АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/6419/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/2747/14
Головуючий у 1-й інстанції Нестеренко
Доповідач Прядкіна О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2014 року м. Полтава Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Полтавської
області в складі:

Головуючого судді: Прядкіної О.В.,

Суддів:Бутенко С.Б., Панченка О.О.,

При секретарі: Кальник А.М.

За участі: стягувача ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою Відділу
державної виконавчої служби
Кременчуцького районного Управління
юстиції у Полтавській області

на ухвалу Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 16 липня 2014 року

за поданням старшого державного
виконавця ВДВС Кременчуцького
районного управління юстиції про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_5, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2014 року старший державний
виконавець ВДВС Кременчуцького РУЮ
Носа О.Ю. звернувся до суду з поданням
про тимчасове обмеження ОСОБА_5 у праві
виїзду за межі України до виконання нею
зобов'язань по виконавчому листу про
стягнення аліментів на користь ОСОБА_4

Ухвалою Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 16 липня 2014 року відмовлено старшому
державному виконавцю ВДВС
Кременчуцького РУЮ Носа О.Ю. у
задоволенні подання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_6

Ухвалу оскаржив Відділ державної
виконавчої служби Кременчуцького
районного Управління юстиції у
Полтавській області, який в
апеляційній скарзі, посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права, просить скасувати ухвалу.

Колегія суддів, перевіривши справу в
межах заявлених вимог і апеляційного
оскарження, приходить до висновку про
відхилення апеляційної скарги з таки
підстав:

Як вбачається з матеріалів справи, на
примусовому виконанні у відділі ДВС
Кременчуцького районного управління
юстиції з 26 січня 2012р. перебуває
виконавче провадження ВП №30863072 з
примусового виконання рішення
Кременчуцького районного суду про
стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4
аліментів в розмірі 1/4 частини всіх
видів заробітку.

Звертаючись до суду з поданням,
державний виконавець зазначав, що
боржником протягом тривалого часу
аліменти не сплачуються, що призвело до
утворення заборгованості в сумі
19731грн., чим ОСОБА_5 ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
неї рішенням суду.

Відмовляючи в задоволенні подання,
районний суд виходив з того, що старшим
державним виконавцем ВДВС
Кременчуцького РУЮ Носа О.Ю. не надано
доказів, які б підтверджували ухилення
від виконання рішення суду боржником.

Згідно п. 18 ч.3 ст. 11 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язання за рішенням.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до роз'яснень Верховного
Суду України, викладених у листі від
01.02.2013 року «Судова практика щодо
вирішення питання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України», ухилення від виконання
зобов'язань, покладених на боржника
рішенням варто розуміти як будь-які
свідомі діяння (дії або бездіяльність)
боржника, спрямовані на невиконання
відповідного обов'язку у виконавчому
провадженні, коли виконати цей
обов'язок у нього є всі реальні
можливості (наприклад, наявність майна,
грошових коштів тощо) і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об'єктивні обставини (непереборної
сили, події тощо). Відповідно до
положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність
умислу та обставини, які є предметом
посилання суб'єкта подання про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України як на підставу його вимог,
підлягають доведенню. Зокрема,
задоволення такого подання можливе
лише за умови "доведення факту ухилення
боржника від виконання зобов'язання".

Однак заявником не надано належних
доказів ухилення ОСОБА_5 від виконання
зобов'язання.

За таких обставин, суд правомірно
дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення поданням про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_5.

Доводи апеляційної скарги зазначених
висновків не спростовують.

Підстав для скасування ухвали
місцевого суду колегія не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ч.1 п.1, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Відділу
державної виконавчої служби
Кременчуцького районного Управління
юстиції відхилити.

Ухвалу Автозаводського районного суду
м. Кременчука Полтавської області від 16
липня 2014 року залишити без змін.

Стягнути з Відділу державної
виконавчої служби Кременчуцького
районного Управління юстиції на
користь держави не сплачений судовий
збір за подану апеляційну скаргу в
розмірі 121,80 грн.

Ухвала в касаційному порядку
оскарженню не підлягає.

СУДДІ: