АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5929/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Шабанов А. М. Доповідач - Дерев'янко
О.Г. Категорія 59
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2014 року
м. Дніпропетровськ

колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Дерев'янка О.Г.,

суддів: Черненкової Л.А.,
Петешенкової М.Ю.,

при секретарі: Видюковій Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 15 травня 2014 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2
до Дніпропетровської районної
державної адміністрації, Управління
Державного земельного агентства
України у Дніпропетровському районі,
ОСОБА_3, 3-ті особи: Реєстраційна служба
Дніпропетровського районного
управління юстиції, Державний
кадастровий реєстратор на території
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, голова
обслуговуючого кооперативу «Садівниче
товариство «Рассвет-7» Оковитий
Олексій Філіпович, про захист прав
землекористувача шляхом визнання
недійсними та скасування
розпорядження голови районної
державної адміністрації, державного
акту про право власності на земельну
ділянку,

ВСТАНОВИЛА
:

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернувся із
вказаним позовом до відповідачів, та з
урахуванням уточнених позовних вимог
зазначив, що у 1993 році його матір ОСОБА_5
була прийнята до членів с/т «Рассвет»
на території Балівської сільської ради
Дніпропетровського району,
правонаступником якого є
обслуговуючий кооператив «Садівниче
товариство «Рассвет-7», їй надано у
користування земельну ділянку НОМЕР_1
площею 0,09 га за який вона сплачувала
внески.

В 2008 році у зв'язку з виниклими
обставинами мати звернулась до
кооперативу із заявою щодо передачі
земельної ділянки йому, а він написав
заяву про вступ до членів ОК с/т
«Рассвет-7», що можуть підтвердити
свідки, та йому запропоновано
користуватись членською книжкою на
ім'я матері. В листопаді він звернувся
до Дніпропетровської районної
адміністрації із заявою щодо передачі
ділянки НОМЕР_1 площею 0,09 га у його
приватну власність та отримав дозвіл
на складання технічної документації із
землеустрою.

Після проведення спеціалістами ТОВ
«Геотрастзем» топографо-геодезичних
робіт з'ясувалось, що площа земельної
ділянки НОМЕР_1 складає не 0,09 га а 0,12 га,
проведено встановлення меж земельної
ділянки, однак подальші роботи у 2012
році призупинено, оскільки виявилось
перетинання площі із земельною
ділянкою НОМЕР_2, на який ОСОБА_3 видано
Державний акт на право власності на
земельну ділянку.

Позивач ОСОБА_2 вважає, що зазначені
розпорядження та акт порушують його
права як землекористувача на земельну
ділянку НОМЕР_1, яка розташована в тому
ж садівничому товаристві «Рассвет-7»,
тому просив суд визнати їх недійсними
та скасувати; зобов'язати державного
кадастрового реєстратора на території
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області скасувати
державну реєстрацію земельної ділянки,
кадастровий номер :01:077:0245,
зареєстровану за №03322 від 18.04.2012
року; зобов'язати Реєстраційна служба
Дніпропетровського РУЮ у
Дніпропетровській області скасувати
державну реєстрацію права власності
ОСОБА_3 на земельну ділянку №73,
кадастровий номер :01:077:0245,
державний акт, серії ЯЛ №940887,
зареєстрований за №03322 від 18.04.2012
року розміщену на території ОК СТ
«Рассвет-7». ( т. 1 а.с.2-3, 58-64)

Рішенням Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 15
травня 2014 року позивачу у задоволенні
позову відмовлено. (т.1 а.с.234-239)

Ухвалою Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 15
травня 2014 року виправлено опису у
вступній та резолютивній частині
рішення. (т.1 а.с.241)

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказуючи
про те, що рішення суду є незаконним,
постановлено з порушеннями норми
матеріального та процесуального права,
тому просив його скасувати,
постановити нове рішення про
задоволення позову. (т.2 а.с.3-11)

Перевiривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги
в її межах, колегiя суддiв вважає, що
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду залишенню без змін з наступних
пiдстав.

Відповідно до вимог ст.. 15 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 та 2 ст. 373 ЦК України - земля є
основним національним багатством, що
перебуває під особливою охороною
держави. Право власності на землю
гарантується Конституцією України.
Право власності на землю (земельну
ділянку) набувається і здійснюється
відповідно до закону.

Судом першої інстанції встановлено, та
підтверджується матеріалами справи, що
рішенням виконкому Балівської
сільської ради Дніпропетровської
області від 19.11.1997р. № 70 та Державного
акту на право постійного користування
землею, зареєстрованого в Книзі
записів державних актів на право
постійного користування землею № 1168- х
садівничому товариству «РАССВЕТ»
надано в постійне користування
земельна ділянка 34,4 га в межах згідно
плану землекористування для ведення
колективного садівництва.(т.1 а.с.24-26)

Відповідно до наданої позивачем суду
першої інстанції членської книжки
садовода, яка видана ОСОБА_5 18.06.1993 року,
останній було надано садова ділянка
НОМЕР_1 площею 600 кв.м. ( т. 1 а.с.40)

Відповідно до протоколу № 2 від 22.09.2007
року загальних зборів членів садового
товариства «Рассвет - 7» одним із
прийнятих рішень зборів було
затвердження протоколу засідання
правління с/т «Рассвет-7» № 6 від 24.02.2007
року, яким за систематичне порушення
Статуту садового товариства,
Земельного законодавства, несплату
внесків, та з інших зазначених в ньому
підстав, прийнято рішення про
виключення із членів товариства 107
осіб, втому числі ОСОБА_5 (т.1.а.с.178-186)

Відповідно до п. 7.4 Статуту садового
товариства «Рассвет-7» (в редакції на 2009
рік) членство у Товаристві
припиняється зокрема в наслідок
систематичної, у продовж півроку,
невиплати встановлених членських та
цільових внесків, інших вказаних у
Статуті платежів. (т.1 а.с.157)

Як пояснила ОСОБА_5 їй про рішення щодо
її виключення із членів с/т «Рассвет - 7»
відомо, проте це рішення вона в
судовому порядку не оскаржувала.

На підставі заяви від 07.02.2008 року
ОСОБА_3, протоколом № 4 засіданні
правління с/т «Рассвет - 7» від 24.02.2008
року прийнята до членів садового
товариства.

Відповідно до членської книжки
садовода с/т «Рассвет- 7» ОСОБА_3 як
члену товариства надано ділянку
АДРЕСА_1 площею 0,12 га. (т. 1 а.с.145-146)

Відповідно до Державного акту на право
приватної власності на земельну
ділянку ОСОБА_3 на підставі
розпорядження голови
Дніпропетровської
райдержадміністрації від 11.04.2011 року №
797 - р є власником земельної ділянки
площею 0,1000 га. (т. 1 а.с.144)

Згідно матеріалів справи, а саме
пояснювальної записки ТОВ
«Геотрастзем» вбачається, що під час
проведення робот із землеустрою щодо
складання державного акта на право
приватної власності на земельну
ділянку для садівництва ОСОБА_2
виявлено накладки земельної ділянки на
вже існуючу базу даних Земельних
ресурсів Дніпропетровського району,
тому роботи призупинено до вияснення
питання замовника з головою с/т
«Рассвет - 7». (т.1. а.с.6)

Згідно письмових пояснень голови
обслуговуючого кооперативу «Садівниче
товариство» «Рассвет-7» Оковитого О.П. ,
які були надані суду першої інстанції,
між об'єднаними земельними ділянками
НОМЕР_2,74 та земельною ділянкою НОМЕР_1
мала б бути земельна ділянка НОМЕР_3,
яка існує тільки на план-схемі.
Починаючи з 90-х років під час
приватизації земельних ділянок
відбувались некоректні заміри
лінійних розмірів ділянок, тому
фактична площа ділянки ОСОБА_3 НОМЕР_2
має площу 0,10 га, а ділянка НОМЕР_1 площу
0,06 га. (т.1 а.с.150)

Згідно план-схеми земельних ділянок
садівничого товариства «РАССВЕТ-7», та
послідовності розміщення ділянок, між
ділянками №73,74 та ділянкою НОМЕР_1 має
знаходитись ділянка №75, проте фактично
вона відсутня. (а.с.т. 1 а.с.188)

Позивачем, та його представником данні
пояснення представника третьої особи
не спростовано. Не надано позивачем, а
також його представником - ОСОБА_5
доказів того, що його матері
(представнику) виділялась земельна
ділянка площею більшою ніж 600 кв.м.(0,06га)
як зазначено у членській книжці від 1993
року. (а.с.40)

Колегія суддів вважає, що прийняти до
уваги членську книжку на ОСОБА_5 за 2008
рік не можна, оскільки як зазначено
вище, після виключення ОСОБА_5 із членів
товариства у 2007 році, об'єктивні данні
про прийняття ОСОБА_5 знову до
товариства позивачем не надано.
Відсутні рішення загальних зборів
членів товариства щодо прийняття
повторно ОСОБА_5 в с/т «Рассвет - 7» у 2008
році, відповідно до п. 7.3. Статуту.

Посилання голови с/т «Рассвет-7»
Оковитого О.Ф. щодо появи у ОСОБА_5 нової
членської книжки та прийняття від неї
у 2008 році внесків внаслідок помилки,
заслуговують на увагу. Членська книжка
від 2008 року не містить дати рішення про
прийняття в товариство, номеру
протоколу. За цих обставин довідку -
підтвердження за 2008 рік, яку надано з
апеляційною скаргою, також прийняти не
можна. (т. 2 а.с. 16)

Із пояснень представника позивача -
ОСОБА_5 наданих суду апеляційної
інстанції вбачається, що документи
підтверджуючі передачу нею земельної
ділянки в с/т «РАССВЕТ-7» сину, а також
докази підтверджуючі вихід її із
членства товариства відповідно до
Статуту п. 9,1 відсутні. Посилання
позивача на покази свідків в
підтвердження цих обставин судом
першої інстанції обґрунтовано не
прийнято до уваги.

Позивач у позові посилається на те, що
він є членом садівничого товариства
«РАССВЕТ-7» та користується земельною
ділянкою НОМЕР_1 площею 0,09 га з 1994 року
на підставі рішення загальних зборів
ОК с/т «Рассвет - 7». Такі доводи ОСОБА_2
також не підтверджено рішенням
загальних зборів членів садівничого
товариства «РАССВЕТ-7», та суперечать п.
7.1 Статуту, відповідно до якого членом
товариства можуть бути зокрема
громадяни України, які досягли 18 років.
Із паспорта позивача вбачається, що на
1994 рік він був неповнолітнім - 16
років.(а.с.16)

В силу вище зазначених обставин,
колегія суддів не може прийняти до
уваги заяву ОСОБА_2 щодо передачі в
приватну власність земельної ділянки
0,09 га, та нібито його членства ОК с/т
«Рассвет - 7» з 1994 року, яка датована
листопадом 2008 року, оскільки ця заява -
довідка не відповідає фактичним
обставинам по справі. (т. 1 а.с.15)

Таким чином, відмовляючи у задоволенні
позову ОСОБА_2, суд першої інстанції
правильно виходив з того, що матеріали
справи не містять данні про порушення
прав позивача на земельну ділянку
НОМЕР_1 в ОК с/т «Рассвет - 7»,
доведеність незаконності рішення
органу місцевого самоврядування, на
підставі якого ОСОБА_3 набула права
власності на земельну ділянку.

Вирішуючи спір, який виник між
сторонами, суд першої інстанції в
достатньо повному обсязі з'ясував
права та обов'язки сторін, обставини
справи, перевірив доводи сторін та дав
їм належну правову оцінку, постановив
рішення, яке відповідає вимогам закону.
Висновки суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами та
поясненнями самих сторін.

Наведені в апеляційній скарзі доводи
порушень ст. 125 Земельного кодексу
України- не знайшли свого
підтвердження, оскільки - право
власності та право постійного
користування на земельну ділянку
виникає після одержання її власником
або користувачем документа, що
посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою, та його державної реєстрації.
Враховуючи вищенаведене, позивач
взагалі не набув будь-якого права на
земельну ділянку НОМЕР_1 в садівничому
товаристві «РАССВЕТ-7».

Колегія суддів звертає увагу на те, що
ОСОБА_5 як колишній користувач
земельною ділянкою НОМЕР_1 в ОК с/т
«Рассвет - 7», має право на захист своїх
майнових прав, (на ділянці розміщені
споруди), в тому числі права оскарження
правомірності виключення її із членів
товариства, проте такі вимоги не є
предметом цього позову.

Інші доводи наведені в апеляційній
скарзі не спростовують висновків
місцевого суду, зводяться до
переоцінки доказів і незгоди із
висновками суду щодо обставин справи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України,
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

Судом апеляційної інстанції не
встановлено порушень матеріального
або процесуального закону, які могли б
потягти за собою скасування рішення
суду першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
є необґрунтовані, а рішення суду
відповідає вимогам закону та
матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 15
травня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набуває
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді :