Єдиний унікальний номер 271/6857/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/6180/2014
Головуюча в 1 інстанції Кононихіна Н.Ю.
Доповідач: Будулуца М.С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2014 року
м. Донецьк

Апеляційний суд Донецької області у
складі:

Головуючого -
судді: Будулуци М.С.

суддів:
Канурної О.Д., Космачевської Т.В.,

при секретарі
Макущенко О.В.,

розглянувши матеріали цивільної
справи за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» на рішення
Червоногвардійського районного суду м.
Макіївки Донецької області від 13
червня 2014 року, -

В С Т А Н О
В И В:

Рішенням Червоногвардійського
районного суду м. Макіївки Донецької
області від 13 червня 2014 року в
задоволенні позовних вимог Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ «КБ
«ПриватБанк», Банк) до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, ПАТ
«КБ «ПриватБанк» подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права, просив рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення, яким позов Банку задовольнити.

В обґрунтування доводів скарги апелянт
зазначив, що суд безпідставно
посилався на норми законодавства про
застосування наслідків спливу
позовної давності.

Відповідач отримала платіжну картку,
строк дії картки не припиняє дії
договору, та Умови не містять положень,
що строк дії договору та строк дії
картки це одне й те ж саме поняття та
вони співпадають.

При цьому слід врахувати, що для
продовження строку будь-якої
додаткової дії з боку сторін не є
необхідним (ч.3 ст.205 ЦК України). Отже, у
разі відсутності письмових заяв
сторін договору про його припинення
його дія продовжується на наступний
рік. Відповідачем не було надано
жодного доказу на підтвердження того,
що він заявляв про свій намір припинити
дію договору, а відтак строк дії
договору автоматично продовжувався
після спливу 12 місяців та розпочинався
наново на наступні 12 місяців.

В судове засідання апеляційного суду
представник позивача та відповідач не
з'явились, але про час та місце розгляду
справи сторони повідомлені судовими
повістками та телефонограмами (а.с. 63, 64,
81).

В заяві від 11 серпня 2014 року
представник Банку просив розглянути
справу у його відсутності (а.с. 64).

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали цивільної справи
та перевіривши доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд вважає, що
скаргу позивача слід відхилити, а
рішення суду - залишити без змін,
виходячи з наступних підстав.

Згідно із статтею 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержання норм матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 303 ч.1 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку, апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції.

Як зазначено в ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

За приписами ст. 60 ЦПК України кожна із
сторін зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін виникає
спір.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
Банк звернувся до суду з позовом поза
межами встановленого законом
трирічного строку позовної давності 02
грудня 2013 року. Останній платіж
відповідачкою здійснено 03 квітня 2006
року.

Такі висновки суду є правильними.

Як вбачається з матеріалів справи, суд
правильно встановив правовідносини,
які виникли між сторонами, дав їм
належну оцінку і обґрунтовано відмовив
позивачу у задоволенні вказаного
позову.

Судом встановлено, що 06 лютого 2006 року
сторони уклали кредитний договір,
відповідно до якого відповідач ОСОБА_1
отримала кредит у розмірі 4 400 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 48,00 % річних на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки. Кредитна картка
видана строком до 30 листопада 2008 року
(а.с. 9, 10-13, 82).

Позивач свої зобов'язання виконав у
повному обсязі. Відповідачем
зобов'язання за кредитним договором у
повному обсязі не виконані, внаслідок
чого утворилась заборгованість в
розмірі 30 977,56 грн, яка складається із
заборгованості за кредитом у розмірі 4
219,25 грн, заборгованості по процентам за
користування кредитом у розмірі 24 807,00
грн, штрафу (фіксованої частини) у
розмірі 500 грн, штрафу (процентної
складової) у розмірі 1 451, 31 грн.

Відповідач ОСОБА_1 заперечувала проти
задоволення позовних вимог внаслідок
пропуску позивачем строку позовної
давності.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Відповідно до п. 5.4 правил користування
платіжною карткою строк погашення
процентів за кредитом визначено
щомісячними платежами, а строк
погашення кредиту в повному обсязі
визначено останнім днем місяця
вказаного на картці.

Кредитну карту було видано відповідачу
строком до 30 листопада 2008 року (а.с. 82).

03 квітня 2006 року боржник ОСОБА_1
останній раз сплатила заборгованість
за кредитом (а.с.5 - 8).

Відповідно до ст. 261 ЦК України початок
перебігу позовної давності співпадає з
моментом виникнення у зацікавленої
сторони права на позов.

Перебіг позовної давності за вимогами
кредитора, які випливають з порушення
боржником умов договору (графіка
погашення кредиту) про погашення боргу
частинами (щомісячними платежами)
починається стосовно кожної окремої
частини, від дня, коли відбулося це
порушення.

Позовна давність у таких випадках
обчислюється окремо по кожному
простроченому платежу.

Несплачені до моменту звернення
кредитора до суду платежі підлягають
стягненню у межах позовної давності по
кожному із платежів.

Указана правова позиція висловлена у
постанові Верховного Суду України від
06 листопада 2013 року справа № 6-116цс13.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором, позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежу.

Останній раз відповідач ОСОБА_1
сплатила заборгованість за кредитом 03
квітня 2006 року та зовсім перестала
виконувати умови договору (а.с. 5-8).
Строк дії картки закінчився 30
листопада 2008 року (а.с. 82).

Однак, з позовом до суду Банк звернувся
02 грудня 2013 року (а.с. 3-4), тобто після
спливу трирічного строку позовної
давності, а тому суд правильно відмовив
в задоволенні заявленого позову у
зв'язку з пропуском позивачем строку
позовної давності. Поважних причин
пропуску вказаного строку позивач не
навів і не просив його поновлювати.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
законодавства, що призвело або могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

З врахуванням викладеного, у
апеляційного суду відсутні правові
підстави для скасування судового
рішення.

У зв'язку з цим, доводи апеляційної
скарги про скасування рішення суду є
безпідставні, а тому в задоволенні
апеляційної скарги ПАТ КБ «ПриватБанк»
слід відмовити, а рішення суду -
залишити без змін.

Суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи і ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права
та підстави для його скасування в межах
апеляційного оскарження відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315 ЦПК
України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Червоногвардійського
районного суду м. Макіївки від 13 червня
2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Судді: