АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА
Справа № 22-ц7965069
Головуючий у 1 інстанції - Бортницька
Доповідач - Шахова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Головачова Я.В., Поливач Л.Д .

при секретарі Колотілову О.О .

розглянула в відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
позовом Печерської районної у місті
Києві державної адміністрації до ТОВ
Салон магазин «Україна-Імідж», ОСОБА_1
про визнання недійсним договору
купівлі-продажу

за апеляційною скаргою Печерської
районної в місті Києві державної
адміністрації

на ухвалу Печерського районного суду
м. Києва від 10 лютого 2014 року ,

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2014 року Печерська районна у
місті Києві державна адміністрація
звернулася за зазначеним позовом до
суду,в якому вказувала, що приміщення
по АДРЕСА_1 відповідно до розпорядження
виконкому КМР (КМДА) від 10 грудня 2010
року №1112 було віднесено до сфери
управління Печерської РДА,а згідно
рішення КМР від 22 травня 2013 року № 3599416
приміщення зараховані до комунальної
власності територіальної громади м.
Києва та передані до сфери управління
Печерської райдержадміністрації.

26 грудня 2013 року за договором
купівлі-продажу укладеного між ТОВ
Салон-магазин «Україна-Імідж» група
приміщень №163 (літ.А) по АДРЕСА_1
незаконно вибули з комунального майна
територіальної громади міста Києва. З
підстав невідповідності договору
купівлі-продажу зазначених приміщень
вимогам ст.ст.203,215 ЦК позивач просив
визнати договір купівлі-продажу від
26.12.13 року недійсним.

В порядку забезпечення позову позивач
подав заяву та просив накласти арешт на
нерухоме майно - групу нежитлових
приміщень загальною площею 180 кв.м. (літ
А),які розташовані по АДРЕСА_1

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 10 лютого 2014 року заяву
позивача залишено без задоволення, з
підстав відсутності доказів на
підтвердження реальної загрози
невиконання чи утруднення виконання в
майбутньому рішення суду.

Не погодившись з ухвалою суду голова
Печерської районної у м. Києві
державної адміністрації подав
апеляційну скаргу та посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права просить ухвалу суду скасувати та
задовольнити заяву про забезпечення
позову.

На обґрунтування доводів апеляційної
скарги апелянт вказує, зокрема, що суд
дійшов помилкового висновку про
відсутність реальної загрози
невиконання чи утруднення виконання
рішення суду та не врахував обставини
справи та незаконність підстав набуття
права власності ТОВ салон-магазин
«Україна-Імідж», що не виключає
можливість незаконного відчуження
комунального майна.

В судовому засіданні суду апеляційної
інстанції представник ТОВ Салон
магазин «Україна-Імідж» проти
апеляційної скарги заперечував,просив
залишити без змін ухвалу суду першої
інстанції.

Представник позивача та відповідач
ОСОБА_1 про розгляд справи повідомлені
належно, проте про причини неявки не
повідомили.

Відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК неявка
сторін,або інших осіб,які беруть участь
у справі,належним чином повідомлених
про час та місце розгляду справи, не
перешкоджає розглядові справи в
апеляційному суді.

Заслухавши доповідь судді Шахової
О.В., пояснення осіб, які брали участь у
справі, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 151 ЦПК України, суд за заявою
осіб, які беруть участь у справі, може
вжити передбачені цим Кодексом заходи
забезпечення позову.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України, позов
забезпечується, зокрема, шляхом
накладенням арешту на майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього.

Відмовляючи позивачу в задоволені
заяви про забезпечення позову суд
першої інстанції виходив з того, що з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
наявності спору, обсягу позовних вимог,
а також врахувавши вид забезпечення
позову, реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову
відсутня.

Проте таких висновків суд дійшов на
порушення вимог процесуального
закону,без врахування обставин справи,
у зв'язку з чим ухвалу суду не можна
визнати законною.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ
№9 від 22.12.2006 року «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
особам, які беруть участь у справі, має
бути гарантована реальна можливість
захистити свої права при вирішенні
заяви про забезпечення позову.

Як вбачається, звернувшись з позовом
про визнання договору купівлі-продажу
групи нежитлових приміщень №163 по
АДРЕСА_1 позивач - Печерська районна в
місті Києві державна адміністрація
посилається на те, що ці приміщення
зараховані до комунальної власності
територіальної громади м. Києва та
передані до сфери управління
Печерської райдержадміністрації і на
підтвердження зазначених обставин
посилається та,як вбачається з додатку
до позовної заяви надає відповідні
докази, зокрема, розпорядження
виконкому КМР (КМДА) від 10 грудня 2010
року №1112 та рішення КМР від 22 травня 2013
року № 3599416.

Встановлено, що на час розгляду
апеляційної скарги спір між сторонами
з приводу спільного майна не вирішено.

За таких обставин та зважаючи на те, що
не виключається реальна загроза
відчуження спірного майна, що в
майбутньому може призвести до
утруднення або неможливості виконання
рішення, клопотання позивача про
забезпечення позову є обґрунтованим та
таким, що підлягає задоволенню.

Згідно ст. 312 ЦПК, розглянувши скаргу на
ухвалу суду першої
інстанції,апеляційний суд, зокрема,
скасовує ухвалу суду першої інстанції
і постановлює ухвалу з цього
питання,якщо воно було вирішено судом
першої інстанції з порушення норм
процесуального права

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 303,304, 307,312, 313,315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Печерської
районної в місті Києві державної
адміністрації задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м.
Києва від 10 лютого 2014 року скасувати.

Заяву Печерської районної у місті
Києві державної адміністрації
задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, що
складає група нежитлових приміщень
загальною площею 180 кв.м. №163 (літ.А),
розташованих в будинку АДРЕСА_1.

Виконання ухвали покласти на відділ
державної виконавчої служби
Печерського районного управління
юстиції в м. Києві.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді