Справа № 496/3503/14-ц
Провадження 2-о/496/125/14
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

03.09.2014 року
Біляївський районний суд

Одеської області

в складі : головуючого судді Крачкової
С.В.

при секретарі Ткаченко В.М.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Біляївка цивільну справу
за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа
відділ сектору громадянства
імміграції та реєстрації фізичних осіб
ДМС України в Одеській області про
встановлення факту постійного
проживання на території України

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в
якій просить встановити факт її
постійного проживання на території
України станом на 13 листопада 1991 року/

Свої вимоги мотивує тим, що вона
народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м.
Тбілісі, Першотравневого району.

З 1990 року і по теперішній час проживає в
АДРЕСА_1. В даний час вона позбавлена
можливості отримати громадянство
України, а тому за захистом своїх прав
змушена звертатися до суду.

В судовому засіданні заявниця заяву
підтримала, посилаючись на обставини,
викладені в ній. Крім того пояснила, що
встановлення факту постійного
проживання в Україні їй потрібно для
отримання паспорта громадянина
України.

Представник зацікавленої особи
відділу сектору громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб
ДМС України в Одеській області в
судове засідання не з'явився, хоча
належним чином був повідомлений про
час та місце розгляду справи в суді, про
що свідчить розписка, про одержання
судової повістки 14.08.2014 року.

Заслухавши пояснення заявниці,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що заява не підлягає
задоволенню з наступних підстав

Згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про
громадянство» передбачено, що особа,
яка постійно проживала до 24 серпня 1991
року на території, яка стала територією
України відповідно до Закону України
«Про правонаступництво України», або
яка сама постійно проживала на інших
територіях, що входили на час її
постійного проживання до складу
Української Народної Республіки,
Західноукраїнської Народної
Республіки, Української Держави,
Української Соціалістичної Радянської
Республіки, Закарпатської України,
Української Радянської Соціалістичної
Республіки (УРСР), і є іноземцем, який
подав зобов'язання припинити іноземне
громадянство, та подала заяву про
набуття громадянства України,
реєструється громадянином України.

У пункті 44 Порядку провадження за
заявами і поданнями з питань
громадянства України та виконання
прийнятих рішень, затвердженого Указом
Президента України від 27 березня 2001
року №215, встановлено, що у разі
відсутності документів, що
підтверджують факт постійного
проживання особи до 24 серпня 1991 року на
території, яка стала територією
України, для оформлення набуття
громадянства України подається
відповідне рішення суду.

Проживання на території України на
законних підставах згідно зі ст.1
Закону України «Про громадянство» - це
проживання в Україні іноземця чи особи
без громадянства, які мають у паспорті
громадянина колишнього СРСР зразка 1974
року відмітку про постійну чи
тимчасову прописку на території
України, або зареєстрували на
території України свій національний
паспорт, або мають посвідку на постійне
чи тимчасове проживання на території
України, або їм надано статус біженця
чи притулок в Україні.

Згідно ст.. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

В підтвердження своїх вимог заявницею
не надано будь-яких об'єктивних та
достовірних доказів на підтвердження
того, що вона на законних підставах
постійно проживала на території
України до 24 серпня 1991 року, а надана
нею довідка виконкому Усатівської
сільської ради Біляївського району
Одеської області не свідчить про
постійний характер проживання її на
території України з 1991 року, а лише
вказує на факт її проживання без
реєстрації в АДРЕСА_2 на цей час (а.с.6).

Акт від 9.06.2014 року ( а.с.7), складений
свідками щодо проживання заявниці з 1990
року в с.Усатово суд до уваги не
приймає, оскільки він не тільки не
оформлений належним чином, але й не
містить відомостей щодо джерела
обізнаності свідків стосовно цієї
обставини.

Крім того, заявниця не заявляла
клопотання про допит вказаних свідків
в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, суд не вбачає
законних підстав для задоволення
заяви.

Керуючись ст. ст. 10,60, 209, 212-215,256 ЦПК
України, Законом України «Про
громадянство» , суд

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_1 в задоволенні заяви про
встановлення факту постійного
проживання на території України
відмовити.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга протягом 10 діб до
Одеського апеляційного суду через
Біляївський районний суд.

Суддя :

С.В.Крачкова