Справа № 396/3616/13-ц
Провадження № 2/396/95/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2014 року Новоукраїнський районний
суд Кіровоградської області у складі:

головуючого: Русіна
Алла Анатоліївна

при секретарі:
Фортинського Д.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Новоукраїнка цивільну
справу за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житлом,-

ВСТАНОВИВ :

Позивачка звернулася до суду
посилаючись на те, що їй на праві
особистої власності належить
домоволодіння по АДРЕСА_1

Відповідно до відомостей домової
книги за вказаною вище адресою, крім
позивачки ОСОБА_1, зареєстровані
відповідач ОСОБА_2, який являється
зятем позивачки по справі та його син
ОСОБА_3. Під час існування шлюбних
відносин, з осені 2006 року по осінь 2009
року, донька позивачки ОСОБА_4 та
відповідач ОСОБА_2 проживали в будинку
по АДРЕСА_1 який придбала позивачка по
справі. В 2011 році донька позивачки
припинила шлюбні відносини з ОСОБА_2,
після чого відповідач змінив місце
проживання та перебрався в
домоволодіння своєї бабусі, яке
знаходиться по АДРЕСА_2 в м.
Новоукраїнка. Згідно з відомостями
акта обстеження умов проживання, який
складено 21.11.2013 року депутатом
Новоукраїнської міської ради Колпак
Г.В., в будинку АДРЕСА_1 відповідач
ОСОБА_2 не проживає близько трьох років,
що підтвердили сусіди. Тому позивачка
просить визнати ОСОБА_2 таким, що
втратив право користування житлом по
АДРЕСА_1

Від позивачки по справі до суду
надійшла заява про розгляд справи у її
відсутність, позовні вимоги підтримує
в повному обсязі.

Від відповідача надійшла заява в
якій він просить слухати справу у його
відсутності, позовні вимоги визнає в
повному обсязі.

Дослідивши письмові докази по
справі, суд встановив наступні
обставини справи та визначив
відповідні до них правовідносини.

Домоволодіння по АДРЕСА_1
м.Новоукраїнка належить ОСОБА_1, що
підтверджується нотаріально
посвідченним договором купівлі -
продажу жилого будинку, який укладено
09.06.2006 року між ОСОБА_6, як продавцем та
ОСОБА_7 як покупцем ( а.с.8).

Разом з позивачкою в данному
домоволодінні проживали її зять ОСОБА_2
та внук ОСОБА_3 , які були зареєстровані
в домовій книзі (а.с.10-11).

Рішенням Новоукраїнського
районного суду від 12.03.2012 року шлюб між
ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було розірвано та
встановлено, що сторони з листопада 2011
року припинили шлюбні відносини ( а.с.13).
Відповідач по справі покинув сім»ю ,
змінивши місце проживання, але до цього
часу не виписався з домоволодіння по
АДРЕСА_1

Ч. 1 ст. 156 ЖК України
передбачено, що члени сім'ї
власника жилого будинку
(квартири), які проживають разом з
ним у будинку (квартирі), що
йому належить, користуються
жилим приміщенням нарівні з
власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування
цим приміщенням.

Згідно ч. 4 ст. 156 ЖК України , до
членів сім'ї власника будинку
(квартири) належать особи, зазначені в
частині другій статті 64 цього
Кодексу. У разі відсутності угоди між
власником будинку (квартири) і
колишнім членом його сім'ї про
безоплатне користування жилим
приміщенням до цих відносин
застосовуються правила, встановлені
статтею 162 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2, ч. 3 ст. 64 ЖК
України, до членів сім'ї наймача
належать дружина наймача, їх діти і
батьки. Членами сім'ї наймача може бути
визнано й інших осіб, якщо вони
постійно проживають разом з наймачем і
ведуть з ним спільне господарство. Якщо
особи, зазначені в частині другій цієї
статті, перестали бути членами сім'ї
наймача, але продовжують проживати
в займаному жилому приміщенні, вони
мають такі ж права і обов'язки, як
наймач та члени його сім'ї.

З аналізу вищенаведених норм права
слід робити висновок, що у разі, якщо
член сім'ї власника будинку (квартири)
після припинення сімейних відносин з
власником будинку (квартири) припинив
проживати в займаному жилому
приміщенні - виселився , то він втрачає
права та обов'язки, які мають власник
та члени його сім'ї по відношенню до
займаної раніше житлової площі.

Тобто оскільки відповідач більш як 3
роки не проживає в даному
домоволодінні (а.с.14) він повиннен бути
визнаний таким, що втратив право на
користування житлом, яке належить
позивачці по справі.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст.
319 ЦК України, позивач, як власник має
право володіти, користуватися та
розпоряджатися своїм майном на власний
розсуд.

У відповідності до ч. 2 ст. 386 ЦК
України, власник, який має підстави
передбачати можливість порушення
свого права власності іншою особою,
може звернутися до суду з вимогою
про заборону вчинення нею дій, які
можуть порушити його право, або з
вимогою про вчинення певних дій для
запобігання такому порушенню.

Ст. 150 ЖК України передбачено, що
громадяни, які мають у приватній
власності будинок ( частину будинку),
квартиру, користуються ним (нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші
не заборонені законом угоди.

Відповідач в даному домоволодінні
не проживає, його реєстрація у
належному позивачеві на праві
приватної власності будинку
перешкоджає у реалізації ним прав,
передбачених ст.150 ЖК України.

З огляду на викладене вище суд
приходить до висновку, що права
позивачки як власниці нерухомого
майна, підлягають захисту, шляхом
визнання відповідача таким, що втратив
право користування належним їй
будинком.

Судові витрати у справі
розподіляються у відповідності до
положень ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного та
керуючись ст..ст. 317, 319, 386, 391 ЦК України,
ст.ст. 64, 150, 156, 162 ЖК України, ст. ст. 10,11,
60, 88, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив
право користування житловим
приміщенням, що належить ОСОБА_1, яке
розташоване по АДРЕСА_1 м.Новоукраїнка
Кіровоградської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 229 грн. 40 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Кіровоградської
області через Новоукраїнський
районний суд протягом десяти днів з
моменту проголошення.

Головуючий:
А. А Русіна