Справа №487/136/14-ц 04.06.2014 04.06.2014 04.06.2014
Провадження № 22ц-/784/1687/14
Головуючий у 1-й інстанції Щербина С.В.
Доповідач апеляційного суду Мурлигіна
Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:
головуючого - Мурлигіної О.Я.,
суддів: Довжук Т.С., Шаманської
при секретарі судового
засідання Орельській Н.М.
особи яка надає правову допомогу
представника відповідача
представника третьої особи
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу
апеляційною скаргою
рішення

Заводського районного суду м.
Миколаєва від 16 квітня 2014 року

за
позовом

ОСОБА_2 до Миколаївської обласної ради
(далі - виконком Миколаївської
міськради) про визнання права
власності на новостворене майно,

В С Т А Н О
В И Л А:

У січні 2014 року ОСОБА_2 звернулася з
позовом до виконавчого комітету
Миколаївської міської ради про
визнання права власності на
новостворене майно. В наступному, за її
вимогами, ухвалою суду змінено
відповідача на Миколаївську обласну
раду.

Обґрунтовуючи позовні вимоги вона
вказувала, що в оперативному
розпорядженні Миколаївської
загальноосвітньої санаторної
школи-інтернату №7 Миколаївської
обласної ради (далі - школа-інтернат №7,
школа) перебували нежитлові приміщення
- склади, загальною площею 136, 2 та 91,6
кв.м. по АДРЕСА_1. У 2003 році
адміністрація школи надала дозвіл на
реконструкцію приміщень, а саме
переобладнання їх в п'ять квартир для
проживання працівників школи, що і було
зроблено. Також їй та іншим працівникам
школа надала право діяти від свого
імені при переведенні приміщень в
житлові з передачею квартир у
комунальну власність. Після чого вона
та інші мешканці почали процес
документального оформлення житлових
приміщень.

Під час цього процесу органами влади
було прийнято декілька рішень щодо
статусу приміщень та передачі їх
мешканцям. Так, 25 липня 2011 року
Управлінням освіти і науки
Миколаївської обласної адміністрації
було надано дозвіл на підготовку
документації щодо отримання будівлями
статусу житлових приміщень, а
розпорядженням адміністрації
Заводського району Миколаївської
міської ради від 10 листопада 2011 року
внесені зміни до технічної
документації.

В наступному, рішенням Миколаївської
обласної ради від 28 грудня 2011 року було
надано згоду на безоплатну передачу
житлових будівель по АДРЕСА_1 у
комунальну власність територіальної
громади м. Миколаєва. 16 липня 2012 року
виготовлено технічну документацію на
квартиру АДРЕСА_1 за вказаною адресою,
загальною площею 61 кв.м. (спірна
квартира), а рішенням виконкому
міськради №545 від 25 травня 2012 року
квартирі було надано адресу, АДРЕСА_1.
Проте, до цього часу, ОСОБА_2 не може
оформити свої права на квартиру.

Посилаючись на викладене позивачка
просила визнати на квартиру право
власності як на новостворене майно.

Рішенням Заводського районного суду м.
Миколаєва від 16 квітня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення та ухвалити нове,
про задоволення позову. На думку
апелянта, висновки суду суперечать
доказам у справі та вимогам
матеріального права.

Представники відповідача та третьої
особи, заперечуючи проти задоволення
апеляційної скарги, просять залишити
рішення суду без змін.

З'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що спірне
приміщення, яке позначено на плані літ.
В по АДРЕСА_1, яке перебудоване
позивачкою та використовується нею в
якості житла, належить на праві
спільної власності територіальної
громади сіл, селищ, міст Миколаївської
області в особі Миколаївської облради
на підставі свідоцтва від 08 квітня 2002
року про право власності. Воно передано
в оперативне управління та перебуває
на балансі школи-інтернату №7. На
підставі рішення Миколаївської
обласної ради від 24 червня 2011 року,
право щодо управління майном спільної
власності територіальної громади сіл,
селищ, міст Миколаївської області
належить Миколаївській обласній
державній адміністрації.

Миколаївська обласна рада рішенням від
28 грудня 2011 року надала згоду на
передачу спірного приміщення
Миколаївській міській раді (а.с. 17).
Однак, рішення не виконано. В
комунальну власність за актом прийому -
передачі, спірне приміщення не
передано, та не включено в житловий
фонд.

Також суд встановив, що спірне
приміщення, яке раніше мало адресу
АДРЕСА_1, не прийнято в експлуатацію як
житлове. Право власності на це
приміщення як житлове, не
зареєстровано ні за школою-інтернатом
№7, ні за Міськрадою, ні за
Миколаївською облрадою.

За такого суд дійшов правильного
висновку, що обраний позивачкою спосіб
захисту своїх прав не є належним, та за
нею не може бути визнано право
власності на спірне приміщення за
вимогами ст. 331 ЦК України, тобто як на
новостворене майно - квартиру в
житловому будинку.

Доводи в апеляційній скарзі суперечать
доказам у справі та вимогам
матеріального права, яким судом в
рішенні дана належна оцінка та
правовий аналіз.

Так, в апеляційній скарзі позивачка
сама зазначає на самочинне
переобладнання приміщення літ. В.
Проте, право власності на новостворене
майно, та право власності на самочинне
будівництво (що дійсно є в даному
випадку), є різними способами набуття
права власності на річ.

Для визнання права власності на
новостворене майно, повинні бути
дотримані умови, зазначені в частинах
2,3 ст. 331 ЦПК України. Без зазначених
умов, певний побудований об'єкт не може
вважатися новоствореним майном.

Відповідь Миколаївської обласної
держадміністрації про оформлення прав
позивачки на майно лише за рішенням
суду не є підставою для задоволення
позову.

Враховуючи викладене колегія судів не
вбачає підстав для скасування рішення
суду.

Керуючись ст.ст. 303,308,315 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л
И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
рішення Заводського районного суду м.
Миколаєва від 16 квітня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили може
бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий:
Судді: