Справа № 640/5012/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

12 червня 2014 року Київський районний
суд м. Харкова у складі:

Головуючого
судді Якуші Н.В.

при секретарі
Пічугіної А.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Київського районного
суду м. Харкова цивільну справу за
позовною заявою Публічного
акціонерного товариства «Перший
Український Міжнародний банк» до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє від
свого імені та від імені
неповнолітнього ОСОБА_5, за участі
третьої особи - Служби у справах дітей
Київського району управління служб у
справах дітей Департаменту праці та
соціальної політики Харківської
міської ради, про примусове виселення ,
-

В С Т А Н О В И В :

У березні 2014 року позивач ПАТ
«ПУМБ» звернувся до суду з уточненим в
процесі розгляду позовом до
відповідачів про примусове виселення,
обґрунтувавши свої вимоги тим, що між
закритим акціонерним товариством
«Перший Український Міжнародний банк»,
правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ», та
ОСОБА_2 був укладений кредитний
договір № 6780858 від 21 серпня 2008 року,
відповідно до якого ОСОБА_2 отримав
кредит у розмірі 108000,00 доларів США з
зобов'язанням повернути кредит
частинами в розмірах, в порядку та в
строки, визначені кредитним договором,
але не пізніше 21.08.2013 року. Крім того, з
метою забезпечення виконання
зобов'язань ОСОБА_2 перед банком за
кредитним договором, між банком та
ОСОБА_3 був укладений договір іпотеки
№6780997 від 21.08.2008 року, відповідно до
якого в іпотеку банку було передано
нерухоме майно: квартира , що
розташована за адресою: АДРЕСА_1.

В зв'язку з неналежним виконанням
грошових зобов'язань ОСОБА_2, рішенням
Харківського районного суду
Харківської області від 30 травня 2012
року було задоволено позов ПАТ «ПУМБ»
до ОСОБА_3 про звернення стягнення на
предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1.

20 березня 2013 року ПАТ «ПУМБ»
направив на адресу відповідачів вимогу
№ КНА-61/162 від 19.03.2013 року, в порядку ст. 40
Закону України «Про іпотеку» та ст. 109
Житлового кодексу України про
добровільне виселення з квартири, що є
предметом іпотеки. Проте до цього часу
зазначена вимога Банку не виконана,
відповідачі продовжують проживати за
вказаною адресою, чим перешкоджають
реалізації квартири, яка є предметом
іпотеки.

Посилаючись на вказані обставини,
позивач просив позов задовольнити.

В судове засідання представник
позивача Савенко В.В., яка діє на
підставі довіреності від 05.11.2013 року не
з'явилась, надала заяву, в якій
зазначила, що не заперечує проти
винесення заочного рішення, на
задоволенні уточнених позовних вимог
наполягає, просить задовольнити позов.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка
діє в своїх інтересах та в інтересах
ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися,
про час і місце судового засідання
повідомлені у встановленому порядку.
Враховуючи, що в справі є достатні
матеріали про права і взаємовідносини
сторін, відповідачка належним чином
повідомлена про місце і час судового
засідання, представник позивача не
заперечує проти розгляду справи у
відсутності відповідачей та ухваленні
заочного рішення на підставі наявних у
справі доказів, суд розглядає справу у
відсутність відповідачів відповідно
до ст.ст. 224, 225 ЦПК України.

Представник третьої особи - служби у
справах дітей Київського району
управління служб у справах дітей
Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради - в
судове засідання не з'явився, про місце
і час повідомлявся належним чином,
клопотань та заяв до суду не надав.

Дослідивши подані документи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини справи, на яких ґрунтуються
позовні вимоги, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
спору по суті, суд встановив такі
фактичні обставини та відповідні їм
правовідносини.

Судом встановлено, що між Закритим
акціонерним товариством "Перший
Український Міжнародний банк",
правонаступником якого є ПУБЛІЧНЕ
АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРШИЙ
УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та
відповідачем ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір № 6780997 від 21 серпня
2008 року відповідно до якого позивач
зобов'язався надати відповідачу ОСОБА_2
кредит у розмірі 108000,00 доларів США (сто
вісім тисяч США 00 центів), а відповідач,
ОСОБА_2 в свою чергу, зобов'язався
використати його за цільовим
призначенням, сплатити позивачу
відсотки за користування кредитом та
повернути кредит частинами в розмірах,
в порядку та в строки, визначені
кредитним договором, але не пізніше 21
серпня 2013 року (а.с.4-6).

З метою забезпечення виконання
зобов'язань відповідача ОСОБА_2 перед
позивачем за кредитним договором між
банком та відповідачем ОСОБА_3 був
укладений договір іпотеки № 6780997 від
21.08.2008 р., згідно з яким в забезпечення
зобов'язань відповідача ОСОБА_2 за
кредитним договором було передано в
іпотеку банку нерухоме майно, а саме:
квартира, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1 (на теперішній час
АДРЕСА_1)(а.с.7-9).

Однак Відповідач, взяті на себе
зобов'язання, передбачені Кредитним
договором, не виконав.

Як вбачається з матеріалів
справи, заочним рішенням Харківського
районним судом Харківської області від
30 травня 2012 року, яке набрало законної
чинності, позовні вимоги ПАТ «ПУМБ»
були задоволені, стягнуто з
відповідача ОСОБА_2 заборгованість за
кредитним договором №6780858 від 21.08.2008
року в загальному розмірі 198931,35 дол.
США. Крім того, в рахунок
заборгованості ОСОБА_2 було звернуто
стягнення на предмет іпотеки -
квартиру, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, що належить відповідачу
ОСОБА_3(а.с.10-12).

Відповідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

При вирішенні позовних вимог щодо
примусового виселення відповідачів з
квартири під номером АДРЕСА_1, суд
керується вимогами ч. 3 ст. 109 ЖК
України, ст. 39, 40 Закону «Про іпотеку»,
відповідно до яких звернення стягнення
на передане в іпотеку жиле приміщення є
підставою для виселення всіх громадян,
що мешкають у ньому, за винятками,
встановленими законом. Після прийняття
кредитором рішення про звернення
стягнення на передане в іпотеку жиле
приміщення всі громадяни, що мешкають у
ньому, зобов'язані на письмову вимогу
кредитора або нового власника цього
житлового приміщення добровільно
звільнити його протягом одного місяця
з дня отримання цієї вимоги. Якщо
громадяни не звільняють жиле
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, 19
березня 2014 року за вихідним номером
КНА-61/228 від 29.03.2013 року на ім'я
відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 позивачем
було направлено повідомлення, яким
останнім було запропоновано
добровільно звільнити житлове
приміщення за адресою: м АДРЕСА_1
протягом 30 днів з дня отримання
повідомлення у зв'язку з тим, що ПАТ
«ПУМБ» має намір звернути стягнення на
предмет іпотеки та роз'яснено, що у
випадку не виконання Банк буде
вимушений звернутися до суду з заявою
про примусове виселення (а.с.14).

Невиконання відповідачами вимоги
позивача про виселення з предмета
іпотеки перешкоджає його реалізації,
внаслідок чого порушується право
позивача на звернення стягнення на
предмет іпотеки. Відповідно до ст. 40
Закону України "Про іпотеку", якщо
мешканці не звільняють житловий
будинок або житлове приміщення
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону
України «Про іпотеку» одночасно з
рішенням про звернення стягнення на
предмет іпотеки суд за заявою
іпотекодержателя виносить рішення про
виселення мешканців за наявності
підстав, передбачених законом, якщо
предметом іпотеки є житловий будинок
або житлове приміщення.

Таким чином, позовні вимоги є
обґрунтовані, підтверджені
матеріалами справи та підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 88 ЦПК України
підлягають стягненню з відповідачів
судові витрати понесені позивачем і
документально підтвердженні.

Згідно із платіжними дорученнями №
1-КНА від 22 січня 2014 року (а.с.1) позивачем
було сплачено 243 грн. 60 коп. (двісті
сорок три грн.) 60 коп. судового збору,
який підлягає стягненню з відповідачів
в частковому порядку.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 58, 60, 88, 209, 212, 218, 223,
294 ЦПК України, ст. 40 ЗУ «Про іпотеку»,
ст. 109 ЖК України, суд, -

В И Р І Ш
И В:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Перший
Український Міжнародний банк» до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє від
свого імені та від імені
неповнолітнього ОСОБА_5, за участі
третьої особи - Служби у справах дітей
Київського району управління служб у
справах дітей Департаменту праці та
соціальної політики Харківської
міської ради, про примусове виселення -
задовольнити.

Виселити з квартири, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_3.

Виселити з квартири, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_4,
її малолітнього сина ОСОБА_5.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2,
ОСОБА_4 на користь Публічного
акціонерного товариства «Перший
Український Міжнародний банк» суму
судових витрат, а саме судовий збір у
розмірі 243 грн. 00 коп. по 81 грн.20 коп. з
кожного відповідача

Заочне рішення суду може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідачів про
перегляд заочного рішення, яка може
бути подана до суду протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення. У разі якщо

рішення було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга може бути подана протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Рішення складено в єдиному примірнику
в нарадчій кімнаті.

Повний текст рішення виготовлено 16
червня 2014 року

Суддя
Н.В. Якуша