АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4662/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Слюсар Л. П. Доповідач - Болтунова
Л.М. Категорія 27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2014 року Колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - Болтунової Л.М.

суддів - Макарова М.О.,
Тамакулової В.О.

при секретарі - Куць О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Кредитної спілки
«Дніпропетровська Ощадна Кредитна
Спілка» на рішення Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
03 лютого 2014 року у справі за позовом
Кредитної спілки «Дніпропетровська
Ощадна Кредитна Спілка» до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за кредитним договором
№ 5142 від 14.02.2008 року, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 03 лютого
2014 року в задоволенні позовних вимог
КС «Дніпропетровська Ощадна Кредитна
Спілка» до до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за кредитним договором № 5142 від
14.02.2008 року було відмовлено.(а.с.52-54)

З таким рішенням не погодився позивач,
подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального права,
просив його скасувати та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити його
позовні вимоги в повному обсязі. (а.с. 61)

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
14 лютого 2008 року між КС
«Дніпропетровська Ощадна Кредитна
Спілка» та ОСОБА_2 укладено кредитний
договір № 5142, відповідно до умов якого
кредитна спілка надала позичальнику 4850
грн. на споживчі цілі зі сплатою
відсотків за користування кредитом в
розмірі 40% річних строком до 14 лютого 2009
року. В свою чергу позичальник
зобов'язався щомісячно сплачувати
спілці нараховані відсотки та частину
кредиту в терміни та у розмірах не
менше, ніж вказано у рекомендованому
графіку платежів - п.3.1 договору.

Відповідно до п.3.3 цього ж договору
позичальник має право достроково
повернути кредит спілці, сплативши
проценти за фактичний строк
користування кредитом.

Згідно п. 5.1. кредитного договору за
несвоєчасне повернення щомісячної
частини кредиту та відсотків за
користування кредитом позичальник
сплачує кредитній спілці додатково
відсотки за користування неповерненою
сумою в розмірі: до 5 днів прострочки
платежу - 0,3 % від суми простроченого
платежу за кожний день прострочки
платежу; більше 5 днів - 1% за кожний день
прострочки платежу.(а.с.7)

З метою забезпечення своєчасного
виконання зобов'язань за вищевказаним
кредитним договором між КС
«Дніпропетровська Ощадна Кредитна
Спілка» та ОСОБА_2 укладено договір
застави майна № 5142 від 14 лютого 2008 року
відповідно до умов якого останній
передав кредитній спілці в заставу
квартиру АДРЕСА_1.(а.с.8)

Але своїх зобов'язань за кредитним
договором ОСОБА_2 не виконав і
відповідно до розрахунку суми
заборгованості має борг в сумі 21 166
грн.(а.с.10, 11)

Відмовляючи КС «Дніпропетровська
Ощадна Кредитна Спілка» в задоволенні
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що позивачем всупереч
вимогам ст.ст.10,57-60 ЦПК України не
надано належних розрахунків суми боргу
за кредитним договором.

Зазначений висновок суду відповідає
обставинам справи, узгоджується з
нормами матеріального та
процесуального права, які правильно
застосовані судом першої інстанції.

Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами
є будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко - і
відеозаписів, висновків експерта.

Відповідно до положень ч.2 ст.59 ЦПК
України, обставини справи, які за
законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування.

Згідно зі ст.212 ЦПК України, суд оцінює
докази за своїх внутрішнім
переконанням, що ґрунтуються на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Як вбачається з матеріалів справи,
звертаючись з позовною заявою позивач
просив стягнути з відповідача
заборгованість за кредитним договором
№ 5142 від 14.02.2008 року в сумі 21166 грн., що
складається із суми кредиту - 4850 грн.;
суми відсотків за користування
кредитом - 7611 грн.; суми відсотків за
користування кредитом при
несвоєчасному його поверненні - 5931 грн.;
суми боргу з урахуванням індексу
інфляції - 2774 грн., без зазначення дати,
на яку виникла така заборгованість.
Крім того, наданий розрахунок
заборгованості належним чином не
оформлений та ніким не підписаний.(а.с.
10,11)

19 червня 2013 року, на вимогу суду першої
інстанції, позивачем надано новий
розрахунок заборгованості за
кредитним договором, відповідно до
якого заборгованість ОСОБА_2 станом на
21 лютого 2011 року складає 54 564 грн., із
яких: 4850 - тіло кредиту; 5862 - сума
відсотків за користування кредитом; 43852
грн. - сума додаткових відсотків за
несвоєчасну оплату кредиту згідно п. 5.1
кредитного договору. (а.с.42) Між тим,
вказаний розрахунок заборгованості за
кредитом має численні розбіжності та
суперечності, зокрема, у визначенні
суми відсотків за користування
кредитом та у додаткових відсотках за
несвоєчасну оплату кредиту.

У подальшому, звертаючись з
апеляційною скаргою, КС
«Дніпропетровська Ощадна Кредитна
Спілка» був наданий новий розрахунок,
з новими сумами заборгованості та їх
періодами. Позивач зазначив, що сума
боргу ОСОБА_2 за кредитом станом на 14
лютого 2009 року складає 4850 грн.;
відсотки за користування кредитом при
несвоєчасному його поверненні за 1 рік
прострочки платежу станом на 14 березня
2009 року - 5931 грн.; сума боргу за
відсотками за період з 14 березня 2009
року по 14 лютого 2013 року включно
складає 7611 грн., сума боргу з
урахуванням індексу інфляції - 2774 грн.

Між тим, із вказаного розрахунку
вбачається, що такі відсотки були
нараховані з 14 березня 2008 року, а сама
сума боргу розрахована без включення
сплачених 21 лютого 2011 року
відповідачем 5500 грн., які були
зараховані кредитною спілкою на
погашення відсотків за користування
кредитом.(а.с.64, 65)

Отже, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції, оцінивши належним
чином всі представлені позивачем
докази, прийшов до правильного
висновку про відмову в позові.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються, оскільки позивачем як в
суді першої інстанції, так і під час
апеляційного розгляду не було надано
належних доказів на підтвердження
позовних вимог, в розумінні ст.59 ЦПК
України.

Оскільки доводи апеляційної скарги та
матеріали справи не дають підстав для
висновку про порушення судом першої
інстанції норм матеріального або
процесуального права, а отже, відсутні
передбачені ст. 309 ЦПК України підстави
для скасування вказаного судового
рішення, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу відхилити.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК
України колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Кредитної
спілки «Дніпропетровська Ощадна
Кредитна Спілка» - відхилити.

Рішення Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
03 лютого 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржено в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з цього часу.

Судді: Болтунова Л.М.
Макаров М.О. Тамакулова В.О.