АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 527/733/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/2463/14
Головуючий у 1-й інстанції Свістєльнік
Доповідач Обідіна О. І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Обідіної О.І.

Суддів : Панченка О.О., Пікуля В.П.

При секретарі : Кальник А.М.

Розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційними скаргами Управління
Державної казначейської служби
України у Глобинському районі
Полтавської області, Головного
управління юстиції у Полтавській
області, відділу державної виконавчої
служби Глобинського районного
управління юстиції на рішення
Глобинського районного суду
Полтавської області від 16 червня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_1 до
відділу державної виконавчої служби
Глобинського районного управління
юстиції, управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Полтавській
області, Головного управління юстиції
у Полтавській області, Управління
Державної казначейської служби
України, третя особа товариство з
обмеженою відповідальністю "Рост-Агро"
про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Глобинського районного суду
Полтавської області від 16 червня 2014
року позовну заяву ОСОБА_1 до відділу
державної виконавчої служби
Глобинського районного управління
юстиції, управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Полтавській
області, Головного управління юстиції
у Полтавській області, Управління
Державної казначейської служби
України, третя особа товариство з
обмеженою відповідальністю "Рост-Агро"
про відшкодування моральної шкоди
задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України
шляхом списання з відповідного рахунку
Державної казначейської служби
України на користь ОСОБА_1 моральну
шкоду в розмірі 2000 грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Судові витрати компенсовано за рахунок
держави.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
Управління Державної казначейської
служби України у Глобинському районі
Полтавської області, Головне
управління юстиції у Полтавській
області, Відділ державної виконавчої
служби Глобинського районного
управління юстиції подали апеляційній
скарги , в яких ставлять питання про
скасування рішення як постановленого з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, не
відповідаючим фактичним обставинам
справи, у зв'язку з чим просять
постановити по справі нове рішення про
відмову в задоволенні позову.

13 серпня 2014 року прокурором
Глобинського району подано заяву про
приєднання до вказаних апеляційних
скарг.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, учасників процесу, що
з'явились в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційних скарг, приходить до
висновку про їх задоволення.

Згідно п.2 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення
суду першої інстанції і ухвалення
нового рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом, рішенням
Глобинського районного суду
Полтавської області від 3 лютого 2011
року позов ОСОБА_1 до ТОВ «Рост-Агро»
про витребування майнового паю
задоволено та стягнуто з ТОВ
«Рост-Агро» на користь ОСОБА_1 майновий
пай в розмірі 5510 грн., понесені по
справі витрати на оплату державного
мита в сумі 5 грн. 51 коп. та 10 грн. на ІТЗ.

Рішення набрало законної сили 11 травня
2011 року.

12 липня 2011 року було видано виконавчий
лист №2-12/2011 року про примусове
виконання рішення, який стягувач
пред'явила до ВДВС Глобинського РУЮ.

14 липня 2011 року державним виконавцем
відкрито виконавче провадження.

У зв'язку з невиконанням судового
рішення та вважаючи таку бездіяльність
державного виконавця неправомірною, в
лютому 2012 року ОСОБА_1 звернулась до
суду зі скаргою в порядку ст. 383 ЦПК
України.

Ухвалою Глобинського районного суду
від 9 липня 2012 року, залишеною без змін
ухвалою Апеляційного суду Полтавської
області від 18 жовтня 2012 року, в
задоволенні скарги було відмовлено за
безпідставністю. При цьому, суд
встановив, що в ході примусового
виконання судового рішення, державним
виконавцем вживались необхідні заходи,
що свідчить про відсутність підстав
для визнання його дій неправомірними.

В подальшому, стягувачем оскаржувались
дії державного виконавця з приводу
винесення постанови про приєднання
даного виконавчого провадження до
зведеного виконавчого провадження, у
зв'язку з чим 6 листопада 2012 року нею
була подана скарга до Глобинського
районного суду.

За результатами розгляду даної скарги
15 січня 2013 року суд постановив рішення
про її задоволення та визнав
незаконною постанову державного
виконавця ВДВС Глобинського РУЮ про
приєднання виконавчого провадження
№27558607 з примусового виконання
виконавчого листа №2-12 до зведеного
виконавчого провадження №35086269.

В січні 2013 року ОСОБА_1 знову звернулась
до суду зі скаргою в порядку ст. 383 ЦПК
України про визнання бездіяльності
державного виконавця ВДВС
Глобинського РУЮ неправомірною та про
зобов'язання вчинити дії в зв'язку з
невиконанням рішення суду в частині
стягнення майном майнового паю в сумі
5510 грн.

Ухвалою Глобинського районного суду
Полтавської області від 6 березня 2013
року, яка залишена без змін ухвалою
Апеляційного суду Полтавської області
від 18 квітня 2013 року, вказану скаргу
задоволено, визнано неправомірною
бездіяльність ВДВС Глобинського РУЮ
при примусовому виконанні рішення
Глобинського районного суду №2-12/2011
року про стягнення з ТОВ «Рост-Агро» на
користь позивача майном майнового паю
в розмірі 5510 грн., зобов'язано ВДВС
Глобинського РУЮ невідкладно вчинити
всі передбачені ЗУ «Про виконавче
провадження» заходи для виконання
виконавчого документа виданого за
рішенням Глобинського районного суду
Полтавської області №2-12/2011 року про
стягнення з ТОВ «Рост-Агро» на користь
позивача майном майнового паю в
розмірі 5510 грн. (а.с.6-7).

11 червня 2013 року виконавче провадження
було закрито у зв'язку з повним
виконанням судового рішення, а 19
березня 2014 року стягувач ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом про
відшкодування 7000 грн. моральної шкоди,
заподіяної тривалою бездіяльністю
державного виконавця.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того,
що відділом ДВС Глобинського РУЮ
протягом тривалого строку після
відкриття виконавчого провадження не
вчинено реальних дій, не прийнято
дієвих рішень, спрямованих на
виконання виконавчого документу, що
виданий на підставі рішення суду, що
набрало законної сили та містить
конкретний захід примусового
виконання, що полягає у стягненні
майном майнового паю в розмірі 5510 грн.,
чим порушив вимоги Закону України «Про
виконавче провадження» щодо
своєчасності та повноти вчинення
виконавчих дій, що призвело до
порушення прав та інтересів позивача.

Посилаючись на положення ст.11 ЗУ «Про
виконавче провадження», згідно яких
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі, суд прийшов до висновку, що
впродовж 2012 - початку 2013 років відділом
ДВС Глобинського РУЮ не було вжито
належних заходів, спрямованих на повне
виконання рішення суду, що призвело до
порушення прав та інтересів позивача
та завдало останньому душевних
страждань, які суд оцінив в 2000 грн.

З вказаним висновком не може
погодитись колегія суддів з наступних
підстав.

Згідно ст. 179 ЦПК України предметом
доказування під час судового розгляду
є факти, які обґрунтовують заявлені
вимоги чи заперечення або мають інше
значення для. вирішення спору.

В даному випадку до предмету
доказування підлягає факт спричинення
моральної шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вина останнього в її заподіянні.

Саме за наявності цих складових
наступає цивільно-правова
відповідальність у вигляді
відшкодування моральної шкоди, про що
роз'яснено в п.5 Постанови Пленуму ВСУ
№4 від 31 березня 1995 року «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди».

В даному випадку позивачем моральна
шкода обґрунтована тривалою
бездіяльністю (майже два роки)
державного виконавця з приводу
примусового виконання судового
рішення про стягнення на її користь
майнового паю, неправомірність якої
встановлена судовими рішеннями.

Між тим, аналізуючи вищевказані судові
рішення, колегія суддів зауважує, що
рішенням суду від 9 липня 2012 року
ОСОБА_1 було відмовлено в задоволенні
скарги щодо визнання неправомірною
бездіяльність державного виконавця по
примусовому виконанню судового
рішення, оскільки судом було
встановлено вживання державним
виконавцем всіх необхідних заходів,
зокрема впродовж липня 2011 року -лютого
2012 року.

Обставини, встановлені рішенням
Глобинського районного суду від 15
січня 2013 року також не можуть слугувати
безумовними доказами тривалої
протиправної бездіяльності
державного виконавця, оскільки
стягувачем в цьому випадку
оскаржувались дії державного
виконавця лише в частині
необґрунтованого приєднання
виконавчого провадження №27558607 з
примусового виконання виконавчого
листа №2-12 до зведеного виконавчого
провадження №35086269 та не стосувались
оцінки дій державного виконавця в
частині тривалого не виконання
судового рішення.

Щодо судового рішення від 6 березня 2013
року, то останнім встановлено факт
неправомірної бездіяльності
державного виконавця, яке, з
урахуванням встановлених судовим
рішенням від 9 липня 2012 року обставин,
мало місце з березня 2012 року по липень
2013 року.

Обґрунтовуючи заподіяння моральної
шкоди душевними стражданнями,
пов'язаними в неможливістю
розпорядитись належним їй майном у
вигляді присудженого майнового паю,
позивачем не зазначено та не надано
жодних доказів з приводу наявності
такої шкоди, позаяк ним не надано
будь-яких доказів з приводу наявності
причинного зв'язку між заподіяною
моральною шкодою та протиправними
діями відповідачів. Крім того,
позивачем не обґрунтовано та не надано
належних доказів з приводу розміру
моральної шкоди, яку він оцінив в 7000
грн.

З'ясування зазначених обставин
залишилось поза увагою суду першої
інстанції.

Враховуючи положення ст.ст. 10, 60 ЦПК
України, колегія суддів приходить до
висновку, що позивачем в ході судового
розгляду не було доведено обставин,
якими вона обґрунтовувала позовні
вимоги та за наявності яких наступає
цивільно-правова відповідальність по
відшкодуванню моральної шкоди, що
свідчить про відсутність підстав для
задоволення її позову.

За вказаних обставин апеляційні
скарги підлягають задоволення, а
рішення суду першої інстанції, як
постановлене з порушенням норм
матеріального права, підлягає
скасуванню.

Керуючись ст.ст.303, , п.2 ч.1 ст.307, п.п.3,4 ч.1
ст. 309, 316, ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційні скарги Управління
Державної казначейської служби
України у Глобинському районі
Полтавської області, Головного
управління юстиції у Полтавській
області, відділу державної виконавчої
служби Глобинського районного
управління юстиції задовольнити.

Рішення Глобинського районного суду
Полтавської області від 16 червня 2014
року скасувати та постановити нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 про
відшкодування моральної шкоди.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржено протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді:

З оригіналом згідно.