Справа № 223/262/13-ц
Провадження № 2/223/12/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

19 червня 2014 року

м.Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької
області в складі: головуючого - судді
Жамбровського С.І., при секретарі
Соколовій Л.М., за участю позивача
ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,
представника відповідача
Вугледарської міської ради
Мілокостової Ю.А. та ОСОБА_5, вони ж
представники по зустрічній позовній
заяві, представника відповідача ОСББ
«Уют» Тітової Ю.О., представника
третьої особи КП «Керуюча компанія з
житлово-комунальних послуг»
Вугледарської міської ради - Буцької
С.М., розглянувши в приміщенні
Вугледарського міського суду
Донецької області, цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до
Вугледарської міської ради та
Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Уют» про
визнання права користування житловим
приміщенням та зустрічну позовну заяву
Вугледарської міської ради до ОСОБА_1
та Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Уют», третя
особа КП «Керуюча компанія з
житлово-комунальних послуг»
Вугледарської міської ради, про
виселення без надання іншого жилого
приміщення, -

В с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із
позовною заявою до Вугледарської
міської ради та ОСББ «Уют» про визнання
права користування житловим
приміщенням.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивачка зазначила, що квартира
АДРЕСА_4, складається із трьох кімнат
житловою площею 30.01.кв.м., є комунальною
власністю та знаходиться на балансі КП
«Керуюча компанія з
житлово-комунальних послуг». Рішенням
виконавчого комітету Петровської
районої ради м. Донецька №16/386 від 13
серпня 1975 року вказана квартира надана
ОСОБА_1, на сім'ю з трьох осіб. На
вселення в квартиру позивачу був
виданий ордер №5911 від 01.10.1975 року.
Рішенням виконкому Вугледарської
міської ради №137 від 22.06.1994 року
наймачем квартири АДРЕСА_4, визнано
ОСОБА_8, зі згоди усіх повнолітніх
членів родини, які проживали у квартирі
на той час, а саме: ОСОБА_9 - сестри;
ОСОБА_10 - сестри; ОСОБА_11 -брата; ОСОБА_1-
матері. Рішенням Вугледарської
міського суду Донецької області від 03
березня 2008 року ОСОБА_8 визнано
безвісно відсутнім з 01 серпня 2004 року,
та відповідно знято з реєстрації
проживаючим у вказаній квартирі.
ОСОБА_9 -померла ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_10 -
виписана 20.08.2007 року, ОСОБА_11 - виписаний
22.12.2006 року разом з позивачкою ОСОБА_1.
Позивачка виписалась з квартири у
зв'язку з тим, що 04.01.2006 року вона уклала
трудовий договір з КП «Керуюча
компанія з житлово-комунальних
послуг». Відповідно до умов трудового
договору, на підставі Рішення
виконкому Вугледарської міської ради
№474 від 15.11.2006 року ОСОБА_1 надана
службова квартира за адресою: АДРЕСА_1,
на склад сім'ї з двох осіб - позивачки і
її сина ОСОБА_11, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6.
20.11.2012 року вона припинила трудовий
договір з КП «Керуюча компанія з
житлово-комунальних послуг» , тому
повернула службову кватиру по акту
прийому-передачі від 30.11.2012 року. У
зазначеній службовій квартирі ОСОБА_1
стверджує, що не проживала. Єдиним
мешканцем квартири був її син - ОСОБА_11,
за яким вона доглядала, оскільки він
був інвалідом з дитинства другої групи.
Фактично увесь час позивачка проживала
та продовжує проживати у спірній
квартирі АДРЕСА_4, разом з донькою
ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, та
весь час виконувала обов'язки наймача
вказаної квартири, регулярно
сплачувала комунальні послуги, що
свідчить про те, що позивачка з 1975 року
по день смерті наймача - ОСОБА_9,
проживали разом однією сім'єю, вели
спільне господарство, спірна квартира
була її постійним місцем проживання,
регулярно сплачувала комунальні
послуги, тому позивачка вважає, що
набула право користування нею нарівні
з наймачами і просить суд визнати за
нею право користування житловим
приміщенням , яке розташоване за
адресою: АДРЕСА_2, та визнати її
наймачем даної квартири.

До Вугледарського міського суду
звернулась Вугледарська міська рада із
зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1
та Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Уют» про
виселення ОСОБА_1 без надання іншого
жилого приміщення, мотивуючи позов тим,
що рішенням виконавчого комітету
Петровської районої ради м. Донецька
№16/386 від 13 серпня 1975 року ОСОБА_1 було
надано житло, яке розташоване за
адресою: АДРЕСА_2. 19.12.2006 року ОСОБА_1
знялася з реєстрації з вищевказаної
квартири, чим на думку Вугледарської
міської ради навмисно, штучно
погіршила свої житлові умови. 04.01.2006
року ОСОБА_1 була прийнята двірником до
КП «Керуюча компанія з
житлово-комунальних послуг
Вугледарської міської ради». 22.12.2006
року їй була надана службова квартира
за адресою: АДРЕСА_3, куди вона з сином
вселились і зареєструвалися. Після
смерті доньки ОСОБА_9 20.11.2012 року вона
звільнилась з КП «Керуюча компанія з
житлово-комунальних послуг
Вугледарської міської ради» і згідно
акту приймання-передачі від 30.11.2012 року
здала службову квартиру, з якої знялась
з реєстрації раніше 24.11.2012 року, і без
дозволу та реєстрації самоправно
вселилась в квартиру, розташовану за
адресою: АДРЕСА_2, де на той час ніхто
вже не мешкав. На підставі
вищевикладеного, Вугледарська міська
рада просить суд виселити ОСОБА_1 із
квартири АДРЕСА_4 без надання іншого
жилого приміщення.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
підтримала позовні вимоги пояснила, що
Рішенням виконавчого комітету
Петровської районої ради м. Донецька
№16/386 від 13 серпня 1975 року їй надана
квартира АДРЕСА_4., на сім'ю з трьох осіб.
На вселення в квартиру вона отримала
ордер №5911 від 01.10.1975 року. Рішенням
виконкому Вугледарської міської ради
№137 від 22.06.1994 року ОСОБА_8 визнано
основним наймачем квартири АДРЕСА_4, зі
згоди усіх повнолітніх членів родини,
які проживали у квартирі на той час, а
саме: ОСОБА_9 - сестри; ОСОБА_10 - сестри;
ОСОБА_11 -брата; ОСОБА_1-матері, ОСОБА_8.
Рішенням Вугледарської міського суду
Донецької області від 03 березня 2008 року
ОСОБА_8 визнано безвісно відсутнім з 01
серпня 2004 року, та відповідно знято з
реєстрації у вказаній квартирі. ОСОБА_9
- померла ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_10
переселилася до гуртожитку- виписана
20.08.2007 року, ОСОБА_11 - виписаний 22.12.2006
року разом з нею. Вона виписалась з
квартири у зв'язку з тим, що 04.01.2006 року
між нею та КП «Керуюча компанія з
житлово-комунальних послуг» був
укладено трудовий договір. На підставі
Рішення виконкому Вугледарської
міської ради №474 від 15.11.2006 року їй
надана службова квартира за адресою:
АДРЕСА_1, на склад сім'ї з двох осіб -
позивачки і її сину ОСОБА_11, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_6. 20.11.2012 року вона припинила
трудовий договір з КП «Керуюча
компанія з житлово-комунальних послуг»
, тому повернула службову кватиру по
акту прийому-передачі від 30.11.2012 року. У
зазначеній службовій квартирі вона не
проживала. Єдиним мешканцем квартири
був її син - ОСОБА_11, за яким вона
доглядала, оскільки він був інвалідом
другої групи з дитинства. Фактично
увесь час вона проживала та продовжує
проживати у спірній квартирі АДРЕСА_4,
разом з донькою ОСОБА_9, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_5, та весь час виконувала
обов'язки наймача вказаної квартири,
регулярно сплачує комунальні послуги,
а тому вважає , що вона набула право
користування нею нарівні з наймачами і
просила суд визнати за нею право
користування житловим приміщенням ,
яке розташовано за адресою: АДРЕСА_2, та
визнати її основним квартиронаймачем.

Отримати службове житло необхідно було
в зв'язку з тим, що її син ОСОБА_11 хворів
на психічну хворобу, донька ОСОБА_9
також хворіла на психічну хворобу, крім
того була інвалідом по зору, між ними
були постійні сварки. Син вмикав
голосно музику і виганяв її з квартири,
дочка вимагала роз'їхатися - розміняти
квартиру.Дочка ОСОБА_12 не бажала щоб в
квартирі жила її сестра з сином, тому
вони змушені були проживати в
гуртожитку і знятися з реєстрації. З
заявами на приватизацію квартири ніхто
не звертався.

Представник відповідача Вугледарської
міської ради Мілокостова Ю.А. вона ж
представник по зустрічній позовній
заяві не погодилася з позовними
вимогами, мотивуючи тим, що рішенням
виконавчого комітету Петровської
районої ради м. Донецька №16/386 від 13
серпня 1975 року ОСОБА_1 було надано
житло, яке розташоване за адресою:
АДРЕСА_2. 19.12.2006 року ОСОБА_1 знялася з
реєстрації в вищевказаній квартирі,
чим на думку Вугледарської міської
ради навмисно, штучно погіршила свої
житлові умови. 04.01.2006 року ОСОБА_1 була
прийнята двірником до КП «Керуюча
компанія з житлово-комунальних послуг
Вугледарської міської ради». 22.12.2006
року їй була надана службова квартира
за адресою: АДРЕСА_3, де вона з сином
вселилась і зареєструвалась. Після
смерті доньки ОСОБА_9 20.11.2012 року вона
звільнилась з КП «Керуюча компанія з
житлово-комунальних послуг
Вугледарської міської ради» і згідно
акту приймання-передачі від 30.11.2012 року
здала службову квартиру, з якої знялась
з реєстрації раніше 24.11.2012 року і без
дозволу власника квартири самоправно
вселилась в квартиру, розташовану за
адресою: АДРЕСА_2, де на той час ніхто
вже не мешкав і вона підлягала
повторному заселенню, на підставі
вищевикладеного Вугледарська міська
рада просила суд висилити ОСОБА_1 із
квартири АДРЕСА_4 без надання іншого
жилого приміщення. Згідно заяви про
надання службового житла ОСОБА_1
залишила квартиру і проживала в
квартирі, переобладнаній із щитової,
тобто добровільно переселилася з 3х -
кімнатної квартири де була забезпечена
житлом , а тому втратила право на
проживання, з часу переселення. Дочці
лише надавала допомогу. В судовому
засіданні представник відповідача
Вугледарської міської ради
Мілокостова Ю.А. просила звернути увагу
суду на документи які подавалися до
виконкому для надання ОСОБА_1 службової
квартири на час подачі заяви, датованої
10.11.2006 року, де вона вказує , що не могла
проживати в квартирі, яку потім
самовільно зайняла із-за хвороби дітей
та її хвороби, і на той час вона
проживала в кв. АДРЕСА_12.

Представник позивача ОСОБА_2,
підтримала позовні вимоги звертаючи
увагу суду, що службова квартира
позивачці була видана незаконно, так як
не було для цього підстав. Вона в
квартирі не проживала, а проживав син -
обмежено-дієздатний. В квартирі були
відключені світло та газ. Наявність
реєстрації чи її відсутність не надає
переважного права на житло. Основні
критерії хто сплачував комунальні
послуги, та ведення господарства.

Представник відповідача ОСББ «Уют»
Тітова Ю.О. пояснила, що мешканці
квартири АДРЕСА_4, де вона є головою
правління даного об'єднання ніколи не
були добропорядними
квартиронаймачами, - по півроку не
платили за послуги. Вона змушена була
звернутися з вимогами, як до ОСОБА_9 ,
так і до її матері, яка їй допомагала.
Хто саме з них оплачував послуги їй не
відомо. Їй не зрозуміло, як можна
тримати службову квартиру для
інвентарю, коли інші люди потребують
житло. ОСОБА_12 була інвалідом другої
групи по зору, і мала право сплачувати
50% за квартплату та за комунальні
послуги, але належним чином свою пільгу
не оформила. Їй, неодноразово,
пропонувалось приватизувати квартиру,
так як лише ця одна квартирі на весь
будинок не приватизована, але вона
відмовлялась з незрозумілих причин.
Позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає. Для
неї немає різниці хто буде платити за
утримання будинку та надані послуги.
Із-за сварок між дітьми, ОСОБА_1
отримала службове житло, куди і
переселилась з сином ОСОБА_13, до цього,
вона постійно вранці бачила ОСОБА_1, як
та брала газети і йшла на ринок
торгувати. До 2009 року, до смерті сина
ОСОБА_13, ОСОБА_1 допомагала тільки
дочці ОСОБА_12, як мати в квартирі не
жила. Акт від 10.12.2012 року про постійне
проживання ОСОБА_1 в квартирі
підписаний нею, як головою ОСББ, який
підтвердив підписи сусідів. Фактично
після отримання службової квартири
ОСОБА_1 жила у сина з 2006 року , а в
квартирі №80 з'являлась, щоб допомогти
дочці інваліду.

Представник третьої особи КП «Керуюча
компанія з житлово-комунальних послуг»
Вугледарської міської ради Буцька С.М.
позов ОСОБА_1 не визнала, заперечувала
проти його задоволення, позовні вимоги
Вугледарської міської ради підтримала.
Суду пояснила, що ОСОБА_1 працювала
двірником, і відповідно до п.2 Переліку
професій, які мають право на отримання
службового житла, вона його отримала.
Знялася з реєстрації та переселилась з
сином, а після смерті доньки і сина
здала службове житло і повернулась в
спірну квартиру. ОСОБА_1 мала право на
службове житло за професією, та
відповідно до наданої заяви, залишила
кв.№80, і проживала в пристосованій для
проживання щитовій.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
свідків, дослідивши докази, надані
сторонами в обґрунтування своїх вимог
та заперечень, вважає що, в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 необхідно
відмовити, а зустрічний позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з позовної заяви та
пояснень позивачки, наданих в судовому
засіданні, вона на підставі рішення
виконавчого комітету Петровської
районної ради міста Донецька №16/386 від
13.08.1975 отримала квартиру АДРЕСА_4, куди і
вселилася з членами своєї родини, на
підставі ордера №5911 від 01.10.1975 року.

Рішенням виконкому Вугледарської
міської ради №137 від 22.06.1994 року за
згодою всіх повнолітніх членів родини,
в тому числі і позивачки, основним
наймачем квартири визнано ОСОБА_8, сина
позивачки.

Рішення Вугледарського міського суду
Донецької області від 03.03.2008 року
ОСОБА_8 визнано безвісно відсутнім з
01.08.2004 року, і він знятий з реєстрації.

Між членами родини постійно
відбувалися сварки на побутовому
підґрунті і всі наполягали роз'їхатися,
розмінявши квартиру.

ОСОБА_10, дочка позивачки, після
народження дитини, не змогла жити з
родиною із-за постійних сварок та
агресивної поведінки брата ОСОБА_11 , а
тому змушена була переселитися з
дитиною до гуртожитку, з реєстрацією за
новим місцем приживання.

Працюючи з 04.01.2006 року двірником в КП
«Керуюча компанія з
житлово-комунальних послуг»
Вугледарської міської ради, на
підставі рішення виконавчого комітету
Вугледарської міської ради №474 від
15.11.2006 року та виданого на його підставі
ордеру №6-с від 15.12.2006 року, ОСОБА_1,
отримала службову квартиру АДРЕСА_8,
куди і переселилась з сином ОСОБА_11,
який з дитинства був психічно хворим і
за рішенням МСЕК від 26.06.2008 року
визнаний інвалідом 2-ї групи , з
дитинства, безстроково (а.с.17-20,197).

Як вбачається із заяви ОСОБА_1 від 10.11.2006
року, наданої на ім'я директора КП
«Керуюча компанія з
житлово-комунальних послуг»
Вугледарської міської ради, в зв'язку з
хворобами дітей та її, вона не могла
проживати разом з ними, і проживала за
адресою: АДРЕСА_12, з чого суд робить
висновок, що позивач добровільно
переселилася зі спірної квартири
АДРЕСА_4, а тому відповідно до ст.107 ч.2 ЖК
України, договір найму попереднього
житла вважається розірваним з дня
вибуття.

Крім того, 19.12.2006 року вона разом з сином
переїхала жити в службову квартиру,
знялася з реєстрації та
зареєструвалась в службовій квартирі,
що підтверджує остаточну втрату права
на проживання в квартирі АДРЕСА_4, яка
залишилася єдиною із усього будинку у
комунальній власності територіальної
громади в особі Вугледарської міської
ради та її уповноваженого
житловоєксплуатаційного органу КП
«Керуюча компанія з
житлово-комунальних послуг»
Вугледарської міської ради.

Згідно акту від 30.10.2006 року квартира
АДРЕСА_9 перебувала в занедбаному,
антисанітарному стані, опломбований
газ, відсутній лічильник
електроенергії, відсутній зливний
бачок на унітаз, двері в зал та на кухню,
вхідні двері потребували ремонту
(а.с.195).

09.11.2006 року директор КП «Керуюча
компанія з житлово-комунальних послуг»
Вугледарської міської ради листом за №
738 повідомив міському голові ОСОБА_14, що
вказана квартира АДРЕСА_10 готова до
повторного заселення, що свідчить про
проведення ремонту та приведення її у
відповідність з вимогам для проживання
(а.с.196).

На підставі протоколу №1 від 10.11.2006 року
спільного засідання адміністрації і
ради трудового колективу КП «Керуюча
компанія з житлово-комунальних послуг»
Вугледарської міської ради вирішено
надати службову квартиру АДРЕСА_10,
жилою площею 14,94 кв.м., на склад сім'ї із
двох осіб ОСОБА_1 Міському голові
надіслано клопотання про надання
вказаної квартири визнаної рішенням
Вугледарської міської ради №427 від
18.10.2006 року службовою, ОСОБА_1 (а.с.190,194).

Після смерті ОСОБА_9 в квартирі не
лишилося мешканців, які б на законних
підставах вселилися в спірну квартиру,
а тому вони відповідно до п.61 Правил
обліку громадян, які потребують
поліпшення житлових умов і наданні їм
жилих приміщень в Українській РСР,
затверджених постановою РМ
Українській РСР Української
республіканської ради професійних
союзів від 11.12.1984 року (надалі Правила),
які діють і на теперішній час, повинна
була бути заселена в порядку
передбаченому, вищевказаними
Правилами, лише з числа осіб, які
перебували на квартирному обліку і на
підставі рішення виконкому
Вугледарської міської ради та виданого
ордеру , який є єдиною підставою для
вселення в жиле приміщення п.п.37, 38, 69
Правил.

Отримуючи ордер №6-с від 15.12.2006 року,
який відповідно до ст.69 Правил, ст. 99 ЖК
України є єдиною підставою для
вселення в службове жиле приміщення,
ОСОБА_1 брала на себе зобов'язання
виселитися зі спірної квартири, інакше
вона не отримала б службову квартиру
(а.с.197).

Крім вселення в службову квартиру
відповідач підписала договір про
надання житлово-комунальних послуг з
КП «Керуюча компанія з
житлово-комунальних послуг»
Вугледарської міської ради від 01.06.2008
року , як основний квартиронаймач.

Пунктом 17 Правил та ст. 35 ЖК України
передбачено, що громадяни, які
погіршили житлові умови не приймаються
на квартирний облік на протязі 5 років,
а тому позивачу ОСОБА_1 в цей термін не
може бути надана не тільки спірна
квартира , а й люба інша, вона навіть не
підлягає взяттю на квартирний облік, як
особа , що потребує покращення житлових
умов, так як висилилася з
трьохкімнатної квартири де мала окрему
кімнату в однокімнатну службову
квартиру.

Відповідно до ст.64 Правил обліку
громадян, які потребують поліпшення
житлових умов, і надання їм жилих
приміщень в Українській РСР громадяни
(в тому числі тимчасово відсутні),
відносно яких прийнято рішення про
надання жилого приміщення, дають
письмове зобов'язання про звільнення
займаного жилого приміщення в будинку
державного або громадського житлового
фонду чи в будинку
житлово-будівельного кооперативу (за
винятком тих, кому жиле приміщення
належить на праві приватної власності).

Згідно з ст.61 ЖК України користування
жилим приміщенням у будинках
державного і громадського житлового
фонду здійснюється відповідно до
договору найму жилого приміщення.

Договір найму жилого приміщення в
будинках державного і громадського
житлового фонду укладається в
письмовій формі на підставі ордера на
жиле приміщення між наймодавцем -
житлово-експлуатаційною організацією
(а в разі її відсутності - відповідним
підприємством, установою,
організацією) і наймачем -
громадянином, на ім'я якого видано
ордер.

Як вбачається з ч.1 ст.65 ЖК України
наймач вправі в установленому порядку
за письмовою згодою всіх членів сім'ї,
які проживають разом з ним, вселити в
займане ним жиле приміщення свою
дружину, дітей, батьків, а також інших
осіб. На вселення до батьків їх
неповнолітніх дітей зазначеної згоди
не потрібно.

Згідно рішення виконкому
Вугледарської міської ради від 22.02.1997
року №137 основним квартиронаймачем
спірної квартири визнано ОСОБА_8, який
рішенням Вугледарського міського
суду від 03.03.2008 року, за заявою ОСОБА_9,
визнано безвісно відсутнім і знято з
реєстрації, а тому за відсутності
письмової згоди квартиронаймача
ОСОБА_8 та його сестри ОСОБА_9, яка одна
проживала в квартирі, а після смерті
останнього власника квартири
Вугледарської міської ради чи її
виконкому, вселення є
незаконним-самовільним, і не породжує
для ОСОБА_1 право на проживання в кв.
АДРЕСА_4. В зв'язку з чим позов ОСОБА_1 не
може бути задоволений, а зустрічний
позов підлягає задоволенню на підставі
ст.116ч.3 ЖК України.

ОСОБА_1, яка працювала двірником КП
«Керуюча компанія з
житлово-комунальних послуг»
Вугледарської міської ради, надано
однокімнатну квартиру за адресою
АДРЕСА_11, площею 14.94 м.кв. на 2 особи та
видано ордер №6-С від 15.12.2006 року (а.с.186).

Позивач ОСОБА_1 не надала переконливих
доказів, що вона весь час з 2006 року і до
здачі службової квартири постійно
проживає в спірній квартирі, так як її
пояснення суперечливі. Вона сама
підтвердила, що пересилялась з
квартири спочатку до квартири
АДРЕСА_12, потім з сином в службову
квартиру, допомагаючи синові інваліду
другої групи за психічним
захворюванням з дитинства, який
потребував догляду та допомоги,
постійно зберігала в службовій
квартирі інвентар. Одночасно проживати
в двох квартирах не можливо.

Її пояснення та пояснення свідків, що
вона робила ремонт в спірній квартирі
АДРЕСА_4 оплачувала комунальні послуги,
як і в службовій квартирі, суд розцінює,
як необхідну допомогу дочці ОСОБА_9
також інваліду другої групи по зору,
але потребуючій меншої допомоги ніж
син суд не може визнати доказом
постійного проживання в квартирі, а
лише, як допомогу матері доньці, тим
більш , що остання не бажала жити разом
з іншими членами родини і наполягала на
розміні квартири з-за чого і
відбувались постійні сварки, і позивач
змушена була переселитися з сином в
службову квартиру. Щоб мати змогу
допомагати дітям позивач
зареєструвалась приватним підприємцем
і торгувала газетами та іншими
періодичними виданнями на ринку.

Надані ОСОБА_1 квитанції оплати
квартирної плати та за наданні
комунальні послуги виписувалися на
наймача ОСОБА_8 та його сестру ОСОБА_9 ,
деякі взагалі без прізвищ, на них
малися підписи, як позивачки , так і
ОСОБА_9, а на більшості взагалі
відсутні, не дають суду зробити
однозначний висновок, що ОСОБА_1
постійно проживала в спірній квартирі,
оплачувала квартирну плату і
комунальні послуги, так як оформлювати
тексти квитанцій вона могла робити на
правах ОСОБА_9 допомагаючи дочці так, як
та була інвалідом другої групи по зору
і погано бачила (а.с.205-249).

Маючи одноособове право на проживання
в спірній квартирі ОСОБА_9 не давала
офіційного письмового дозволу на
вселення ОСОБА_1 в спірну квартиру , щоб
не втратити її ? частину між ними могла
існувати угода на тимчасове проживання
в розумінні ст.98 ЖК України, яке
позивач намагається показати, як
постійне проживання, але і в цьому разі
зі смертю доньки ОСОБА_9 договір найму
вважається припиненим, а відповідно до
ст.98 ч.1,2 ЖК України ОСОБА_1 самостійного
права на займане жиле приміщення не
набуває незалежно від тривалості
проживання, і підлягає виселенню в
судовому порядку, без надання іншого
жилого приміщення.

Згідно п.5 ч.1 ст.3 ЗУ «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» реєстрація -
внесення відомостей до паспортного
документа про місце проживання або
місце перебування із зазначенням
адреси житла особи та внесення цих
даних до реєстраційного обліку
відповідного органу спеціально
уповноваженого центрального органу
виконавчої влади з питань реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.6 ЗУ «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» заява особи про
реєстрацію місця проживання є єдиною
підставою для реєстрації місця
проживання особи.

Як вбачається з ч.9 ст.6 ЗУ «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» при зміні місця
проживання в межах
адміністративно-теріторіальної
одиниці, на яку поширюється
повноваження органу реєстрації, особа ,
яка зареєструвала місце проживання,
або її законний представник повинні
письмово повідомити про це відповідний
орган реєстрації протягом семи днів.

ОСОБА_1 подавши заяву і
зареєструвавшись в службовій квартирі,
підтвердила зміну місця свого
проживання.

Пояснень свідків, опитаних в судовому
засіданні, які бачили ОСОБА_1, без
уточнення конкретних дат, біля під'їзду
будинку в спірній квартирі, яка
замовляла та оплатила ремонт однієї
кімнати, суд вважає недостатніми, щоб
визнати позивача постійно проживаючою
в квартирі та такою, що має права на
проживання в ній.

На підставі викладеного ст.47
Конституції України, ст.ст. 9, 18, 35, 98, 99,
107,116,122 ЖК України,ст.ст.17,18,37,61, 69 Правил
обліку громадян, які потребують
поліпшення житлових умов, і надання їм
жилих приміщень в Українській РСР,
ст.ст.3,6 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні»
ст.ст.3,317,319,383,391,405 ЦК України, керуючись
ст.ст. 3, 8, 10, 15, 60, 79,209, 212 - 215 ЦПК України
суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Вугледарської міської ради та
Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Уют» про
визнання права користування житловим
приміщенням - відмовити.

Позовні вимоги Вугледарської міської
ради до ОСОБА_1 та Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Уют» про виселення без
надання іншого жилого приміщення,
задовольнити.

Висилити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4, з
квартири АДРЕСА_4, без надання іншого
жилого приміщення.

Рішення може бути оскаржене сторонами,
шляхом подання апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення, до Апеляційного суду
Донецької області через Вугледарський
міський суд Донецької області. Особи,
які брали участь в справі, але не були
присутні в судовому засіданні при
оголошенні рішення можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії рішення.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області

С.І.Жамбровський