів, якими спричинена як
матеріальна, так і моральна шкода
позивачам, а також в частині розміру
вартості відновлювального ремонту, у
зв»язку з чим колегія погоджується з
висновками суду першої інстанції в цій
частині.

Проте, покладаючи відповідальність за
залиття квартири № 6 в солідарному
порядку на всіх співвласників квартири
№ 9, суд припустився порушень норм
матеріального права.

Так, ОСОБА_2 в ході розгляду справи
наголошувала на тому, що вона одна
прожи-

ває в квартирі, надаючи суду відповідні
письмові докази, які судом не
досліджувались. Тому вважала, що інші
співвласники не повинні нести
відповідальність за її необережні дії,
які призвели до залиття квартири
позивачів. Також додавала до
матеріалів справи заяви про свій
матеріальний стан та докази на його
підтвердження задля вирішення питання
про зменшення розміру відшкодування,
на що не звернув уваги суд.

Такі ж доводи наводила ОСОБА_2 у
зверненні до прокурора про вступ у
справу для представництва її
інтересів, та саме про ці обставини
вказує у апеляційній скарзі прокурор.

Дослідивши вказані доводи апеляційної
скарги прокурора, колегія вважає їх
обґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними діями
майну фізичної особи, відшкодовується
в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1190 ЦК України особи,
спільними діями або бездіяльністю яких
було завдано шкоди, несуть солідарну
відповідальність перед потерпілим. При
цьому, солідарна відповідальність має
місце, якщо особи спільно заподіяли
неподільну шкоду взаємопов»язаними,
сукупними діями або діями з єдністю
наміру.

З матеріалів справи вбачається, що у
квартирі АДРЕСА_4 зареєстровані:
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 ( Т.3 а.с. 69).

ОСОБА_2 пояснювала, що її дочка ОСОБА_5
разом з дітьми ОСОБА_6 і ОСОБА_7 з 2009р.
постійно проживає у Європі: спочатку в
Греції, а з 2014р. - в Болгарії. Вказані
обставини підтверджуються матеріалами
справи.

З довідки Генерального консула України
в Салоніках (Греція) від 30.03.2009р.
вбачається, що ОСОБА_5 разом з дітьми
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з 19.03.2009р. до 03.03.2014р.
перебуває на тимчасовому обліку в
Генеральному консульстві України в
Салоніках ( Т. 1 а.с. 70). Згідно з довідкою
консульського відділу посольства
України в Республіці Болгарії №
6133/500-43-кв від 26.02.2014р., ОСОБА_5 оформила в
компетентних органах Республіки
Болгарія документи на постійне
перебування ( особиста картка НОМЕР_1)
та зареєстрована в м. Софія ( Т. 3 а.с. 72).

ОСОБА_8 також не зареєстрований та не
проживає в АДРЕСА_1, а право власності
на 1/15 частку цієї квартиру у нього
виникло лише з 20.12.2012р., тобто вже після
першого залиття 09.11.2012р.

Таким чином, жоден із співвласників
квартири № 9, крім ОСОБА_2, на момент
залиттів 09.11.2012р. та 18.02.2013р. в квартирі
не мешкав.

З актів про залиття вбачається, що
обидва залиття сталися з вини
мешканців квартири № 9: перше через
протікання фурнітури у ванні, друге -
через не закриття крану в ванній
кімнаті, у зв»язку з чим вода
перелилась через край ванни, тобто
через необережні дії мешканця квартири
ОСОБА_2 Тому відповідальність за
спричинення шкоди від залиття за
вищевказаними вимогами норм
матеріального права наступає у особи,
неправомірними діями якої така шкода
спричинена, незалежно від форми вини,
яка в даному випадку є необережною.
Отже, суд безпідставно поклав
солідарну відповідальність на інших
співвласників, які не мешкають в
квартирі та залиття сталося не через їх
дії або бездіяльність.

При таких обставинах, саме ОСОБА_2
одноосібно повинна відповідати за
спричинену шкоду.

Відповідно до ст. 1193 ЦК України, суд
може зменшити розмір відшкодування
шкоди, завданої фізичною особою
залежно від її матеріального
становища.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 у своїх письмових заявах та
пояс-

неннях неодноразово зверталась до суду
щодо свого матеріального становища.

Так, ОСОБА_2 є особою похилого віку,
ІНФОРМАЦІЯ_5; тобто на момент залиття їй
виповнилось 82 роки; є учасником війни;
має незадовільний стан здоров»я,
проходячи декілька разів на рік
стаціонарне лікування, зокрема, в
кардіологічних відділеннях з приводу
серцевих розладів, в госпіталі для
інвалідів ВВВ, тому вона потребує
постійного придбання медичних
препаратів, про що зазначено у
виписних епікризах (Т. 1 а.с. 66, 72, 93, 94, 131 ).

Згідно довідки № 694 від 22.04.2013р., виданої
Пенсійним фондом, розмір її пенсії
складає 1754,51 грн. на місяць ( Т. 1 а.с. 905).

За таких обставин, колегія вважає за
можливе зменшити розмір матеріальної
шкоди з 4 237,20 грн. до 3 700 грн., стягнувши з
ОСОБА_2 на користь кожного з позивачів
по 1850 грн.

Разом з тим, є неспроможним довід
прокурора про безпідставність
стягнення моральної шкоди у
визначеному судом розмірі по 250 грн. на
кожного позивача, оскільки самі по собі
обставини спричинення матеріальної
шкоди подвійним залиттям їх квартири
та необхідність виправляти таке
становище, здійснюючи відновлювальний
ремонт, є несприятливим фактором, який
впливає на моральний стан потерпілого.

Обгрунтованими колегія вважає ті
доводи апеляційної скарги, що суд
безпідставно стягнув витрати на
кошторисну документацію у сумі 426 грн.,
який складений позивачами, оскільки
компенсації за рахунок відповідача
підлягають тільки витрати, понесені
позивачем на здобуття доказів, які
судом прийняті до уваги та на підставі
яких вирішено спір. Враховуючи, що
судом не взята до уваги як належний і
допустимий доказ у справі кошторисна
документація, то не підлягають
компенсації за рахунок відповідача і
витрачені на її складання кошти у сумі
426 грн.

Та, навпаки, з таких же підстав слід
відмовити прокурору в апеляційній
скарзі про відмову у стягненні з
відповідача витрат на проведення
судової експертизи у справі в сумі 1500
грн. Так як цей експертний висновок
покладено в основу визначення
матеріальної шкоди, то ці витрати
підлягають стягненню з відповідача в
повному обсягу.

Судовий збір стягнуто судом у
мінімальному розмірі, передбаченому ЗУ
«Про судовий збір», тому він не може
бути зменшений у відповідності до
частки задоволених позовних вимог.

Беручи до уваги все вищевикладене,
колегія вважає апеляційну скаргу
частково обґрунтованою, тому у
відповідності до вимог п. 4 ч. 1 ст.309 ЦПК
України рішення суду в оскаржуваній
частині підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора
Жовтневого району м. Запоріжжя
задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 05 лютого 2014 року по цій
справі в оскаржуваній частині змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
вартість поточного ремонту квартири в
розмірі 1850 грн., на відшкодування
моральної шкоди 250 грн. та судові
витрати у сумі 344,10 грн., а всього - 2 444,10
грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
вартість поточного ремонту квартири в
розмірі 1850 грн., на відшкодування
моральної шкоди 250 грн. та витрати за
проведення судової
будівельно-технічної експертизи у сумі
1500 грн., а всього - 3600 грн.

В позовних вимогах до ОСОБА_5, ОСОБА_7,
ОСОБА_6, ОСОБА_9 та в частині стягнення
витрат на складання кошторису у сумі
426,00 грн. відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте вона
може бути оскаржено в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді