Справа № 643/8733/14-ц
Провадження № 2/643/3436/14
06.08.2014року Московський районний суд м.
головуючого - судді Довготько Т.М.
за участю секретаря - Бахметьєвої Ю.С.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1, діючої у власних
інтересах та інтересах
неповнолітнього сина ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, треті особи: Управління служб у
справах дітей Департаменту праці та
соціальної політики Харківської
міської ради Служба у справах дітей
Московського району м. Харкова,
Московський районний відділ у м.
Харкові Головного управління
Державної міграційної служби України в
Харківській області про виселення та
зняття з реєстрації,
Позивач звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в якому просить
виселити останніх з квартири АДРЕСА_6.
Зобов'язати Московський районний
відділ у м. Харкові Головного
управління Державної міграційної
служби України в Харківській області
зняти з реєстрації відповідачів. В
обґрунтування позовних вимог позивач
зазначила, що вона та її неповнолітній
син ОСОБА_2 законно володіє квартирою
АДРЕСА_6. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 незаконно
позбавили її та сина права
користування вище вказаним жилим
приміщенням. ОСОБА_3 незаконно набула
право власності на квартиру АДРЕСА_6,
оскільки житлова площа кімнат
НОМЕР_1,НОМЕР_2, яка увійшла у житлову
площу квартири АДРЕСА_6, в користування
їй не надавалася, а була надана у
користування їй - ОСОБА_1,
неповнолітньому ОСОБА_2 на підставі
ордеру, виданого КП ЖКГ
«Південзахіденергобуд» 05.08.1999року її
колишньому чоловікові ОСОБА_6 ОСОБА_3
незаконно далі подарувала зазначену
квартиру своїй дочці ОСОБА_4, яка в свою
чергу незаконно набула право власності
на квартиру АДРЕСА_6. ОСОБА_4 та ОСОБА_3
продовжують надалі без законних
підстав проживати в квартирі АДРЕСА_6,
чим до сих пір порушують її права та
права неповнолітнього ОСОБА_2
закріплені в ст. 9 ЖК УРСР (обмежуючи їх
право користування житлом). Вважає, що з
підстав зазначених вище ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 повинні бути виселені з
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1,
діюча у власних інтересах та інтересах
неповнолітнього сина ОСОБА_2 та її
представник ОСОБА_9 позов підтримали
та просили його задовольнити у повному
обсязі з підстав викладених у ньому.
Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, повідомлені ними причини неявки
визнані неповажними. За таких підстав,
відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України
та за згодою позивача, суд вважає за
можливе розглянути справу заочно на
підставі наявних в матеріалах справи
Треті особи: Управління служб у справах
дітей Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради
Служба у справах дітей Московського
Московський районний відділ у м.
Харкові Головного управління
Державної міграційної служби України в
Харківській області в судове засідання
не з'явилися, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, надали до суду кожний окремо
заяви з проханням розглядати справу
без участі їх представника.
Суд, заслухавши пояснення позивача та
її представника, дослідивши письмові
матеріали справи, вважає, що позов
підлягає задоволенню частково з
Ч. 3 ст. 61 ЦПК України передбачено, що
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та її
неповнолітній син ОСОБА_2 вселилися до
кімнат НОМЕР_1,НОМЕР_2 гуртожитку №5,
розташованого по АДРЕСА_6 на підставі
ордеру, виданого КП ЖКГ
«Південзахіденергобуд» 05.08.1999року її
колишньому чоловікові ОСОБА_6 У січні
2006року ВАТ «Трест
«Південзахіденергобуд» звернулося в
суд з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_1, КП «ЖКГ
«Південзахіденергобуд», регіонального
відділення фонду державного майна
України по Харківській області про
визнання ордеру на житлову площу у
гуртожитку недійсним, позбавлення
права проживання і виселення.

Рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 07 серпня 2012 року у
задоволенні позову ВАТ «Трест
«Південзахіденергобуд» до ОСОБА_6,
ОСОБА_1, яка діяла у своїх інтересах та
інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2,
КП «ЖКГ «Південзахіденергобуд»,
регіонального відділення фонду
державного майна України по
Харківській області про визнання
ордеру на житлову площу у гуртожитку,
виданого ОСОБА_6 05 серпня 1999 року КП
«ЖКГ «Південзахіденергобуд» на право
зайняття з дружиною ОСОБА_1 у
гуртожитку №5 по АДРЕСА_6 кімнат
НОМЕР_1,НОМЕР_2 недійсним, про
позбавлення ОСОБА_6 права проживання і
виселення його без надання іншого
житлового приміщення, про виселення
ОСОБА_1 з кімнати НОМЕР_1 - відмовлено
/а.с.6-10/.

Рішенням виконавчого комітету
Харківської міської ради від 19 грудня
2007 року №1278 будинок АДРЕСА_6 виключено
з числа гуртожитку ВАТ «Трест
«Південзахіденергобуд» та дозволено
закріпити за мешканцями займану ними
площу і відкрити особові рахунки в
установленому законом порядку.

Під час розгляду судом позову ВАТ
«Трест «Південзахіденергобуд» до
ОСОБА_6, ОСОБА_1, КП «ЖКГ
««Південзахіденергобуд»,
регіонального відділення фонду
державного майна України по
Харківській області про визнання
ордеру на житлову площу у гуртожитку
недійсним, позбавлення права
проживання і виселення, рішенням
Московського районного суду м. Харкова
від 02 червня 2011 року задоволено позов
ОСОБА_3 та інших осіб до Харківської
міської ради про визнання права
власності та визнано за ОСОБА_3 право
власності на квартиру АДРЕСА_6 /а.с.11-13/.

До вказаної квартири включені кімнати
НОМЕР_1,НОМЕР_2 у які їх сім'я вселилася
на підставі ордеру, виданого КП ЖКГ
«Південзахіденергобуд» ОСОБА_6 05
серпня 1999 року.

Відповідач ОСОБА_4 зареєстрованау
квартирі АДРЕСА_6 23.04.2012року, ОСОБА_3
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7
08.07.2013року /а.с.30,31/.

У листопаді 2012 року ОСОБА_3, ОСОБА_4
зламали двері її житла та вселилися до
кімнат НОМЕР_1,НОМЕР_2 пояснивши їй, що
ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_6 на
підставі рішення суду.

27 липня 2013 року ОСОБА_3 та її дочка
ОСОБА_4 уклали між собою договір
дарування квартири, посвідчений
приватним нотаріусом Харківського МНО
ОСОБА_10, згідно з яким ОСОБА_3
подарувала ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_6.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 16 вересня 2013
року змінено рішення Московського
районного суду м. Харкова від 2 червня
2011 року в частині визнання за ОСОБА_3
права власності на квартиру АДРЕСА_6 та
відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні
позову в цій частині /а.с.14-17/.

Рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 11 березня 2014року позовна
заява ОСОБА_1, діючої у власних
інтересах та інтересах
неповнолітнього сина ОСОБА_2 до
Харківської міської ради, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, 3-особа: управління служб у
справах дітей Департаменту праці та
соціальної політики Харківської
міської ради - про визнання договору
дарування квартири недійсним, визнання
права власності на квартиру,
витребування майна з незаконного
володіння та вселення задоволено
частково. Визнано недійсним договір
дарування квартири АДРЕСА_6 від 27 липня
2013 року, посвідчений приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_10 за р. №792,
укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Вселені
ОСОБА_1, ОСОБА_2 у квартиру АДРЕСА_6. В
іншій частині позову відмовлено
/а.с.18-23/.

Ухвалою апеляційного суду Харківської
області від 07 травня 2014року, рішення
Московського районного суду м. Харкова
від 11 березня 2014 року - залишено без
змін /а.с.24-27/.

Позивач вимагає виселення
відповідачів з приміщення, яке є
житловим, отже, до цих правовідносин
повинні бути застосовані положення ЖК
України, які й регулюють правові
питання виселення з житла.

Частиною 4 ст. 9 ЖК України визначено, що
ніхто не може бути виселений із
займаного жилого приміщення або
обмежений у праві користування жилим
приміщенням інакше як з підстав і в
порядку, передбачених законом.

За змістом ст. 109 ЖК України виселення
із займаного жилого приміщення
допускається з підстав, установлених
законом. Виселення проводиться
добровільно або в судовому порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЖК України осіб,
які самоправно зайняли жиле
приміщення, виселяють без надання їм
іншого жилого приміщення.

Відповідачі не є членами родини
позивача, не відносяться до тимчасових
мешканців, право власності на спірну
квартиру було набуто ними на підставі
рішення суду та договору дарування, які
в подальшому, рішення суду скасовано, а
договір дарування визнаний недійсним,
не є наймачами, а тому вони вселилися у
житлове приміщення самовільно.

Виходячи з наведеного відповідачі
підлягають виселенню з квартири
АДРЕСА_6 без надання їм іншого жилого
приміщення, як особи які самоправно
зайняли жиле приміщення.

Позовні вимоги про зобов'язання зняти з
реєстрації відповідачів з квартири
АДРЕСА_6 є передчасними, не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Зазначені спірні правовідносини
врегульовано Законом України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» N 1382-IV від
11.12.2003р., зі статті 7 якого вбачається,
що зняття з реєстрації місця
проживання особи здійснюється на
підставі судового рішення, яке набрало
законної сили, зокрема, про виселення.

Реєстрація місця проживання є похідним
правом від права користування житлом, а
тому зняти ОСОБА_4 з реєстрації місця
проживання можна у зв'язку з її
виселенням. Крім того, судом
встановлено, що ОСОБА_3 взагалі не
зареєстрована у квартирі АДРЕСА_6.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 15, 60, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, діючої у власних
інтересах та інтересах
неповнолітнього сина ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, треті особи: Управління служб у
справах дітей Департаменту праці та
соціальної політики Харківської
міської ради Служба у справах дітей
Московського району м. Харкова,
Московський районний відділ у м.
Харкові Головного управління
Державної міграційної служби України в
Харківській області про виселення та
зняття з реєстрації задовольнити
частково.

Виселити ОСОБА_3, ОСОБА_4 з квартири
АДРЕСА_6.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Московський районний суд м.Харкова в
десяти денний строк з дня проголошення
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя:

Т.М.Довготько