СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ун. № 759/5743/14-ц
пр. № 2/759/3024/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

16 липня 2014 року Святошинський районний
суд м. Києва у складі головуючого судді
Зайця Т.О. при секретарі Ковтун М.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів,

В С Т А Н О В И В:

08.04.2014 року представник ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом про
розірвання шлюбу, укладеного між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрованого
ВРАЦС Голосіївського РУЮ м. Києва від
30.10.2010, актовий запис за №947, стягнення
аліментів на користь позивача на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в
розмірі 5 000,00 грн. щомісячно, з моменту
звернення до суду та досягнення
дитиною повноліття. Вимоги мотивовані
тим, що 30.10.2010 року сторони
зареєстрували шлюб, в якому у сторін
народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Починаючи з вересня 2013 року шлюбні
відносини між сторонами припинені,
шлюб існує формально, а тому подальше
спільне проживання та збереження сім'ї
є неможливим. Дитина знаходиться на
утриманні позивача. Відповідач
проживає окремо, батьківський
обов'язок по утриманню та вихованню
дитини не виконує.

В судовому засіданні позивач та її
представник підтримали позовні вимоги,
посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві.

Відповідач повторно не з'явився до
суду, про розгляд справи повідомлявся в
установленому порядку. Двічі направляв
до суду заяви про перенесення слухання
справи на інші дати, обидва рази заяви
не були підписані, доказів
неможливості з'явитися до суду надано
не було.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд
вирішив ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача та її
представника, вивчивши матеріали
справи, суд дійшов наступних висновків.

Встановлено, що 30.10.2010 ОСОБА_2 та ОСОБА_1
зареєстрували шлюб у ВРАЦС
Голосіївського РУЮ у м. Києві, про що в
книзі реєстрації шлюбів зроблено
відповідний актовий запис за №947. Дана
обставина підтверджується свідоцтвом
про шлюб серії НОМЕР_3 (а. с. 5 - копія
свідоцтва про шлюб).

В шлюбі у сторін народився син - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується
свідоцтвом про народження, серії
НОМЕР_4 (а. с. 6 - копія свідоцтва).

З вересня 2013 року шлюбні відносини між
сторонами припинені, спільного
господарства подружжя не веде, сторони
не мають спільного бюджету, не бажають
зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій
для її збереження. Фактично сім'ї не
існує і зберегти її немає можливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Суд вважає обґрунтованими причини, що
спонукали позивачку на розірвання
шлюбу, подальше спільне життя подружжя
та збереження сім'ї стали неможливими і
суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2
ст. 112 СК України, є підставою для
розірвання шлюбу.

Статтею 113 СК України встановлено:
особа, яка змінила своє прізвище у
зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право
після розірвання шлюбу надалі
іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач просить після розірвання шлюбу
відновити їй дошлюбне прізвище
«ОСОБА_1», що узгоджується з
положеннями ст. 113 СК України, а тому
дана вимога також підлягає
задоволенню.

Малолітній син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
проживає разом з матір'ю - ОСОБА_1,
знаходиться на її утриманні.
Відповідач допомоги по утриманню та
вихованню дитини не надає. Угоди про
добровільну сплату аліментів між
сторонами не досягнуто.

Позивачка стверджує, що витрати на
утримання дитини у неї складають
приблизно 2 000 грн. на місяць, також вона
несе тягар виплат за кредитним
договором, по якому в 2011 році були
отримані кошти на придбання подружжям
квартири.

Згідно відомостей УПФ в Солом'янському
районі м. Києва відповідач останні 3,5
місяці не отримує заробітку з якого
сплачуються страхові внески.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням
суду кошти на утримання дитини
(аліменти) присуджуються у частці від
доходу її матері, батька і (або) у
твердій грошовій сумі. В силу ч. 2 ст. 182
СК України, мінімальний розмір
аліментів на одну дитину не може бути
меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку, за
винятком випадків, передбачених ст. 184
СК України. Частка заробітку (доходу)
матері, батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом
(ч. 1 ст. 183 СК України). Згідно вимог ст. 191
СК України, аліменти присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15.05.2006 року
N3 «Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»,
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182
СК. Що ж до максимального розміру
аліментів, які стягуються з боржника,
то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону
України «Про виконавче провадження»
він не повинен перевищувати 50
відсотків заробітної плати цієї особи.

Сімейне законодавство зобов'язує
батьків утримувати дитину до
досягнення нею повноліття, проте
відповідач ухиляється від свого
батьківського обов'язку, а тому кошти
на утримання дитини (аліменти)
підлягають присудженню за рішенням
суду.

Вирішуючи питання суми аліментів, яка
підлягає стягненню з відповідача, суд
приймає до уваги, що відповідно до ч. 2
ст. 182 СК України, мінімальний розмір
аліментів на одну дитину не може бути
меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку.
Враховується також те, що статтею 7
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік», прожитковий мінімум
для дітей віком до 6 років становить 1032
гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 1286
гривень.

Суд, при визначенні суми аліментів, яка
підлягає стягненню, враховує неналежне
виконання відповідачем батьківського
обов'язку по утриманню дитини та
перекладення обов'язку по утриманню і
вихованню сина на позивачку.
Враховується також та обставина, що
витрати позивачки на утримання дитини
складають приблизно 2 000 грн. і вона
також несе тягар виплат за кредитним
договором. Суд також враховує, що
сімейне законодавство в рівних
частинах покладає на батьків обов'язок
по утриманню і вихованню дітей.

За таких обставин, суд вважає за
необхідне задовольнити позовні вимоги
частково і стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 аліменти на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1 000 грн.
щомісяця (що приблизно становить ?
витрат позивачки на утримання дитини),
починаючи з 08.04.2014 року і до досягнення
дитиною повноліття.

Керуючись ст.ст. 105, 110-113, 180-183, 191 СК
України, ст. ст. 57-60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований 30.10.2010 року у
Відділі реєстрації актів цивільного
стану Голосіївського районного
управління юстиції у м. Києві, між
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4, про що в книзі реєстрації
шлюбів зроблено актовий запис за №947 -
розірвати.

Після розірвання шлюбу відновити
ОСОБА_1 дошлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,
ІН: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1
(ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованої за
адресою: АДРЕСА_2, ІН: НОМЕР_2) на
утримання неповнолітнього сина -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у розмірі
1 000 грн. щомісячно, починаючи з 08.04.2014 і
до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ст. 367 ЦПК України допустити
негайне виконання рішення суду в
частині стягнення аліментів -у межах
суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Заочне рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги та може
бути оскаржене до апеляційного суду м.
Києва, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Повний текст рішення виготовлено 21.07.2014
року.

СУДДЯ:
Т.О. ЗАЄЦЬ