АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2119/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 34 Мозгова О. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
Сіренко Ю. В. УХВАЛА
21 серпня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоСіренка Ю. В.суддівМіщенка
С. В. , Качана О. В. при секретаріРибасюк
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення
Золотоніського міськрайонного суду
Черкаської області від 13 червня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 та
ПАТ «УСК «Гарант-Авто» про
відшкодування шкоди, завданої майну
фізичної особи, відшкодування шкоди,
завданої ушкодженням здоров'я та
відшкодування моральної шкоди ,-
в с т а н о в и л а :
24 березня 2014 року ОСОБА_7 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_6 про
відшкодування шкоди, завданої майну
фізичної особи, відшкодування шкоди,
завданої ушкодженням здоров'я та
відшкодування моральної шкоди,
посилаючись на те, що йому на підставі
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_2
належить легковий автомобіль марки КІА
модель СЕRАТО, номер шасі (кузова, рами)
НОМЕР_4, 2009 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1.
23 грудня 2013 року о 23 год. 10 хв. по вул. Ак.
Заболотного в м. Києві на перехресті
вул. Ів. Сірка, водій ОСОБА_6, керуючи
автомобілем «Део Матіз», д.н.з. НОМЕР_5,
під час руху не витримав безпечної
дистанції до автомобіля, внаслідок
чого здійснив зіткнення з автомобілем
КІА СЕRАТО, що призвело до пошкодження
вищевказаних автомобілів, чим порушив
п.13.1., 13.3. Правил дорожнього руху.
Постановою Голосіївського районного
суду м. Києва від 31 січня 2014 року
ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст. 124, ч.2
Позивач вказує, що в результаті ДТП, що
сталася 23 грудня 2013 року, належний йому
автомобіль отримав певні пошкодження.
Відповідно до висновку із звіту від 24
грудня 2013 року про проведення
незалежної оцінки щодо визначення
ринкової вартості пошкодження після
ДТП та вартості матеріальних збитків,
розмір відновлювального ремонту
належного йому автомобіля та
матеріальних збитків в результаті його
пошкодження внаслідок ДТП становить
Крім того, позивач зазначає, що йому
була завдана значна моральна шкода, яка
полягає в наступному: стан тяжкого
психологічного та нервового шоку від
ДТП, яка могла закінчитися для нього та
оточуючих людей трагічно; тяжкі
психічні та моральні страждання від
ДТП і пошкодження його майна; через все
це виникли психотравматичні фактори,
що спричинили значні негативні емоції
та переживання, що призвели до втрати
душевного спокою, значного погіршення
здоров'я, суттєво вплинули на
реалізацію намірів; істотно
погіршилися нормальні життєві зв'язки;
неможливість використання власного
транспортного засобу за призначенням
вимагає значних додаткових зусиль для
організації повсякденного життя, яку
В зв'язку з цим, позивач звернувся до
суду із позовом та просив: стягнути з
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Обухів Київської області, який
проживає за адресою: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_3 на
його користь відшкодування шкоди,
відшкодування шкоди, заподіяної
належному йому майну; 2000 грн. - в якості
відшкодування шкоди, заподіяної його
відшкодування моральної шкоди та
судові витрати.
Ухвалою Золотоніського міськрайонного
суду Черкаської області від 21 травня
2014 року залучено до участі у
справі в якості співвідповідача - ПАТ
Рішенням Золотоніського
міськрайонного суду Черкаської
області від 13 червня 2014 року
позов ОСОБА_7 до ОСОБА_6 та ПАТ «УСК
«Гарант-Авто» про відшкодування шкоди,
завданої майну фізичної особи,
відшкодування шкоди, завданої
ушкодженням здоров'я та відшкодування
моральної шкоди - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Обухів Київської області,
який проживає за адресою: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_3 на
користь ОСОБА_7 шкоду, заподіяну
внаслідок ДТП в розмірі 16970 грн.: 14970
грн. - в якості відшкодування шкоди,
заподіяної майну та 2 000 грн. моральної
шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 267,70
грн. судового збору, сплаченого при
зверненні до суду.

В решті позовних вимог ОСОБА_7 -
відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
суду першої інстанції, ОСОБА_6 оскаржив
його в апеляційному порядку, де
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просив рішення Золотоніського
міськрайонного суду Черкаської
області від 13 червня 2014 року у даній
справі скасувати та залишити заяву без
розгляду.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в порядку
статті 303 ЦПК України, колегія суддів
судової палати приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає до
відхилення, виходячи з наступних
підстав.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

За змістом статті 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Результати
оцінки доказів суд відображає в
рішенні, в якому наводяться мотиви їх
прийняття чи відмови у прийнятті.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог, суд першої
інстанції обґрунтовано виходив із
того, що 23 грудня 2013 року в м. Києві
сталася дорожньо-транспортна пригода в
якій громадянин ОСОБА_6, керуючи
автомобілем «Део Матіз», д.н.з. НОМЕР_5,
не врахував дорожньої обстановки, не
вибрав безпечної швидкості руху, не
витримав безпечної дистанції до
автомобіля здійснив зіткнення з
автомобілем КІА СЕRАТО, що призвело до
пошкодження вищевказаних автомобілів,
чим порушив п.13.1., 13.3. Правил дорожнього
руху.

Постановою Голосіївського районного
суду м. Києва від 31 січня 2014 року ОСОБА_6
визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст. 124, ч.2
ст. 130 КУпАП. (а.с. 5-6)

Вказані обставини не підлягають
доказуванню в силу ст. 61 ЦПК України.

Шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом іншим
об'єктом, використання, зберігання або
утримання якого створює підвищену
небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України)

В даному випадку вина відповідача
ОСОБА_6 підтверджена матеріалами
справи та постановою суду, проте, що
останній визнаний винним у вчиненні
ДТП, в результаті якої автомобіль
позивача, отримав механічні
пошкодження.

Відповідач ОСОБА_6 керував автомобілем
на відповідній правовій підставі
(право власності), тому у відповідності
до ч.2 ст. 1187 ЦК України, зобов'язаний
відшкодувати заподіяну шкоду позивачу.

Разом з тим, встановлено, що
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_6 застрахована в ПАТ «УСК «Гарант
Авто» у відповідності до Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» від 1 липня 2004 року № 1961 -IV.

Згідно ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 33 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової

відповідальності власників наземних
транспортних засобів» у разі
настання дорожньо-транспортної
пригоди, яка може бути підставою для
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати), водій
транспортного засобу, причетний до
такої пригоди, зобов'язаний
невідкладно, але не пізніше трьох
робочих днів з дня настання
дорожньо-транспортної пригоди,
письмово надати страховику, з яким
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону,
- МТСБУ), повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого МТСБУ зразка, а також
відомості про місцезнаходження свого
транспортного засобу та пошкодженого
майна, контактний телефон та свою
адресу. Якщо водій транспортного
засобу з поважних причин не мав
змоги виконати зазначений обов'язок,
він має підтвердити це документально.

Згідно ст. 33.3 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» водії та власники
транспортних засобів, причетних до
дорожньо-транспортної пригоди,
власники пошкодженого майна
зобов'язані зберігати пошкоджене майно
(транспортні засоби) у такому стані, в
якому воно знаходилося після
дорожньо-транспортної пригоди, до тих
пір, поки його не огляне призначений
страховиком (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ)
представник (працівник, аварійний
комісар або експерт), а також
забезпечити йому можливість провести
огляд пошкодженого майна (транспортних
засобів).

Відповідно до п. 35.1 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» для отримання страхового
відшкодування потерпілий чи інша
особа, яка має право на отримання
відшкодування, протягом 30 днів з дня
подання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду подає
страховику (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву
про страхове відшкодування з
вичерпним переліком відповідних
документів.

Встановлено, що ні ОСОБА_7, ні ОСОБА_6
вказаних вище норм Закону та умов
договору не дотрималися, не виконали
обов'язку, щодо звернення до страхової
компанії з документами, що стосуються
даної дорожньо-транспортної пригоди.

З огляду на вказане, колегія суддів
погоджується з висновками суду про
відсутність підстав для стягнення із
ПАТ «УСК «Гарант-Авто» шкоди, завданої
ОСОБА_7 внаслідок ДТП.

Завдана позивачу шкода підлягає
відшкодуванню за рахунок відповідача
ОСОБА_6 в розмірі, визначеному
оцінкою, що була проведена ПП
«Консультант». При цьому, розмір
визначеної матеріальної шкоди
відповідачем не спростовується
належними та допустимими доказами.

Статтею 23 ЦК України передбачено право
особи на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості. Моральна
шкода відшкодовується незалежно від
майнової шкоди, яка підлягає
відшкодуванню, та не пов'язана з
розміром цього відшкодування.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1167 ЦК
України моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову в частині
відшкодування моральної шкоди, суд
першої інстанції виходив із вини
ОСОБА_6 у вчиненій ДТП, врахувавши при
цьому як ступінь вини, так і глибину
фізичних та душевних страждань,
завданих потерпілому, та дійшов в цій
частині обґрунтованого висновку про
стягнення з винної особи на користь
позивача моральної шкоди в розмірі 2000
грн.

Доводи апеляційної скарги зазначених
висновків суду не спростовують і на їх
правильність не впливають. Крім того,
вони були предметом розгляду суду
першої інстанції та обґрунтовано
визнані безпідставними.

Рішення суду ухвалено з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, тому підстав для його скасування
та задоволення апеляційної скарги
судова колегія не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити,
а рішення Золотоніського
міськрайонного суду Черкаської
області від 13 червня 2014 року у даній
справі - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :