АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5719/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Троян Н. А. Доповідач - Романюк М.М.
03 вересня 2014 року
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого
Романюк М. М.

суддів
Петренко І.О., Котушенко С.П.

при секретарі
Яловій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу фермерського
господарства "Скорук М.А." на рішення
Нікопольського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 25 квітня
2014 року у справі за позовом приватного
підприємства "Таврія" до ОСОБА_3,
фермерського господарства "Скорук
Максим Анатолійович", відділу
Держкомзему у Нікопольському районі
Дніпропетровської області Головного
управління Держкомзему України у
Дніпропетровській області, 3-я особа:
товариство з обмеженою
відповідальністю "Дніпропетровська
обласна земельна агенція" про визнання
недійсним договору оренди землі,
скасування його державної реєстрації,
визнання договору оренди землі
поновленим та зобов'язання вчинити
певні дії щодо укладення додаткової
угоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з зазначеним
вище позовом 26 лютого 2012 року. В
обґрунтування заявлених та уточнених
вимог посилався за те, що 09 лютого 2007
року між ПП "Таврія" та ОСОБА_3 було
укладено договір оренди земельної
ділянки загальною площею 9,9218 га
терміном на п'ять років, починаючи з дня
його державної реєстрації. Договір
оренди був зареєстрований 23 березня 2007
року в Нікопольському відділі ДРФ ДЗК.
Зазначеним договором передбачено, що
орендар має переважне право на
поновлення договору оренди земельної
ділянки на новий термін.

Але, як пізніше стало відомо позивачу,
06 червня 2012 року між відповідачами було
укладено договір оренди зазначеної
вище земельної ділянки та 11 липня 2012
року відділом Держкомзему у
Нікопольському районі
Дніпропетровської області Головного
управління Держкомзему України у
Дніпропетровської області було
проведено його державну реєстрацію.

З урахуванням того, що позивач належним
чином виконував свої зобов'язання за
договором та більш, як за місяць до
спливу його строку, направив на адресу
ОСОБА_3 лист-повідомлення про намір
скористатися своїм переважним правом
перед іншими особами на оренду
земельної ділянки з проектом
додаткової угоди, що на момент
закінчення строку договору оренди
землі земельна ділянка була засіяна ПП
"Таврія" і ОСОБА_3Л, протягом місяця
після закінчення строку договору
оренди землі не висловлював будь-яких
заперечень проти поновлення договору
оренди, вважає договір поновленим
відповідно до ст.33 Закону України "Про
оренду землі" та просив визнати
недійсним договір оренди земельної
ділянки загальною площею 9,9218 га,
укладений 16 червня 2012 року між ФГ
"Скорук Максим Анатолійович" та
ОСОБА_3 та скасувати його державну
реєстрацію; визнати договір оренди
земельної ділянки площею 9,9218 га від 09
лютого 2007 року, укладений між ПП
"Таврія" та ОСОБА_3, поновленим та
зобов'язати останнього вчинити певні
дії щодо укладення з ПП "Таврія"
додаткової угоди, передбаченою ст. 33
Закону України "Про оренду землі",
стягнути з відповідачів понесені
судові витрати.

Рішенням Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 25 квітня 2014 року позовні
вимоги задоволено частково: визнано
недійсним договір оренди земельної
ділянки площею 9,9218 га, укладений 16
червня 2012 року між Фермерським
господарством "Скорук Максим
Анатолійович" та ОСОБА_3; визнано
договір оренди земельної ділянки
площею 9,9218 га, укладений 09 лютого 2007
року між Приватним підприємством
"Таврія" та ОСОБА_3 поновленим;
зобов'язано ОСОБА_3 вчинити дії щодо
укладення з ПП "Таврія" додаткової
угоди про поновлення договору оренди
земельної ділянки площею 9,9218 га від 09
лютого 2007 року. В іншій частині позову
відмовлено. Вирішено питання судових
витрат.

В апеляційній скарзі відповідач ФГ
"Скорук М.А.", посилаючись на порушення
норм матеріального права просить
рішення суду в частині задоволення
позовних вимог скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову в задоволенні
зазначених позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та позовних вимог, колегія
суддів, дійшла до висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає на таких підставах.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Оскільки рішення суду оскаржується в
частині задоволення позовних вимог
перевірка законності і
обґрунтованості рішення суду
проведена в цих межах.

Задовольняючи позовні вимоги щодо
визнання недійсним договору оренди
земельної ділянки; визнання договору
оренди земельної ділянки укладеного 09
лютого 2007 року між ПП "Таврія" та ОСОБА_3
поновленим; зобов'язання ОСОБА_3
вчинити дії щодо укладення з ПП "Таврія"
додаткової угоди, суд першої інстанції
виходив з їх доведеності та
обґрунтованості в цих межах.

З даним висновком судова колегія
погоджується виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 09 лютого 2007 року
між ОСОБА_3, як власником земельної
ділянки, та ПП "Таврія" та було укладено
договір оренди земельної ділянки
строком на п'ять років, починаючи з дня
його державної реєстрації, яка була
здійснена 23 березня 2007 року.

17 липня 2011 року, до закінчення строку
дії договору оренди, позивач провів
збори пайовиків ПП "Таврія", де було
обговорено питання стосовно укладення
договорів оренди земельних ділянок на
новий термін та на нових умовах.

10 лютого 2012 року ПП "Таврія" направило
ОСОБА_3 лист-повідомлення про намір
скористатися своїм переважним правом
на оренду земельної ділянки з
додаванням проекту додаткової угоди.

16 червня 2012 року ОСОБА_3 уклав договір
оренди спірної земельної ділянки з
відповідачем ФГ "Скорук М.А.".

Відповідно до ст.33 Закону України "Про
оренду землі", в редакції, яка діяла на
час виникнення спірних правовідносин,
по закінченню строку, на який було
укладено договір оренди землі, орендар,
який належно виконував обов'язки за
умовами договору, має переважне право
перед іншими особами на укладення
договору оренди землі на новий строк
(поновлення договору оренди землі).
Орендар, який має намір скористатися
переважним правом на укладення
договору оренди землі на новий строк,
зобов'язаний повідомити про це
орендодавця до спливу строку договору
оренди землі у строк, встановлений цим
договором, але не пізніше ніж за місяць
до спливу строку договору оренди землі.
До листа-повідомлення про поновлення
договору оренди землі орендар додає
проект додаткової угоди. При
поновленні договору оренди землі його
умови можуть бути змінені за згодою
сторін. У разі недосягнення
домовленості щодо орендної плати та
інших істотних умов договору переважне
право орендаря на укладення договору
оренди землі припиняється.
Орендодавець у місячний термін
розглядає надісланий орендарем
лист-повідомлення з проектом
додаткової угоди, перевіряє його на
відповідність вимогам закону, узгоджує
з орендарем (за необхідності) істотні
умови договору і, за відсутності
заперечень, приймає рішення про
поновлення договору оренди землі (щодо
земель державної та комунальної
власності), укладає з орендарем
додаткову угоду про поновлення
договору оренди землі. За наявності
заперечень орендодавця щодо
поновлення договору оренди землі
орендарю направляється
лист-повідомлення про прийняте
орендодавцем рішення. У разі якщо
орендар продовжує користуватися
земельною ділянкою після закінчення
строку договору оренди і за
відсутності протягом одного місяця
після закінчення строку договору
листа-повідомлення орендодавця про
заперечення у поновленні договору
оренди землі такий договір вважається
поновленим на той самий строк і на тих
самих умовах, які були передбачені
договором.

Як роз'яснено в абз.4 п.8 постанови
Пленуму Верховного Суду України від
16.08.2004, № 7 "Про практику застосування
судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ" питання про
дострокове припинення користування
землею на умовах оренди вирішується
шляхом пред'явлення позову про
розірвання договору. В разі закінчення
зазначеного в договорі строку оренди
переважне право орендарів на
поновлення договору оренди,
передбачене статтею 33 Закону від 6
жовтня 1998 р. N 161-XIV "Про оренду землі",
поширюється на випадки, коли земля
знову передається в оренду.

З урахуванням викладеного та приймаючи
до уваги, що позивач належним чином
виконував умови договору оренди, тобто
у нього є переважне право на
переукладання договору оренди
земельної ділянки, яка знаходиться у
загальному масиві орендованих
земельних ділянок, ОСОБА_3 протягом
одного місяця після закінчення строку
дії договору не звертався до позивача з
листом-повідомленням про заперечення у
поновленні договору оренди земельної
ділянки, а позивач відповідно до вимог
Закону та договору своєчасно повідомив
орендаря про свій намір на
переукладання договору, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про задоволення позовних
вимог щодо визнання недійсним договору
оренди земельної ділянки; визнання
договору оренди земельної ділянки
укладеного 09 лютого 2007 року між ПП
"Таврія" та ОСОБА_3 поновленим;
зобов'язання ОСОБА_3 вчинити дії щодо
укладення з ПП "Таврія" додаткової
угоди.

Приведені в апеляційній скарзі доводи
апелянта не можуть бути прийняті до
уваги, оскільки вони зводяться до
переоцінки доказів і незгоди з
висновками суду по їх оцінці та
особистого тлумачення апелянтом норм
права.

Відповідно ж до ст.212 ЦПК України
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Встановивши факти та зумовлені ними
правовідносини, суд першої інстанції
правильно застосував правові норми та
ухвалив правильне по суті рішення,
підстав для скасування якого колегія
суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу фермерського
господарства "Скорук М.А." - відхилити.

Рішення Нікопольського міськрайонного
суду Дніпропетровської області від
25 квітня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя
М.М.Романюк

Судді:
І.О.Петренко

С.П.Котушенко