Справа № 629/2219/14-ц
Номер провадження 2/629/723/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.08.2014 року Лозівський міськрайонний
суд Харківської області у складі:
головуючого судовим засіданням - судді
секретаря судових засідань - Мовчан
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі судових засідань
Лозівського міськрайонного суду
Харківської області в м. Лозова
Харківської області матеріали
цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 «Про розірвання шлюбу», -
В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач посилається на те, що
перебуває у шлюбі з відповідачем по
справі з 16 червня 2010 року, шлюб
зареєстровано Жовтневим відділом
реєстрації актів цивільного стану
Дніпропетровського міського
управління юстиції, актовий запис № 324.
Від шлюбу мають неповнолітню доньку
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Причиною розпаду сім'ї, позивачка
зазначає, відсутність
взаємопорозуміння і різні погляди на
життя, внаслідок чого виникли постійні
сварки та суперечки.
Спільне господарство подружжям не
ведеться, відносини та порозуміння між
ними припинилися. Позивачка не вважає
можливим подальше збереження сім'ї.
Позивачка вказує, що вона вимушена
покинути їх спільне житло.
У зв'язку із викладеним, прохала
розірвати шлюб між нею та ОСОБА_3; після
розірвання шлюбу залишити їй прізвище
«ОСОБА_2»; визначити місце проживання
неповнолітньої дитини, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матір'ю; стягнути з
відповідача на її користь судові
витрати в сумі 243,60 грн.
Позивачка у судовому засіданні
підтримала позовні вимоги та
наполягала на їх задоволенні з мотивів,
викладених у позовній заяві.
Наполягала на розірванні шлюбу,
оскільки подальше збереження сім'ї, на
думку позивачки не можливе.
Відповідач у судовому засіданні надав
письмові заперечення проти позову. У
подальшому у судових засіданнях
Відповідач не заперечував проти
розірвання шлюбу, але не визнав позовні
вимоги в частині визначення місця
проживання дитини разом з матір'ю.
Також заперечував проти стягнення з
нього на користь Позивачки сплачений
нею судовий збір, оскільки з нього і так
на користь позивачки стягнуті аліменти
на утримання дитини.
Судом повно та всебічно з'ясовані
взаємини між подружжям, дійсні причини
звернення до суду.
Вивчивши представлені докази, оцінивши
і проаналізувавши вищезазначене, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
Сторони з 16 червня 2010 року, перебувають
у зареєстрованому шлюбі. Їх шлюб
зареєстровано Жовтневим відділом
реєстрації актів цивільного стану
Дніпропетровського міського
управління юстиції, актовий запис № 324,
що підтверджується свідоцтвом про шлюб
серії НОМЕР_3 (а.с. 11).
Від шлюбу мають неповнолітню доньку -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_4 (а.с. 11).
Дитина проживає разом із матер'ю -
ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1.
З Батька стягнуті аліменти на
утримання дитини, згідно рішення
Лозівського міськрайонного суду
Харківської області від 29.07.2014 року,
рішення законної сили не набрало.

Щодо питання визначення місця
проживання неповнолітньої дитини, в
цій частині суд вважає за необхідне
позовні вимоги залишити без розгляду
та роз'яснити право на звернення у суд
із позовом в порядку цивільного
судочинства.

Судом роз'яснено порядок вирішення
спору, за його наявності, щодо
розподілу майна подружжя.

В силу статті 51 Конституції України
шлюб ґрунтується на вільній згоді
жінки і чоловіка.

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається, а
тому, збереження шлюбу між сторонами на
паритетних засадах неможливе, вжиття
судом заходів щодо примирення буде
суперечити інтересам подружжя та
моральним засадам суспільства.

Одночасно, суд вважає, що подальше
спільне життя чоловіка й жінки та
збереження шлюбу суперечить інтересам
сторін, тому що сторони подружні
відносини припинили й спільного
господарства не ведуть.

Шлюб - це сімейний добровільний та
рівноправний союз жінки та чоловіка, їх
спільність, зареєстрований у
державному органі реєстрації актів
цивільного стану та спрямований на
створення сім'ї.

Добровільність шлюбу - одна з основних
його засад.

Загальна декларація прав людини у ч. 2
ст. 16 містить положення, за яким шлюб
може укладатися тільки при вільній і
повній згоді сторін, що одружуються, а
за ст. 23 Міжнародного пакту про
громадянські і політичні права, жоден
шлюб не може бути укладений без вільної
і цілковитої згоди тих, що одружуються.

За аналогією можливо зробити висновок,
що й подальше існування сім'ї як
добровільного союзу у разі відсутності
добровільної згоди чоловіка чи жінки
на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати
місце.

Згідно до ст. 105 ч. 3 СК України, шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду у
відповідності до ст. 109 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1, 2 ст. 112 СК України
суд з'ясовує фактичні взаємовідносини
подружжя, дійсні причини позову про
розірвання шлюбу, бере до уваги
наявність неповнолітньої дитини, інші
обставини життя подружжя. Суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше сумісне життя подружжя та
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їх
дітей, які мають істотне значення.

Заява про розподіл сумісно нажитого
майна не надходила.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» № 11 від 21.12.2007 року
встановлено, що шлюб може бути
розірвано в судовому порядку лише за
умови, якщо встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечитиме інтересам одного з
них чи інтересам їх дітей».

Таким чином, оцінивши зібрані по справі
докази у їх сукупності, суд вважає, що
шлюб між сторонами слід розірвати,
оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє
неможливо. Подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу буде
суперечити їхнім інтересам, оскільки
сторони не проживають однією сім'єю,
подружніх стосунків не підтримують.

Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України у
рішенні про розірвання шлюбу
зазначається про вибір прізвища тим з
подружжя, який змінив прізвище під час
державної реєстрації шлюбу, що
розривається.

Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу
України особа, яка змінила своє
прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу,
має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище, тому
суд вважає можливим залишити позивачці
після розірвання шлюбу прізвище -
«ОСОБА_2».

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі
розірвання шлюбу судом, шлюб
припиняється у день набрання чинності
рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно до п. 6 ч. 1 ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує
питання як розподілити між сторонами
судові витрати.

Статтею 79 ЦПК України встановлено, що
судові витрати складаються з судового
збору та витрат пов'язаних з розглядом
справи.

Позивачка надала заяву у якій прохала
стягувати з відповідача на її користь
сплачений нею судовий збір у розмірі 243
гривні 60 копійок.

Керуючись ст.ст. 7,10, 11,15, 31, 57, 60, 74, 79, 88, 130,
213-215, 218, 223 ЦПК України; ст. ст. 110, 111, 112,113,
114 Сімейного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 «Про
розірвання шлюбу» - задовольнити.

Припинити шлюб шляхом його розірвання
між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженою м.
Лозова Харківської області та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженим м.
Дніпропетровськ - зареєстрований 16
червня 2010 року Жовтневим відділом
реєстрації актів цивільного стану
Дніпропетровського міського
управління юстиції, актовий запис № 324.

Прізвище ОСОБА_2 після розірвання шлюбу
залишити шлюбне - «ОСОБА_2».

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженого м. Дніпропетровськ,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на
користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2 суму
сплаченого судового збору у розмірі 243
гривні 60 копійок (двісті сорок три
гривні 60 копійок).

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Лозівський міськрайонний суд
Харківської області шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду, якщо на нього не було
подано апеляційну скаргу, набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи Апеляційним
судом Харківської області.

Суддя:
О.І.Горчакова