Справа №
07 серпня 2014 року Василівський
районний суд Запорізької області у
головуючого-судді:
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
м.Василівка цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа,
яка не заявляє самостійні вимоги щодо
предмета спору - Управління Державної
міграційної служби України в
Запорізькій області про визнання осіб
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням,
ОСОБА_1 звернулася до
Василівського районного суду
Запорізької області з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням. В обґрунтування
заявлених позовних вимог зазначає, що
вона володіє на праві власності
квартирою АДРЕСА_1. За її згодою у
вказаному квартирі були прописані її
син - ОСОБА_2 та онук - ОСОБА_3. З 2009 року
відповідачі проживають окремо, їх
місце проживання невідомо, але
відповідачі залишаються
зареєстрованими за її адресою, ніякого
зв'язку вона з ними не підтримує, місце
їх проживання на теперішній час їй
невідомо. Комунальні платежі оплачує
вона самостійно, відповідачі ніякої
участі в утриманні квартири не
приймають та квартирою не
користуються. На прохання добровільно
знятися з реєстрації з її помешкання,
відповідачі відмовляються, тому вона
вимушена звернутися до суду з даним
позовом, в якому просить усунути
перешкоди у здійсненні нею, як
власницею квартири АДРЕСА_1, права
власності, які створюють їй
відповідачі по справі: її син - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та її повнолітній онук -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, шляхом визнання їх
такими, що втратили право користування
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не
з'явилася, надала суду заяву про
розгляд справи у її відсутність,
заявлені позовні вимоги підтримує,
наполягає на їх задоволенні у повному
обсязі за підставами, викладеними у
позовній заяві. Проти ухвалення
заочного рішення, на підставі наявних у
ній доказів, не заперечує.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явилися, про час та місце
слухання справи повідомлені судом
своєчасно, належними чином та у
встановленому законом порядку,
відповідно до вимог ст.ст.74,76 ЦПК
України, що підтверджується поштовим
повідомленням про вручення судової
повістки, про причини неявки суду не
повідомили, заперечень на позов не
надали, тому суд вирішує справу на
підставі наявних у ній доказів, згідно
положень ч.4 ст.169, ст.224 ЦПК України.
Представник третьої особи Управління
Державної міграційної служби України в
Запорізькій області в судове засідання
не з'явився, надав суду заяву, в якій
просить розглядати справу у
відсутність їх представника, з
вирішенням позовних вимог на розсуд
суду.
Суд, вивчивши надані суду докази, давши
їм оцінку у сукупності з оголошеними та
дослідженими матеріалами справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
Згідно вимог ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.
Згідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб та в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ст.57 ЦПК України, доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
Згідно ст.58 ч.1 ЦПК України, належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Згідно ст.59 ч.2
ЦПК України, обставини справи, які за
законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування.
Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
В судовому засіданні встановлено, що
відповідно до Свідоцтва про право
власності на житло від 25.04.1994 року,
ОСОБА_1 належить на праві приватної
власності квартира АДРЕСА_1, копія
якого міститься в матеріалах справи
(а.с.5), що також підтверджується
технічним паспортом на вказане
нерухоме майно, складеним Василівським
БТІ 24.03.1994 року, відповідно до якого
власником квартири АДРЕСА_1 зазначена
ОСОБА_1, позивач у справі (а.с.6-7).
Згідно довідки про склад сім»ї № 822 від
14.07.2014 року, виданої КУП «Наш дім»
Дніпрорудненської міської ради,
відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дійсно
зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1
Актом перевірки реєстрації від 10.07.2014
року в складі паспортистів КУП «Наш
дім» Дніпрорудненської міської ради
Гуржій Н.Б., Якимової І.В. та сусідів
квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_6 та сусідів
квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_7 встановлено,
що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на теперішній час у
квартирі АДРЕСА_1 не проживають понад 5
років, знаходяться за межами України
Відповідно зі ст.405 ЦК України член
сім'ї власника житла втрачає право
користування цим житлом у разі
відсутності без поважних причин понад
Згідно ст.391 ЦК України, власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.
Згідно ч.2 ст.386 ЦК України власник, який
має підстави передбачати можливість
порушення свого права власності іншою
особою, може звернутися до суду з
вимогою про заборону вчинення нею дій,
які можуть порушити його право, або з
вимогою про вчинення певних дій для
запобігання такому порушенню.
Дії відповідача створюють позивачу, як
власнику, перешкоди у володінні,
користуванні та розпорядженню своєю
власністю, крім того, позивач несе
необґрунтовані витрати по оплаті
комунальних платежів за відповідача та
не може у повному обсязі реалізувати
своє право на розпорядження приватною
власністю, добровільно знятися з
реєстрації відповідач не бажає.
На теперішній час з реєстрації за
вищевказаною адресою у добровільному
порядку відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3
знятися не бажають, у зв'язку з чим,
позивачка ОСОБА_1 не має можливості
користуватися у повному обсязі своїми
законними правами власника, оскільки в
квартирі, яка належить їй на праві
приватної власності, зареєстровані
інші особи, тому позивач не може у
повній мірі реалізувати своє право на
житло, у зв'язку з чим вона вимушена
звернутися до суду з даним позовом.
На підставі вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що заявлені
ОСОБА_1 позовні вимоги законні,
обґрунтовані та підлягають
задоволенню та вважає необхідним
усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1,
як власницею квартири АДРЕСА_1, права
власності шляхом визнання
відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими,
що втратили право користування
вищевказаною житловою площею, а саме:
квартирою АДРЕСА_1 з тих підстав, що
відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 будь-якої
зацікавленості стосовно даної
житлової площі протягом тривалого
періоду часу не проявляють, понад року
за вказаною адресою не проживають без
поважних причин, жодних перешкод у
користуванні даним житловим
приміщенням з боку позивача не
Керуючись ст.8 Конвенції про захист
прав людини та основних свобод,
ст.ст.41,47 Конституції України,
ст.ст.317,319,386,391,405 Цивільного Кодексу
України, ст.71,107,156,163 Житлового кодексу
України, Законом України "Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні" від 11.12.2003 року,
постановою Пленуму Верховного Суду
України № 2 від 12.04.1985 року „Про деякі
питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу
України", ст.ст.7, 10, 11, 60, 61, 79, 88, 157, 209, 212-215,
218, 224-226 ЦПК України, суд - В И
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про визнання осіб такими, що втратили
право користування житловим
приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1
Рішення може бути переглянуто судом за
заявою відповідача, який не був
присутній у судовому засіданні, яка
подається протягом 10 днів з дня
отримання копії рішення.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Запорізької області
через Василівський районний суд
Запорізької області протягом 10 днів з
дати проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області
Ю.В.СИДОРЕНКО