Справа № Провадження
№369/4519/14-ц 22-ц/780/4664/14 Головуючий у І
Т.В.Категорія58Доповідач у 2
інстанціїМихайло 14.08.2014
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 серпня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області у
складі:

Головуючого судді: Поліщука М.А.

суддів: Журба С.О., Коцюрба О.П.

при секретарі: Лопатюк В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві матеріали
цивільної справи за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 17 червня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Надра», третя особа:
Державна реєстраційна служба України
про визнання іпотеки припиненою та
вилучення запису про заборону
відчуження нерухомого майна, -

В С Т А Н О
В И Л А:

В травні 2014 року позивач звернувся до
суду з зазначеним позовом, в якому
просив визнати припиненим договір
іпотеки, укладений між ОСОБА_2 та ПАТ КБ
«Надра» від 16.05.2008 року, зобов'язати
Державну реєстраційну службу України
вилучити записи про заборону
відчуження нерухомого майна: земельної
ділянки площею 0,1499 га, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер
:01:008:0085, яка належить позивачу на
праві власності на підставі договору
купівлі-продажу земельної ділянки від
16.05.2008 року.

Позов обґрунтовував тим, що 16.05.2008 року
між ним та ПАТ КБ «Надра» було укладено
кредитний договір. В рахунок
забезпечення виконання зобов'язань за
вказаним кредитним договором, цього ж
дня між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 було
укладено іпотечний договір, відповідно
до умов якого ОСОБА_2 передав в іпотеку
відповідачу нерухоме майно, а саме:
земельну ділянку площею 0,1499 га, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка
належить позивачу на праві власності.

25 березня 2011 року рішенням
Шевченківського районного суду м.Києва
було розірвано кредитний договір у
зв'язку з істотною зміною обставин.

Посилаючись на норми Закону України
«Про іпотеку» та положення статей ЦК
України, позивач вважав, що якщо
кредитний договір був розірваний за
рішенням суду, то іпотека яка
забезпечувала виконання зобов'язання
за кредитним договором, має бути
припинена.

Також, зазначав, що відповідач втратив
можливість для стягнення
заборгованості за кредитним договором,
оскільки пропустив строк на
пред'явлення виконавчого листа до
виконання.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 17
червня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким задовольнити його
позовні вимоги, посилаючись на
порушення і неправильне застосування
судом норм матеріального і
процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, неповне з'ясування
обставин, що мають значення для
справи.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення осіб, які
беруть участь у розгляді справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню із наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив із того, що підстави
для припинення іпотеки між сторонами
відсутні, оскільки фактично
зобов'язання позивача перед
відповідачем стосовного повернення
кредитних коштів в силу положення
Глави 50 ЦК України після розірвання
судом кредитного договору не зникло.
Судовим рішенням стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ПАТ КБ «Надра» кредитні кошти в
розмірі 1 620 308 грн., тобто у позивача
існує зобов'язання щодо повернення
кредитних коштів, повернення яких
забезпечувалось укладеним договором
іпотеки.

Проте повністю погодитись із
вказаними висновками не можна, так
як вони не узгоджуються із вимогам
закону.

Судом першої інстанції встановлено і
підтверджується матеріалами справи, що
16.05.2008 року між ПАТ КБ «Надра» (Банк) і
ОСОБА_2 (Позичальник) було укладено
кредитний договір, згідно якого Банк
надав Позичальнику кредитні кошти у
розмірі 186 223,40 доларів США в порядку і
на умовах визначених цим договором.

В цей-же день з метою забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2
було укладено іпотечний договір,
згідно з яким позивач передав Банку в
іпотеку нерухоме майно: земельну
ділянку площею 0,1499 га, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер:
:01:08:0085, яка належить позивачу на
праві власності на підставі договору
купівлі-продажу земельної ділянки від
16.05.2008 року.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 25.03.2011 року у цивільній
справі за позовом ПАТ КБ «Надра» до
ОСОБА_2 про стягнення кредитної
заборгованості та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ «Надра» про
розірвання кредитного договору
задоволено первісний і зустрічний
позов.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«Надра» 202 546,14 доларів США, що в
еквіваленти складає 1 620 308 грн. 32 коп.

Розірвано кредитний договір №
177/П/73/2008/840, укладений 16.05.2008 року між ПАТ
КБ «Надра»та ОСОБА_2

Вказане рішення у встановленому
законом порядку набрало законної
сили.

Суд першої інстанції вірно вказав,
що відповідно до ст.61 ЦПК України при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини, не
підлягають доказуванню обставини,
встановлені судовим рішення у
цивільній справі, що набрало
законної сили.

Ухвалою апеляційного суду м.Києва від
23 квітня 2014 року у задоволенні заяви
ПАТ КБ «Надра» про поновлення
пропущеного строку для пред'явлення
до виконання виконавчого листа
виданого 16.12.2013 року на підставі
рішення Шевченківського районного
суду м.Києва від 25.03.2011 року до
виконання - відмовлено.

Проте колегія суддів вважає, що
встановивши вказані обставини
справи, суд першої інстанції
неправильно застосував норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини.

Правовими підставами позовних вимог
позивачем визначено положення
ст.ст.3, 17 ч.1 Закону України «Про
іпотеку», ст.ст.593, 653 ЦК України, що
узгоджується із зазначеними нормами
матеріального права.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про
іпотеку» іпотека виникає на підставі
договору, закону або рішення суду.

Іпотека має похідний характер від
основного зобов'язання і є дійсною до
припинення основного зобов'язання або
до закінчення строку дії іпотечного
договору.

Статтею 17 Закону України «Про
іпотеку» визначено, що іпотека
припиняється у разі:

припинення основного зобов'язання або
закінчення строку дії іпотечного
договору;

Згідно положень ч.ч.2, 3 ст. 653 ЦК України
у разі розірвання договору
зобов'язання сторін припиняються.
Якщо договір змінюється або
розривається в судовому порядку,
зобов'язання змінюється або
припиняється з моменту набрання
рішенням суду про зміну або
розірвання договору законної сили.

Встановлено і підтверджується
належними доказами, що рішенням
Шевченківського районного суду м.
Києва від 25.03.2011 року у справі за
позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_2 про
стягнення кредитної заборгованості та
за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ
«Надра» про розірвання кредитного
договору, кредитний договір,
укладений між сторонами 16 травня 2008,
розірвано.

Таким чином основне зобов'язання, на
забезпечення виконання якого між
сторонами було укладено іпотечний
договір, припинено з часу набрання
законної сили рішенням
Шевченківського районного суду м.
Києва від 25.03.2011 року.

Відповідно до п.3.1.2 Іпотечного
договору право іпотеки припиняється
виконання забезпечених іпотекою
зобов'язань за Договором кредиту, а
також в інших випадках, передбачених
законами України.

За вказаних обставин, з врахуванням
вимог ч.ч.2, 3 ст. 653 ЦК України, ч.1 ст.17
Закону України «Про іпотеку»,
оскільки припинено основне
зобов'язання, то підлягає
припиненню іпотечний договір, який
був укладений між сторонами
основного зобов'язання для
забезпечення виконання основного
зобов'язання.

Відповідно до ст.309 ЦПК України,
оскільки суд неправильно застосував
норми матеріального права, рішення
суду в частині позовних вимог про
визнання іпотеки припиненою підлягає
скасуванню із ухваленням нового
рішення про задоволення позову.

Визнати припиненим іпотечний
договір, укладений між відкритим
акціонерним товариством комерційний
банк «Надра» і ОСОБА_2 16 травня 2008
року, посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу, зареєстровано
в реєстрі за №2011.

В частині інших позовних вимог про
зобов'язання Державної реєстраційної
служби України вилучити записи про
заборону відчуження нерухомого майна:
земельної ділянки площею 0,1499 га, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
рішення суду про відмову в позові є
законним і обґрунтованим.

Вказані вимоги відповідно до ст.ст.3,
15 ЦПК України не підлягають розгляду
в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И
Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 17
червня 2014 року в частині позовних
вимог про визнання іпотеки припиненою
скасувати і ухвалити нове рішення:

Позов ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Надра», третя особа: Державна
реєстраційна служба України про
визнання іпотеки припиненою
задовольнити.

Визнати припиненим іпотечний
договір, укладений між відкритим
акціонерним товариством комерційний
банк «Надра» і ОСОБА_2 16 травня 2008
року, посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу, зареєстровано
в реєстрі за №2011.

В іншій частині рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 17 червня 2014 року
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: