Номер справи 623/2067/14-ц
Номер провадження 2/623/726/2014
РІШЕННЯ

іменем України

14 серпня 2014 року м.
Ізюм

Ізюмський міськрайонний суд
Харківської області

у складі: головуючого судді - Бутенка
В.М.

при секретарі судового засідання -
Костенко В.В.

судового розпорядника - Максименка Р.С.

за участю: представника позивача -
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ізюм цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 до Ізюмського
відділення № 492 відкритого
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» про визнання
права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з вказаним позовом до Ізюмського
відділення № 492 відкритого
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» і просить суд
визнати за ним право власності в
порядку спадкування за законом на
грошові кошти, а саме: - 6540 грн. 85 коп. на
рахунку НОМЕР_1 Ізюмського відділення
№ 492 відкритого акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України»; - 11 171 грн. 35 коп. на рахунку
НОМЕР_2 Ізюмського відділення № 492
відкритого акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України»,
після смерті ОСОБА_5, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не
з'явився, його інтереси у судовому
засіданні представляв ОСОБА_2, який
підтримав позовні вимоги і просить
|||суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача Ізюмського
відділення № 492 відкритого
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» Харківської
області в судове засідання не з'явився,
про час і місце судового засідання
повідомлявся належним чином, надав
суду заяву про розгляд справи без його
участі, заперечень на позов не мають
(а.с. 23)|||.

|Виходячи з наведеного, суд вважає, що
рішення у справі можливо постановити
при проведенні судового засідання за
відсутності відповідача за
матеріалами справи.

Вислухавши пояснення представника
позивача, перевіривши і дослідивши
матеріали справи суд приходить до
висновку про задоволення позовних
вимог.|установлені||правостосун

Судом встановлені факти і відповідні
їм правовідносини.

Книгою 6 ЦК України, а також спеціальним
законодавством, зокрема Законом
України «Про нотаріат», підзаконними
нормативними актами, визначено
нотаріальний порядок оформлення права
на спадщину, що відповідає
встановленій законодавством
сукупності функцій, притаманній
юрисдикційній діяльності судів та
нотаріусів.

Відповідно ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Згідно вимогам ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст.
1222, ч. 3 ст. 1223 ЦК України спадщина
відкривається внаслідок смерті особи,
часом відкриття спадщини в такому
випадку є день смерті особи.
Спадкоємцями за заповітом і за законом
можуть бути фізичні особи, які є живими
на час відкриття спадщини. Право на
спадкування виникає у день відкриття
спадщини.

Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270
ЦК України передбачено, що спадкоємець
за заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї. Спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини. Для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

За змістом зазначених норм прийняття
особою спадщини обумовлюється або
постійним проживанням спадкоємця із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, або, в разі відсутності
наведених вище обставин - поданням до
нотаріальної контори заяви про
прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст.
1270 ЦК України строк.

Згідно статей 10, 31, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ч.3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Рішенням Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 03 грудня
2009 року встановлено юридичний факт, що
ОСОБА_5, померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року є
рідною сестрою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.
7).

Як установлено судом і підтверджується
матеріалами справи, відповідно
свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_3 від
17.12.2008 року ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4
року (а.с.6).

Як установлено судом і підтверджується
матеріалами справи, після смерті
ОСОБА_5 залишилося спадкове майно та
відкрилась спадщина на грошові кошти, а
саме: - 6540 грн. 85 коп. на рахунку НОМЕР_1
Ізюмського відділення № 492 відкритого
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України»; - 11 171 грн. 35 коп.
на рахунку НОМЕР_2 Ізюмського
відділення № 492 відкритого
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» (а.с. 12, 13).

Згідно відповіді Ізюмської державної
нотаріальної контори Харківської
області від 17.07.2014 року № 1869/01-16
вбачається, що після смерті гр. ОСОБА_5,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року, заведена
спадкова справа № 131/2010р., до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини звернулася її
сестра, ОСОБА_6 (а.с. 22).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 року
померла ОСОБА_6 (а.с. 8).

Судом установлено, що спадкоємцем за
законом після смерті ОСОБА_6 є її рідний
син ОСОБА_8, який фактично прийняв
спадщину від померлої матері та помер
ІНФОРМАЦІЯ_7 року, що підтверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від
05 травня 2003 року виданого відділом
реєстрації актів цивільного стану
Ізюмського міського управління
юстиції Харківської області (а.с. 9, 10).

Як вбачається із повторного свідоцтва
про народження серії НОМЕР_5 ОСОБА_8 є
батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.14)

Відповідно до змісту ч.1 ст. 1265 ЦК
України у п'яту чергу право на
спадкування за законом мають інші
родичі спадкодавця до шостого ступеня
споріднення включно, причому родичі
ближчого ступеня споріднення усувають
від права спадкування родичів
подальшого ступеня споріднення.

Рішенням Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 15 травня
2014 року, яке набрало законної сили,
визнано за ОСОБА_3 право власності на
житловий будинок «А-1», з верендою літ.
«а», ганком літ. «а-1», сарай літ. «Б»,
погріб літ. «В», літню кухню літ. «Г»,
розташований за адресою: АДРЕСА_1, в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4
року (а.с. 29).

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом.

Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець,
який прийняв спадщину, може одержати
свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини, та згідно із ч.3 ст.
1296 ЦК України відсутність свідоцтва
про право на спадщину не позбавляє
спадкоємця права на спадщину.

Таким чином, суд вважає, що після смерті
ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року,
залишилося вказане спадкове майно -
грошові кошти. Вказане майно входить до
складу спадщини та позивач має право на
визнання за ним права власності в
порядку спадкування за законом.

У задоволенні позовних вимог
відповідач не заперечував.

Порушень чиїх або законних прав, свобод
чи інтересів не виявлено.

На підставі викладеного, виходячи з
наведених норм матеріального права та
з врахуванням передбачених п.6 ч.1 ст. 3
ЦК України загальних засад про
справедливість, добросовісність та
розумність цивільного законодавства,
позов підлягає задоволенню.

Судові витрати, які позивач сплатив за
судовий збір, не компенсуються йому у
зв'язку із вимогами про це позивача (а.с.
1).

Керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218
ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до Ізюмського відділення
№ 492 відкритого акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» про визнання права власності
на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, право
власності на грошові кошти: - 6 540,85
гривень (шість тисяч п'ятсот сорок грн.
85 коп.) на рахунку НОМЕР_1 Ізюмського
відділення № 492 відкритого
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України»; - 11 171,35 гривні
(одинадцять тисяч сто сімдесят одна
грн. 35 коп.) на рахунку НОМЕР_2
Ізюмського відділення № 492 відкритого
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України», в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Судові витрати по справі залишити за
позивачем ОСОБА_3.

Рішення|розв'язання,вирішення,розв'язу
вання| може| бути| оскаржене| в
апеляційному| порядку|ладу|| в 10-денний|
строк з дня проголошення| рішення, а
неприсутніми сторонами у той же строк з
дня отримання копії
рішення,|розв'язання,вирішення,розв'язу
ван шляхом| подачі апеляційної скарги|
до Апеляційного суду Харківської
області через Ізюмський міськрайонний
суд.

Головуючий: суддя -

Повний текст рішення складено 15 серпня
2014 року.