№ апеляційного
провадження:22-ц/796/4574/2014Головуючий у
суді першої інстанції:Ісаєвська О.В.
Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Лапчевська О.Ф.АПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі
:

Головуючого - судді Лапчевської О.Ф.

Суддів Корчевного Г.В.,

при секретарі Лужецькій І.С.

за участю: представника позивача
Кохановського В.С.,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Черняк Євгенії Юріївни в інтересах
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» на рішення Печерського
районного суду м. Києва від 18 червня 2013
року

У справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 18 червня 2013 року у
задоволенні позову відмовлено /т. 1 а.с.
75-78/.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
подав апеляційну скаргу на рішення
суду посилаючись на його незаконність
та необґрунтованість. Вважає, що судом
не повно з'ясовані обставини справи,
зокрема, зазначає, що на підтвердження
обґрунтованості позовних вимог були
надані всі документи щодо переходу
права вимоги та замін кредиторів,
починаючи з ПАТ «Сведбанк», закінчуючи
ТОВ «Кредитні ініціативи». Крім того,
позивачем до матеріалів справи
долучено Витяг з реєстру
заборгованостей боржників, що є
додатком до договору Факторингу від
28.11.2012 р. між ТОВ «Кредитні ініціативи»
та ТОВ «ФК «Вектор Плюс», який суд
необґрунтовано визнав неналежним
доказом у справі, а клопотання про
відкладення судового засідання для
долучення реєстру боржників, на
підтвердження позовних вимог,
безпідставно відхилив, у зв'язку з чим
неповно з'ясував обставини справи.
Зважаючи на викладене в апеляційній
скарзі просив рішення стасувати та
ухвалити нове, яким позов задовольнити
у повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представників сторін, які з'явились у
судове засідання, дослідивши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи в межах апеляційного
оскарження, вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
залишенню без змін на підставі
наступного.

Судом встановлено, що між відповідачем
та АКБ «Київ-Приват» 23.07.2001 року було
укладено договір на обслуговування
банківської платіжної картки /т. 1
а.с.25-26/.

Правонаступником Акціонерного
комерційного банку «Київ-Приват» є
акціонерний комерційний банк «ТАС
-Комерцбанк».

Згідно з додатковою угодою №1 від 21
березня 2002 року до Договору №353/л-р від
23.07.2001 року Акціонерний комерційний
банк «ТАС -Комерцбанк» надав ОСОБА_6
право скористатись кредитним лімітом
в сумі 20000 доларів США /т. 1 а.с. 27/.

Відповідно до додаткової угоди №2 від
5 травня 2003 року до Договору №353/л-р від
23.07.2001 року Акціонерний комерційний
банк «ТАС-Комерцбанк» надав ОСОБА_6
право скористатись кредитним лімітом в
сумі 40000 доларів США /т. 1 а.с. 28/.

Згідно з додатковою угодою №4 до
кредитного договору №353/л-р від
27.07.2001року АКБ «ТАС-Комерцбанк» 26.07.2005
року надав ОСОБА_6 грошові кошти в сумі
40000 доларів США /т. 1 а.с. 30/.

Відповідно до додаткової угоди №5 від 7
червня 2006 року до кредитного договору
№353/л-р від 23.07.2001 р. Банк надав ОСОБА_6
грошові кошти в сумі 80 000 доларів США
на строк до 8 серпня 2011 року /т. 1 а.с. 32/.

Згідно з додатковою угодою №6 від 14
березня 2007 року до кредитного договору
№353/л-р від 23.07.2001 року АКБ
«ТАС-Комерцбанк» надав ОСОБА_6 грошові
кошти (кредит) у сумі 150000 доларів США на
строк до 8 серпня 2011 року /т. 1 а.с. 33/.

28 листопада 2012 року Публічне
акціонерне товариство «Сведбанк», яке
виступає правонаступником Відкритого
акціонерного товариства «Сведбанк»,
яке в свою чергу виступає
правонаступником Акціонерного
комерційного банку «ТАС-Комерцбанк»
та Товариство з обмеженою
відповідальністю «Факторингова
компанія «Вектор Плюс» уклали договір
факторингу за № 15/т. 1 а.с. 9-15/.

В цей же день 28 листопада 2012 року
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Факторингова
компанія «Вектор Плюс» уклала договір
факторингу з Товариством з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» /т. 1 а.с. 16-24/.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
недоведеності позовних вимог в поряду
ст. 60 ЦПК України, зокрема відсутності в
матеріалах справи доказів, що за
договором факторингу, укладеного між
ТОВ «Факторингова компанія «Вектор
Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи»
було передано борг ОСОБА_6 за договором
№353/л-р відсутності платіжних доручень
та меморіальних ордерів, заяв на видачу
готівки.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від
29 жовтня 2013 року, рішення суду першої
інстанції було скасовано та
постановлено нове про задоволення
позовних вимог. Задовольняючи позовні
вимоги, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що відповідно до умов
додаткової угоди №6 від 14 березня 2007
року до кредитного договору, банк надав
відповідачу кредиту розмірі 150 000
доларів США на строк до 08 серпня 2011 року
зі сплатою 15% річних. Відповідач свої
зобов'язання за кредитним договором не
виконав, внаслідок чого має
прострочену заборгованість за
кредитом у розмірі 90 000 доларів США, що
за курсом НБУ 719 370 грн., за відсотками - 57
736, 50 доларів США, що за курсом НБУ
становить 461 487 грн. 84 коп. та пені яка
становить 57 745, 72 доларів США, що за
курсом НБУ 461 561 грн. 53 коп., а всього 1 642
419 грн. 37 коп.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 05 лютого 2014
року, рішення колегії суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва від 29 жовтня
2013 року скасовано, а справу направлено
на новий апеляційний розгляд з підстав
того, що доказів отримання
відповідачем грошових коштів у розмірі
150 000 доларів США, матеріали справи не
містять, адже відповідно до п. 1.1
додаткової угоди №6 від 14 березня 2007
року до кредитного договору №353/л-р від
23 липня 2001 року кредит надається лише
після підписання додаткової угоди до
договору застави. Апеляційним судом не
досліджено документів первинної
бухгалтерської документації, договору
застави та додаткової угоди до нього та
наявності вказаних документів. Крім
того, відсутні дані щодо набуття
фактором права на стягнення
заборгованості саме за зобов'язаннями
відповідача.

При повторному перегляді справи в
апеляційній інстанції було
встановлено, що відповідно до п. 1.1
додаткової угоди №4 від 26 липня 2005 р. до
кредитного договору №353/л-р по
банківській платіжній картці
«Cirrus/Maestro» від 23 липня 2001 р. /т. 1 а.с. 30-31/
кредит надається Банком у готівковій
формі через касу Банку на підставі
заяви Позичальника з урахуванням
вартості ліквідності майна, що
передається Позичальником в іпотеку
Банку.

Подальші додаткові угоди №5 від 07 липня
2001 року та №6 від 14 березня 2007 року
зміни до п. 1.1 кредитного договору
№353/л-р щодо порядку надання кредиту у
готівковій формі через касу банку на
підставі заяви Позичальника не вносили
/ т. 1 а.с. 32-33/.

На неодноразову вимогу суду надати
первинні бухгалтерські документи щодо
видачі ОСОБА_6 коштів за вказаними
додатковими угодами, оригінали його
заяв суду так надані Банком і не були.

Щодо отримання відповідачем коштів у
сумі 150 000 доларів США відповідно до
Додаткової угоди №6 від 14 березня 2007
року до кредитного договору №353/л-р від
23 липня 2001 року, то відповідно до п. 1.1
кредит надається лише після підписання
додаткової угоди до договору застави.

Договір про внесення змін до Договору
застави було укладено 14 березня 2007 року
/ т. 2 а.с. 166/, однак доказів про видачу
вказаних коштів позивачем, суду також
так і не було надано на неодноразову
вимогу, з посиланням представника
позивача на наявні в матеріалах справи
виписки по особовому рахунку
відповідача.

Відповідно до Додаткової угоди №4 від 26
липня 2005 року, а саме п. 3.1 Позичальник
зобов'язується погасити
заборгованість за кредитом, шляхом
внесення коштів на позичковий рахунок
№8101.840, а до Додаткової угоди №5
від 07 червня 2006 року - шляхом внесення
коштів на позичковий рахунок №8101
/ т. 1 а.с. 30-32/, рахунок №8101 вказаний
також в Додатковій угоді №6 від 14
березня 2007 року / т. 1 а.с. 33/. Виписки, що
містяться в матеріалах справи на а.с.
222-250 т. 1 містять посилання на інші
номери рахунків.

Крім того, колегія суддів не приймає до
уваги доводи апеляційної скарги щодо
обґрунтованості переходу права вимоги
та замін кредиторів, оскільки виписка з
протоколу засідання Спостережної ради
ПАТ «Сведбанк» №19 /т. 2 а.с. 167-170/ від 20
листопада 2012 року, містить в собі
положення про погодження договорів
факторингу у майбутньому, а в договорах
факторингу ТОВ «Кредитні ініціативи»
та ТОВ «ФК «Вектор Плюс», укладених
пізніше, 28 листопада 2012 року, містяться
умови про обов'язковість надання
Спостережною радою ПАТ «Сведбанк»
згоди на уступлення права вимоги, якої
не надавалось.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують та
містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Черняк
ЄвгеніїЮріївни в інтересах Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Кредитні ініціативи» - відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 18 червня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді: