У х в а л а

іменем україни

21 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Коротуна
В.М.,

Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості, за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до
публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра», приватного
нотаріуса Дніпропетровського міського
нотаріального округу
Дніпропетровської області ОСОБА_4 про
визнання договорів недійсними та за
зустрічним позовом ОСОБА_3 до
публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» про
встановлення нікчемності договору, за
касаційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» на рішення Кіровського
районного суду м. Дніпропетровська від
05 березня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 14 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2011 року публічне акціонерне
товариство «Комерційний банк «Надра»
(далі - ПАТ КБ «Надра») звернулося до
суду з вищевказаним позовом,
посилаючись на те, що 19 лютого 2007 року
згідно з кредитним договором ОСОБА_2
надано кредитні кошти в розмірі 120 тис.
доларів США на строк до 18 лютого 2030 року
зі сплатою 10,7 % річних. Взяті на себе
зобов'язання ОСОБА_2 не виконала, у
зв'язку з чим станом на 21 лютого 2011 року
виникла заборгованість за кредитним
договором у розмірі 921 187 грн 25 коп., яку
й просив стягнути позивач.

Оскільки відповідач ОСОБА_3 згідно з
договором поруки поручився перед
кредитором за виконання ОСОБА_2 свого
зобов'язання, то ПАТ «КБ «Надра»
просило стягнути вказану суму з
відповідачів солідарно.

У липні 2011 року ОСОБА_2 звернулася до
суду із зустрічним позовом до ПАТ «КБ
«Надра» посилаючись на те, що кредитний
договір був укладений в іноземній
валюті, що суперечить чинному
законодавству, тому просила суд
визнати недійсними кредитний договір
від 19 лютого 2007 року та укладені в його
забезпечення договори поруки та
іпотеки.

У липні 2011 року ОСОБА_3 також звернувся
до суду із зустрічним позовом,
посилаючись на те, що договір поруки
від 19 лютого 2007 року ним не
підписувався як власноруч, так і з
допомогою жодного іншого способу
підписування, який передбачає діюче
законодавство, жодних довіреностей,
доручень на його укладення також не
видавалось, тому просив визнати цей
договір нікчемним.

Рішенням Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 05
березня 2013 року позов публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра»
заборгованість за кредитним договором
№ 8/2007/840-К/775-Н від 19 лютого 2007 року у
розмірі 921 187 грн 25 коп. та
судові витрати - 1 820 грн.

В решті позову відмовлено.

Визнано нікчемним договір поруки № 775-Н
від 19 лютого 2007 року, укладений між
публічним акціонерним товариством
«Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_3

Стягнуто з ОСОБА_2 та публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» на користь ОСОБА_3 судові
витрати по 22 грн 75 коп. з кожного.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 22 травня
2013 року рішення суду першої
інстанції в частині позовів ПАТ «КБ
«Надра» та ОСОБА_3 скасовано, ухвалено в
цій частині нове рішення, яким у
задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на користь банку заборгованість
за кредитним договором у розмірі 921 187
грн 25 коп. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 жовтня 2013 року рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 22 травня 2013 року скасовано,
справу направлено на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 14 січня
2014 року рішення Кіровського районного
суду м. Дніпропетровська
від 05 березня 2013 року залишено без
змін.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «Надра»
просить скасувати судові рішення в
частині відмови в задоволенні їх
позовних вимог, мотивуючи свою вимогу
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права, ухвалити
нове рішення про задоволення позовних
вимог банку в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Установлено, що 19 лютого 2007 року ВАТ КБ
«Надра», правонаступником якого є ПАТ
«КБ «Надра», уклало з ОСОБА_2 договір, за
умовами якого банк надав останній
кредит у розмірі 120 тис. доларів США на
строк до 18 лютого 2030 року зі сплатою 10,7 %
річних. ОСОБА_2 зобов'язання за вказаним
договором не виконала й допустила
заборгованість у розмірі 921 187 грн 25 коп.
Зобов'язання ОСОБА_2 за вказаним
кредитним договором забезпечене
порукою на підставі договору поруки
від 19 лютого 2007 року, укладеного між ПАТ
«КБ «Надра» та ОСОБА_3

Також з матеріалів справи вбачається,
що за заявою представника
ОСОБА_3 у справі було проведено
судово-почеркознавчу експертизу,
згідно з висновку якої від 04 травня 2012
року вбачається, що підписи в договорі
поруки від 19 лютого 2007 року від імені
ОСОБА_3 імовірніше за все виконані не
ОСОБА_3, а іншою особою.

Згідно зі ст. 150 ЦПК України, якщо
висновок експерта буде визнано
неповним або неясним, судом може бути
призначена додаткова експертиза, яка
доручається тому самому або іншому
експерту (експертам). Якщо висновок
експерта буде визнано необґрунтованим
або таким, що суперечить іншим
матеріалам справи або викликає сумніви
в його правильності, судом може бути
призначена повторна експертиза, яка
доручається іншому експертові
(експертам).

Відповідно до ЦПК України суд
призначає експертизу за заявою осіб,
які беруть участь у справі.

Скасовуючи рішення апеляційного суду
та направляючи справу на новий розгляд
до апеляційного суду, суд касаційної
інстанції вказував на те, що
апеляційний суд, покладаючи в основу
рішення лише експертний висновок, який
оснований на припущеннях, зазначених
положень закону та обставин справи не
врахував, під час перевірки й оцінки
експертного висновку не з'ясував його
відповідність іншим фактичним даним та
матеріалам справи, та дійшов
передчасного висновку про покладення
обов'язку по сплаті боргу за кредитним
договором на поручителя. Крім цього,
апеляційний суд відмовив у задоволенні
клопотання ПАТ «КБ «Надра» про
призначення додаткової експертизи, чим
перешкодив стороні у справі в наданні
суду доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості (п. 4 ч. 3 ст. 129
Конституції України).

При новому розгляді справи в
апеляційному суді відповідно до
журналу судових засідань від 14 січня 2014
року в судовому засіданні приймав
участь представник ПАТ КБ «Надра» ‒?
Чигрин В.В. та представник ОСОБА_3 ‒?
ОСОБА_6, сторонам роз'яснені їх права
(а.с. 182, т. 2).

Однак, матеріали справи не містять
доказів звернення осіб про призначення
додаткової або повторної експертизи
після розгляду справи в суді
касаційної інстанції.

Оцінивши належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, за наслідками
перегляду справи в апеляційному
порядку, апеляційний суд погодився з
висновками зробленими судом першої
інстанції, який ухвалюючи рішення
виходив із того, що згідно зі ст. 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
оскільки ОСОБА_2 свої зобов'язання за
кредитним договором не виконала, це є
підставою для стягнення грошових
коштів за цим договором. Підпис у
договорі поруки не належить ОСОБА_3,
отже, договір поруки між ним та банком
не укладався, тому є нікчемним. Надання
банком кредиту в іноземній валюті,
отримання розрахунків за ним в
іноземній валюті повністю відповідає
нормам діючого законодавства України.

Отже, встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що рішення
Центрального Кіровського районного
суду м. Дніпропетровська
від 05 березня 2013 року та ухвала
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 14 січня 2014 року ухвалені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами норм
матеріального права і порушення норм
процесуального права при їх
постановленні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» відхилити, рішення
Кіровського районного суду
м. Дніпропетровська від 05 березня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 14 січня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
М.В.
Дем'яносов

Судді:
В.М.
Коротун

С.П. Штелик