Ухвала

іменем україни

21 травня 2014 року
м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,
Колодійчука В.М.,

Умнової О.В.,
Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області до ОСОБА_3
про зобов'язання знести самочинно
збудовані споруди за касаційною
скаргою товариства з обмеженою
відповідальністю «Єрмак» на рішення
Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровська від 27 листопада 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 26 лютого
2014 року,

встановила:

У липні 2013 року Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_3 про
зобов'язання знести самочинно
збудовані споруди.

Позов мотивовано тим, що 22 серпня 2012
року в ході здійснення позапланової
перевірки було встановлено факт
виконання будівельних робіт з
приміщень торгівельних рядів та
реконструкції раніше побудованих
конструкцій торгівельних рядів в
АДРЕСА_1.

Крім того, виявлено недостовірність
даних, зазначених у декларації про
початок виконання будівельних робіт
від 6 травня 2012 року.

22 серпня 2012 року за результатами
перевірки було складено відповідний
акт, протоколи про адміністративне
правопорушення та припис про усунення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил,
винесені постанови по справам про
адміністративні правопорушення.

Посилаючись на те, що вимоги припису не
виконані, у зв'язку з чим позивач
вимушений звернутись до суду.

Рішенням Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
27 листопада 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 26 лютого
2014 року, позов задоволено.

Визнано нежитлові приміщення
торгівельних рядів по АДРЕСА_1 -
самочинним будівництвом.

Зобов'язано ОСОБА_3 знести за власний
рахунок, самочинно збудовані нежитлові
приміщення торгівельних рядів по
АДРЕСА_1

У касаційній скарзі товариство з
обмеженою відповідальністю «Єрмак»
просить скасувати ухвалені в справі
судові рішення та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позову, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши суддю - доповідача,
обговоривши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи, дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з
наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
апеляційний суд, виходив із того, що
відповідач самовільно, з порушенням
будівельних нормативів, без узгодженої
в уставленому порядку документації,
здійснив побудову споруди на земельній
ділянці, а також проігнорував припис
інспекції про заборону виконання
будь-яких будівельних робіт, продовжив
будівництво.

Проте повністю з таким висновком
погодитися не можна, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

З матеріалів справи вбачається, що 22
серпня 2012 року головним державним
інспектором Дніпропетровського
відділу контролю та державного нагляду
ОСОБА_3 видано припис про зупинення
підготовчих та будівельних робіт, які
не відповідають законодавству,
будівельним нормам, державним
стандартам і правилам,архітектурним
вимогам, затвердженим проектним
рішенням, технічним умовам та іншим
нормативно-правовим актам, виконуються
без повідомлення, реєстрації
декларації про початок їх виконання
або без отримання дозволу на виконання
будівельних робіт по АДРЕСА_1 (а.с. 16-17).

Суд дійшов висновку про порушення
ОСОБА_3 вимог діючого законодавства
щодо будівництва, визнав нежитлові
приміщення торгівельних рядів по
АДРЕСА_1 самочинним будівництвом та
зобов'язав відповідача їх знести (а.с.
73-75).

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Як роз'яснено у п. 4 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про
практику застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України»,
самочинним вважається будівництво
житлового будинку, будівлі, споруди,
іншого нерухомого майна, якщо вони
збудовані (будуються) на земельній
ділянці, що не була відведена особі, яка
здійснює будівництво; або відведена не
для цієї мети; або без відповідного
документа, який дає право виконувати
будівельні роботи, чи належно
затвердженого проекту; або з істотним
порушенням будівельних норм і правил.

Відповідно до положень ст. 38 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» право на
звернення до суду з позовом про
знесення самочинно збудованих об'єктів
містобудування належить,серед інших,
відповідним інспекціям державного
архітектурно-будівельного контролю.
Такий позов може бути пред'явлено до
суду в разі, якщо особа в установлений
строк добровільно не виконала вимоги,
встановлені у приписі про усунення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил із
визначенням строку для добровільного
виконання припису, та/або якщо
перебудова об'єкта є неможливою.

Розглядаючи зазначені позови
відповідно до вимог вказаної норми та
положень ч. 7 ст. 376 ЦК України, суди
мають встановлювати, чи було видано
особі, яка здійснила самочинне
будівництво, припис про усунення
порушень, чи можлива перебудова об'єкту
та чи відмовляється особа, яка
здійснила самочинне будівництво, від
такої перебудови.

Критеріями самочинного будівництва є:
будівництво на земельній ділянці, яка
не відведена для цієї мети,
будівництво, здійснене без дозволу або
проекту, будівництво, здійснене з
порушенням норм і правил.

Звертаючись з апеляційною скаргою
товариство з обмеженою
відповідальністю «Єрмак» посилався на
те, що між ним та Дніпропетровською
міською радою з 27 вересня 2002 року діють
шість договорів оренди землі, на якій
товариство з обмеженою
відповідальністю «Єрмак» за власні
кошти побудував торговельні
павільйони. Товариство з обмеженою
відповідальністю «Єрмак» зазначало, що
рішенням господарського суду за ними
визнано право власності на побудовані
торгівельні павільйони, а спірним
рішенням ОСОБА_3 зобов'язаний знести
об'єкти нерухомого майна, які йому
належать. Апеляційний суд зазначеним
доводам оцінки не дав.

Рішення суду першої інстанції також не
може залишатися без змін.

Вирішуючи спір, суд у порушення вимог
ст. 212, 214 ЦПК України не з'ясував, чи
виділялась у встановленому законом
порядку земельна ділянка під
будівництво за вказаною адресою, не
встановив коло осіб, чиї інтереси
зачіпає дане будівництво.

Крім того, ухвалене судом рішення не є
чітким, не містить конкретного
вичерпного переліку будівель та
споруд, які визнаються самочинним
будівництвом та підлягають знесенню, а
визначено як розташовані в районі
будинку АДРЕСА_1

Оскільки при вирішенні спору судом
порушені норми процесуального права,
судом не повно з'ясовані фактичні
обставини справи, що призвело до
неправильного вирішення справи, тому в
силу ч. 2 ст. 338 ЦПК України ухвалені в
справі судові рішення підлягають
скасуванню з направленням справи на
новий судовий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Єрмак»
задовольнити частково.

Рішення Красногвардійського районного
суду м. Дніпропетровська від 27
листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 26 лютого 2014 року скасувати,
справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук Судді:В.С.
Висоцька В.М. Колодійчук О.В. Умнова
І.М. Фаловська