інстанції Ковальчук Л.М.Провадження №
22-ц/780/4649/14 Доповідач у 2
інстанції ФінагєєвКатегорія 18
УХВАЛА

Іменем України

19 серпня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

суддів Олійника В.І., Савченка С.І.

за участю секретаря Бобко О.В.

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Приват Банк" на
рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 06
червня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Київській
області, приватного підприємства
"Спеціалізоване підприємство "Юстиція",
публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Приват Банк" про
визнання прилюдних торгів недійсними, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року позивач
звернувся до суду з позовом та просив
визнати недійсними прилюдні торги з
реалізації арештованого нерухомого
майна, що належать боржнику ОСОБА_1 від
05 грудня 2013 року.

Позовні вимоги обгрунтовані тим,
що на підставі рішення суду з ОСОБА_1 на
користь ПАТ КБ "Приват Банк" було
стягнуто заборгованість у розмірі 5 791
878 грн. 94 коп. шляхом реалізації
предмету іпотеки, а саме житлового
будинку та земельної ділянки площею
0,1639 га, розташованих по АДРЕСА_1. 05
грудня 2012 року були проведені прилюдні
торги з реалізації вищезазначеного
нерухомого майна. ПП "СП "Юстиція" не
мала права проводити будь-які дії з
реалізації майна. Проведення торгів
відбулося з порушенням вимог чинного
законодавства.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 06
червня 2014 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано недійсними прилюдні торги з
реалізації арештованого нерухомого
майна, що належить боржнику ОСОБА_1 від
05 грудня 2013 року.

В апеляційній скарзі відповідач
ПАТ КБ "Приват Банк" ставить питання про
скасування рішення суду першої
інстанції через порушення норм
матеріального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи та
ухвалення нового рішення про відмову у
задоволенні позову. В обґрунтування
доводів апеляційної скарги зазначає,
що суд першої інстанції не зазначив,
якими нормами права керувався під час
ухвалення рішення. Лист, який є єдиним
доказом того, що ПП "СП "Юстиція" не мало
права реалізовувати предмет іпотеки,
не містить ані підпису відповідної
особи, ані відбитої печатки, а тому не є
належним доказом.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу відхилити,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються,
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судом встановлено, що 05 листопада 2010
року Києво-Святошинським районним
судом Київської області видано
виконавчий лист у справі за позовом ПАТ
КБ "Приват Банк" до ОСОБА_1 про звернення
стягнення на предмет іпотеки: житловий
будинок загальною площею 476,3 кв.м.,
житловою площею 155,7 кв.м. та земельну
ділянку загальною площею 0,1639 га, які
розташовані по АДРЕСА_1.

05 грудня 2013 року ПП "СП "Юстиція" були
проведені прилюдні торги з реалізації
зазначеного майна.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що договір, укладений між
управлінням державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області та ПП "СП "Юстиція"
був розірваний в односторонньому
порядку та втратив свою юридичну силу,
а ПП "СП "Юстиція" втратила право на
проведення прилюдних торгів.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

06 січня 2012 року між Державною
виконавчою службою України та ПП
Спеціалізоване підприємство "Юстиція"
було укладено генеральний договір
відповідно до якого ДВС України
доручає, а «Спеціалізоване
підприємство «Юстиція» особисто за
місцем його реєстрації або через свої
філії у відповідних
адміністративно-територіальних
одиницях, зобов'язується приймати від
органів державної виконавчої служби
(далі - орган ДВС) та реалізовувати
арештоване майно, на яке звернено
стягнення державними виконавцями при
примусовому виконанні рішень, шляхом
його продажу на прилюдних торгах,
аукціонах та на комісійних умовах, а
також забезпечувати належне
зберігання арештованого майна та його
перевезення.

Згідно з п. 3.18 генерального
договору ПП Спеціалізоване
підприємство "Юстиція" зобов'язане у
разі розірвання цього договору
Державною виконавчою службою України,
у строк не пізніше десяти днів з
моменту його розірвання, повернути
майно, передане на реалізацію, органам
ДВС.

Згідно з умовами п. 4.2 генерального
договору ДВС України має право
виключати за поданням голови тендерної
комісії наказом ДВС організацію з
переліку спеціалізованих організацій
з якими органи ДВС України можуть
укладати договори про реалізацію
арештованого майна у разі неналежного
виконання нею умов цього договору чи
умов договорів, укладених з органами
ДВС про реалізацію арештованого майна,
та в односторонньому порядку розривати
з такою організацією Генеральний
договір та договори про реалізацію
арештованого державними виконавцями
майна.

Згідно з п. 10.2 генерального
договору Сторони продовжують
виконувати умови цього Договору в
частині реалізації та зберігання
арештованого майна до закінчення
процедури реалізації у відповідності
до чинного законодавства та укладених
договорів згідно з пунктом 8.1 цього
Договору, за винятком випадку
розірвання договору ДВС України у
порядку, встановленому пунктом 4.2 цього
договору.

На виконання умов зазначеного
генерального договору 17 липня 2013 року
між управлінням державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області та ПП "СП "Юстиція"
було укладено договір про надання
послуг по реалізації і проведенню
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна
(предмета іпотеки). Зазначений договір
стосувався реалізації арештованого
нерухомого майна, що належить боржнику
ОСОБА_1, а саме будинку загальною площею
476,3 кв.м., житловою площею 155,7 кв.м. та
земельної ділянки загальною площею 0,1639
га, які розташовані по АДРЕСА_1.

Відповідно до наказів Державної
виконавчої служби України від 28.11.2013 №
113/2 та № 114/2 приватне підприємство
«Спеціалізоване підприємство
«Юстиція» виключене з переліку
спеціалізованих організацій, з якими
органами державної виконавчої служби
можуть укладатися договори про
реалізацію арештованого майна за
порушення вимог Генерального договору
№ 1 про реалізацію арештованого майна,
на яке звернено стягнення державними
виконавцями при примусовому виконанні
рішень від 06.01.2012. Даний договір
розірвано Державною виконавчою
службою України в односторонньому
порядку (а.с. 22-25). Зазначені обставини
сторонами не заперечуються та не
спростовуються.

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що на момент
проведення прилюдних торгів - 05.12.2013
року, СП "Юстиція" не мала права їх
проводити, оскільки з зазначеним
підприємством 28.11.2013 року було
розірвано генеральний договір і у
відповідності до вимог п.п. 3.18, 4.2, 10.2
розірваного договору ПП СП "Юстиція"
зобов'язане було повернути до органів
ДВС майно, що перебувало в нього на
реалізації.

Доводи апеляційної скарги Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Приват Банк" щодо відсутності
доказів розірвання договору з СП
"Юстиція", колегія суддів не може взяти
до уваги, оскільки відповідно до листа
ДВС України від 12.12.2013 року (а.с. 24) та
Головного управління юстиції в
Київській області від 28.11.2013 року (а.с. 22)
генеральний договір № 1 з ПП "Юстиція"
розірвано в односторонньому порядку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК
України - кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Вказуючи на неналежність доказів
розірвання договору, апелянт не надав
суду жодного доказу на підтвердження
своїх заперечень, а саме доказів
чинності генерального договору на
момент проведення прилюдних торгів.

Таким чином висновки суду першої
інстанції відповідають фактичним
обставинам справи та ґрунтуються на
наявних у справі доказах, доводи
апеляційної скарги зазначених
висновків не спростовують, а відтак
вимоги апеляційної скарги задоволені
бути не можуть.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-316 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Приват Банк" відхилити.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 06
червня 2014 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Фінагєєв В.О.

Судді:
Олійник В.І.

Савченко С.І.