Провадження № 2-н/638/3106/14
УХВАЛА

про відмову у відкритті наказного
провадження

17.07.2014 р. суддя Дзержинського районного
суду м. Харкова Шишкін О. В. ,
розглянувши матеріали цивільної
справи за заявою Комунальне
підприємство "Жилкомсервіс" до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості ,

встановив:

Заявник, Комунальне підприємство
"Жилкомсервіс", 15 липня 2014 року
звернувся до Дзержинського районного
суду м. Харкова із заявою, в якій
просить суд видати судовий наказ, яким
стягнути зі споживача ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на користь стягувача
заборгованість в розмірі 2573,70 грн.,
стягнути зі споживача на користь
заявника судовий збір у розмірі 121,80
грн.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті
96 ЦПК України, судовий наказ може бути
видано, у разі якщо заявлено вимогу про
стягнення заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг,
телекомунікаційних послуг, послуг
телебачення та радіомовлення з
урахуванням індексу інфляції та трьох
відсотків річних, нарахованих
заявником на суму заборгованості.

При цьому слід враховувати, що у
наказному провадженні можливе
задоволення лише документально
підтверджених і безспірних вимог,
тобто таких, що випливають із повністю
визначених і неоспорюваних
цивільно-правових відносин.

Суддя відмовляє у прийнятті заяви про
видачу судового наказу, якщо частина
заявлених вимог не підлягає розгляду в
порядку наказного провадження за
умовою взаємопов'язаності цих вимог з
іншими і неможливості їхнього окремого
розгляду (частина 5 статті 100 ЦПК
України).

У пункті 8 Постанови від 23 грудня 2011
року № 14 «Про практику розгляду судами
заяв у порядку наказного провадження»
Пленум Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ роз'яснив судам, що
якщо у заяві про видачу судового наказу
об'єднано вимоги, частина з яких не
підлягає розгляду в порядку наказного
провадження, суддя ухвалою відмовляє у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу в частині цих вимог, а щодо
вимог, які підлягають розгляду в
порядку наказного провадження, -
вирішує питання про відкриття
наказного провадження. Якщо такі
вимоги між собою взаємопов'язані та
окремий їх розгляд неможливий , то
суддя відмовляє у прийнятті заяви про
видачу судового наказу (частина п'ята
статті 100 ЦПК України ), але лише за
умови сукупності таких підстав.

Відмовляючи у прийнятті заяви про
видачу судового наказу, суддя виходить
з неможливості розгляду цієї заяви в
порядку наказного провадження у
зв'язку зі зверненням до суду поза
межами позовної давності, оскільки за
розрахунком заборгованості заявником
ставиться питання про стягнення боргу
за надані комунальні послуги, який
утворився з 01.04.2010 року по 31.05.2014 року.

Враховуючи, що за приписами статті 267
Цивільного Кодексу України сплив строк
позовної давності і заявлені
Комунальне підприємство "Жилкомсервіс"
вимоги про стягнення заборгованості не
є безспірними та випливають із
оспорюваних цивільно-правових
відносин, тому підлягають розгляду в
позовному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 101 Цивільного
процесуального кодексу України,
відмова у прийнятті заяви унеможливлює
повторне звернення з такою самою
заявою. Заявник у цьому випадку має
право звернутися з тими самими
вимогами в порядку позовного
провадження.

Керуючись ч. 5 ст. 100, ч. 2 ст. 101 ЦПК
України, суддя, -

ухвалив:

Відмовити у прийнятті заяви Комунальне
підприємство "Жилкомсервіс" до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості.

Роз'яснити заявнику про право
звернення до суду з тими самими
вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржено в
Апеляційний суд Харківської області
через Дзержинський районний суд м.
Харкова шляхом подачі в 5-денний строк з
дня отримання ухвали апеляційної
скарги.

Суддя: