АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
Cправа № 2/617/12/14/4796/13ц
Провадження №22ц/790/4695/14
Головуючий1 інстанції: Ворона С.В.
Доповідач: Гуцал Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого -
Гуцал Л.В.,

суддів
-Коростійової В.І., Івах А.П.,

за участю
секретаря - Литвин О.Б.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 про забезпечення позову у
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4, треті особи - Червоноармійська
Перша сільська рада Вовчанського
району Харківської області, Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у Харківській області, про
усунення перешкод у користуванні
спільною земельною ділянкою, знесення
самочинного будівництва,
відшкодування моральної шкоди, -

встановила:

У серпні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з зазначеним позовом. Просив
зобов'язати ОСОБА_4 усунути перешкоди в
користуванні спільною земельною
ділянкою площею 0,2500 га, що розташована
за адресою: АДРЕСА_1, повернути земельну
ділянку у попередній стан, шляхом
знесення самочинного будівництва, та
стягнути на його користь моральну
шкоду у розмірі 10 000 грн..

Посилався на те що він та відповідачка
є співвласниками зазначеної вище
земельної ділянки, на якій
розташований житловий будинок з
надвірними будівлями, що належить
сторонам на праві спільної сумісної
власності. У 2013 році ОСОБА_4 без його
дозволу та без отримання дозвільних
документів, на спільній земельній
ділянці самочинно побудувала
капітальні споруди та у травні 2013 року
почала здавати спірні приміщення
внайм. Такі дії відповідачки порушують
його права співвласника земельної
ділянки та завдають йому моральної
шкоди.

Рішенням Вовчанського районного суду
Харківської області від 21 травня 2014
року у задоволенні позову відмовлено.

На це рішення апеляційну скаргу подав
ОСОБА_2 За апеляційною скаргою відкрито
апеляційне провадження та справа
призначена до судового розгляду. У
зв'язку з неявкою в судові засідання
відповідачки ОСОБА_4 та відсутності
даних про її повідомлення, розгляд
справи двічи було відкладено.

14 серпня 2014 року о 14.20 год. через
канцелярію суду надійшла заява
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, яка серед
інших клопотань, містить клопотання
про забезпечення позову, шляхом
накладення арешту на самочинно
збудоване нерухоме майно на земельній
ділянці площею 0,2500 га в АДРЕСА_1 та
заборони будь-якої експлуатації
нерухомого майна та майна, що перебуває
у його складі.

Розглянувши заяву про забезпечення
позову в порядку ст.153 ЦПК України, без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі, судова
колегія дійшла висновку про
відсутність підстав для її
задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України суд
за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити, передбачені цим
Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно роз'яснень, що містяться у п.4
постанови Пленуму Верховного Суду
України №9 від 22 грудня 2006 року «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема,
в тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних
вимог, дані про особу відповідача, а
також відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати
особа, котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Матеріали справи свідчать, що
предметом позову є поновлення права
позивача на користування належною йому
на праві спільної власності з
відповідачкою земельною ділянкою,
шляхом знесення самочинно побудованих
приміщень та відшкодування моральної
шкоди.

Жодних підстав для забезпечення
позову, шляхом накладення арешту на
самочинно побудоване майно, про
знесення якого заявлені вимоги, заява
ОСОБА_3 не містить. Не надано
обгрунтування і того, яким чином
невжиття такого заходу забезпечення,
як накладення арешту на спірне майно,
може утруднити чи зробити неможливим
виконання можливого рішення суду про
задоволення позову. Вимога заявника
про заборону експлуатації нерухомого
майна та майна, що перебуває у його
складі, також є необгрунтованою та
знаходиться поза межами позовних
вимог.

Вимоги заяви ОСОБА_3 про визнання
порушення законодавства України щодо
самочинного будівництва та
експлуатації житлових і садибних
приміщень ОСОБА_4 не можуть бути
розглянуті в порядку ст.151-153 ЦПК
України, а відносяться до розгляду
справи по суті.

З огляду на це, судова колегія вважає за
необхідне у задоволенні заяви про
вжиття заходів забезпечення позову -
відмовити.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України,
судова колегія, -

ухвалила:

У задоволенні заяви представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про забезпечення позову
- відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді