АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий в 1 інстанції - Кирилюк І.В.
Доповідач - Шиманський В.Й.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2014 року колегія суддів Судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Шиманського В.Й.

Суддів - Махлай Л.Д., Болотова Є.В.

при секретарі - Ошедшій А.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Мазуркевича
Миколи Антоновича в інтересах
Приватного акціонерного товариства
«Укргіпроцукор» нарішення Печерського
районного суду міста Києва від 19 червня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Приватного акціонерного товариства
«Укргіпроцукор» про відшкодування
завданих збитків в порядку Закону
України «Про захист прав споживачів»,-

В С Т А Н О В И Л А:

Із вказаним позовом до суду позивач
звернулась у липня 2013 року.

Зазначала, що 27.12.2012 року вона уклала з
відповідачем публічний договір щодо
зберігання автомобіля «Мазда 3», д.н.з.,
НОМЕР_1, на автостоянці та залишила
автомобіль на території відповідача.
Коли 04.01.2013 року повернулась щоб
забрати автомобіль, нею були виявлені
значні пошкодження транспортного
засобу внаслідок падіння затверділого
снігу з розташованої поруч будівлі.
Згідно висновку спеціалістів КНІДСЕ
матеріальний збиток заподіяний
власнику автомобіля НОМЕР_1, складає 87
487,61 грн.

З урахуванням викладеного позивач
просила стягнути з відповідача на їх
користь суму у відшкодування
матеріальної шкоди в розмірі 87 487,61 грн.,
та витрати у зв'язку з необхідністю
захисту прав та проведення експертизи
в розмірі 1 586,18 грн.

Рішенням Печерського районного суду
міста Києва від 19 червня 2014 року позов
задоволено частково.

В апеляційній скарзі, з посиланням на
неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення судом
норм процесуального права, ставиться
питання про скасування даного рішення
та ухваленні нового про відмову у
задоволенні позову, а також стягнення з
позивача на користь відповідача 4 000,00
грн. витрат понесених за оплату
проведення експертизи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
учасників процесу, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення у зв'язку з
наступним.

Відповідно до ч. 1 ст.60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана надати ті
докази, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи оскаржене у справі
рішення суд виходив із вимог даної
норми закону, зібраних у справі та
наданих сторонами доказів, яким дав
повну, всебічну та об'єктивну оцінку.

Судом вірно встановлено, що 27.12.2012 року
між позивачем та ПрАТ «Укгіпроцукор»
було укладено публічний договір щодо
стоянки автомобіля НОМЕР_1, який
належить позивачу.

04.01.2013 року ОСОБА_2, прийшла на територію
ПрАТ «Укгіпроцукор», де був залишений
автомобіль, виявивши на ньому
пошкодження внаслідок падіння
затверділого снігу.

Згідно висновку автотоварознавчого
дослідження № 627/13-54 від 08.02.2013 року,
матеріальний збиток заподіяний
пошкодженням автомобіля складає 87 487,61
грн., в тому числі втрата товарної
вартості в розмірі 7 860,37 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, ПрАТ
«Укгіпроцукор» є співвласником
будівлі за адресою: АДРЕСА_1 та 18/100
частин будівлі знаходить на його
балансі. Також ПрАТ «Укгіпроцукор»
користується земельною ділянкою за
вказаною адресою з іншими орендарями
на підставі договору оренди від 03.06.2013
року.

Задовольняючи позовні вимоги в частині
відшкодування завданого матеріального
збитку, суд першої інстанції прийшов до
висновків що зважаючи на те, що
відповідач є співвласником вказаної
будівлі та 18/100 частин знаходиться на
його балансі, а також на його території
здійснюється надання місць для
розміщень транспорту, то є підстави
вважати що саме відповідач несе ризик
випадного пошкодження майна, що
перебуває на його території.

Суд першої інстанції вірно послався на
Правила благоустрою міста Києва,
затверджені рішенням Київської
міської Ради від 25.12.2008 року №1051/1051,
відповідно до яких підприємства,
установи, організації та громадяни
забезпечують благоустрій земельних
ділянок, наданих їм відповідно до вимог
чинного законодавства у власність,
користування. Посадові особи
підприємств, установ, організацій
несуть відповідальність за
невиконання заходів з благоустрою, а
також за дії чи бездіяльність, що
призвели до завдання шкоди майну та/або
здоров'ю громадян, на власних та
закріплених за підприємствами,
установами, організаціями територіях
відповідно до закону. Відповідальність
за незабезпечення благоустрою, у тому
числі при виконанні робіт самовільно,
покладається на власника об'єкта
благоустрою (балансоутримувача) та
виконавця робіт.

Згідно п. 3.1.4 Правил утримання та
благоустрій територій підприємств,
установ, організацій та присадибних
ділянок громадян, прибудинкових
територій багатоквартирних та
малоповерхових житлових будинків,
належних до них будівель та споруд
проводиться власником або
балансоутримувачем цього будинку, або
підприємством, установою,
організацією, з якими
балансоутримувачами укладені
відповідні договори на утримання та
благоустрій прибудинкових територій.

Пунктом 7.5.3 вказаних правил
передбачено, що очищення дахів та
козирків від снігу та бурульок
проводиться негайно з дотриманням
застережних заходів щодо безпеки руху
пішоходів, не допускаючи пошкодження
покрівель будинків і споруд, зелених
насаджень, електромереж, рекламних
конструкцій тощо. Необхідно
огороджувати небезпечні місця на
тротуарах, переходах, виставляти
вартових. Сніг та бурульки, що зняті з
дахів та козирків, необхідно окучувати
і протягом доби вивозити.

Згідно ст. 321 ЦК України власник
зобов'язаний утримувати майно, що йому
належить, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Так, відповідно до статей 10, 60 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

З огляду на викладене, доводи
апеляційної скарги про те, що на момент
пошкодження машини, шляхом падіння
затверділого снігу, не уснувало
договору про надання послуг, оскільки
фіскальний чек був вибитий тільки
28.12.2012 року, спростовуються наявними в
матеріалах справи доказами та
показаннями свідків.

Доводи апеляційної скарги щодо
незаконного стягнення з відповідача на
користь позивача витрат на проведення
експертизи, оскільки позивач вказані
витрати не несла, також не можуть бути
прийняті судом до уваги з огляду на
наступне.

Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з іншої сторони понесені нею
та документально підтверджені судові
витрати. Враховуючи те, що вказані
витрати підтверджуються наявною в
матеріалах справи квитанцією від 04.02.2013
року (а.с. 20), доводи апеляційної скарги
в цій частині є необґрунтованими.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду також не спростовують
та на їх правильність не впливають, а
тому не можуть бути прийняті до уваги.

З огляду на викладене, оскаржене у
справі рішення постановлене з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а тому це рішення
не може бути скасованим з підстав що
наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст.303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А
Л И Л А :

Апеляційну скаргу Мазуркевича
Миколи Антоновича в інтересах
Приватного акціонерного товариства
«Укргіпроцукор» - відхилити.

Рішення Печерського районного суду
міста Києва від 19 червня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: