АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/1680/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого - судді
Талалай О.І.

суддів: П'єнти І.В., Корніюк А.П.

з участю: секретаря Бондара О.В.,

представників апелянта: ОСОБА_1,
ОСОБА_2,

представника ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу
за апеляційною скаргою
Хмельницького професійного ліцею
електроніки на рішення Хмельницького
міськрайонного суду від 25 червня 2014
року у справі за позовом Хмельницького
професійного ліцею електроніки до
ОСОБА_3 у власних інтересах та
інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 про виселення з
гуртожитку.

Заслухавши доповідача, пояснення
осіб, які беруть участь у справі,
перевіривши матеріали справи,
ознайомившись з доводами апеляційної
скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Хмельницький професійний ліцей
електроніки, звертаючись до суду з
вказаним позовом, зазначив, що
відповідачі проживають в учнівському
гуртожитку по АДРЕСА_1, кімнати НОМЕР_1 і
НОМЕР_2. Договір оренди № 17/06-а від
01 серпня 2006 року закінчився, у трудових
відносинах із навчальним закладом не
перебувають, звільнити житлове
приміщення у добровільному порядку не
бажають.

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду від 25 червня 2014 року у позові
відмовлено.

Хмельницький професійний ліцей
електроніки, не погоджуючись з
рішенням суду першої інстанції, в
апеляційній скарзі просить його
скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення позову. Посилається на
порушення норм матеріального і
процесуального права. Висновки суду є
помилковими, чинне законодавство
застосовано невірно, не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.
Надані відповідачами ордера на
вселення у гуртожиток за формою і
змістом не відповідають вимогам ст. 58
ЖК України і додатку 7 до Правил
квартирного обліку. У ліцеї відсутні
відомості про видачу таких ордерів.
Сумніви щодо правильності реєстрації
відповідачів у гуртожитку судом не
перевірені. Договори оренди є
безспірним доказом поселення в
учнівський гуртожиток тимчасово.
ОСОБА_6 і ОСОБА_5 мають інше житло, де
фактично сім'я проживала. Гуртожиток
повинен використовуватись для
тимчасового проживання учнів на період
навчання і працівників ліцею.

У засіданні апеляційного суду
представники позивача апеляційну
скаргу підтримали. Представник ОСОБА_3
визнала її не обґрунтованою у повному
обсязі. Інші особи, які беруть участь у
справі не з'явилися, про розгляд справи
належним чином повідомлені.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду не
відповідає.

Відповідно до п. 3 і п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України підставами для скасування або
зміни рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що будинок по АДРЕСА_1 є
гуртожитком, який знаходиться на
балансі Хмельницького професійного
ліцею електроніки (у минулому - ПТУ
№ 18). З дозволу адміністрації училища у
2000 році ОСОБА_6 та у 2001 році ОСОБА_5
(тепер - ОСОБА_5) із сином ОСОБА_7
вселилися відповідно у кімнати НОМЕР_1
і НОМЕР_2 зазначеного гуртожитку.
Неповнолітній ОСОБА_5 народився
ІНФОРМАЦІЯ_1 і проживає разом з
батьками. Зареєстрованим місцем
проживання ОСОБА_3 з неповнолітнім
сином значиться кімната
НОМЕР_2, а ОСОБА_7 - кімнати НОМЕР_1 і
НОМЕР_2 гуртожитку по АДРЕСА_1. Фактично
сім'я займає кімнати НОМЕР_1 і НОМЕР_2.

Наведене підтверджується матеріалами
справи.

Відмовляючи у позові про виселення, суд
виходив з того, що відповідачі
вселилися у гуртожиток на підставі
ордерів, які видані згідно спільного
рішення адміністрації і профкому ПТУ №
18.

Проте такий висновок суду не
відповідає обставинам справи і вимогам
закону.

Встановлено, що відповідачі не
перебувають і не перебували з
позивачем у трудових відносинах, не
навчаються у ліцеї. ОСОБА_6 і ОСОБА_5
поселялись у гуртожиток як працівники
відповідно ПП «Меркурій» і ТзОВ
«Меркурій».

На підставі ч. 1 ст. 127 ЖК
Української РСР і п. 2 Примірного
положення про гуртожитки,
затвердженого постановою Ради
Міністрів УРСР від 03 червня 1986 року № 208
(далі - Положення) для проживання
робітників, службовців, студентів,
учнів, а також інших громадян у період
роботи або навчання можуть
використовуватись гуртожитки.

В силу приписів ст.ст. 128 ч. 2, 129
ЖК Української РСР і п.п. 9, 10 Положення
жила площа в гуртожитку надається за
спільним рішенням адміністрації
підприємства, установи, організації чи
органу кооперативної або іншої
громадської організації та
відповідного профспілкового комітету
і комітету комсомолу. На підставі
рішення про надання жилої площі в
гуртожитку адміністрація
підприємства, установи, організації
видає громадянинові спеціальний ордер,
який є єдиною підставою для вселення на
надану жилу площу.

Відповідно до п.п. 1.1, 6.8 Статуту
Хмельницького професійного ліцею
електроніки ліцей є державним
професійно-технічним навчальним
закладом, гуртожиток призначений для
проживання учнів і сімей працівників
ліцею.

Згідно ч. 1 ст. 109, ч. 3 ст. 116 ЖК
Української РСР виселення із займаного
жилого приміщення допускається з
підстав, установлених законом. Осіб,
які самоправно зайняли жиле
приміщення, виселяють без надання їм
іншого жилого приміщення.

За змістом указаних норм жила
площа у гуртожитку надається у зв'язку
з навчанням або особам, які перебувають
з підприємством, установою,
організацією у трудових відносинах.
Надання жилої площі особам, які не
навчаються і не працюють без спільного
рішення адміністрації та
профспілкового комітету і без
спеціального ордера на вселення у
гуртожиток є порушенням діючого
законодавства. Особи, визнані такими,
що незаконно вселились у житло,
підлягають виселенню без надання
іншого жилого приміщення на підставі
ст.ст. 109, 116 ЖК Української РСР.

Досліджені у справі докази
вказують на те, що відповідачі не
знаходились у трудових відносинах з
позивачем, не навчались у ліцеї, а тому
їх проживання у гуртожитку не пов'язано
з навчанням чи виконанням трудових
обов'язків, вони вселилися на жилу
площу у гуртожитку Хмельницького
професійного ліцею електроніки з
порушенням встановленого порядку.

У зв'язку з наведеним ОСОБА_3,
ОСОБА_6 разом з неповнолітнім сином
ОСОБА_5 і ОСОБА_7 підлягають виселенню з
гуртожитку без надання іншого жилого
приміщення.

При цьому колегія суддів враховує,
що відповідно до листа Хмельницького
БТІ від 04 квітня 2014 року ОСОБА_6 є
власником 7/40 частин житлового будинку
з надвірними будівлями по АДРЕСА_2, де і
зареєстрований, а згідно свідоцтва про
право на спадщину за заповітом від 19
листопада 2013 року ОСОБА_5 є власником
13/20 частин цього ж будинковолодіння.

Посилання відповідачів на
законність їх вселення у гуртожиток не
ґрунтується на законі.

З матеріалів справи вбачається,
що спільними рішеннями профкому
вчителів ПТУ- 18 та адміністрації від 14
квітня 2000 року (протокол № 4) і від 16
січня 2001 року (протокол № 7) надано
згоду адміністрації училища на
поселення за договором оренди терміном
на три роки в учнівському гуртожитку по
АДРЕСА_1 відповідно ОСОБА_6 у кімнату
НОМЕР_1, ОСОБА_5 - у кімнату НОМЕР_2.

Відомості про видачу ОСОБА_6 і ОСОБА_5
спеціальних ордерів для вселення у
гуртожиток у позивача відсутні.

Надані відповідачами до суду
ордера на жилу площу у гуртожитку № 21
серії ХЗКМ від 13 квітня 2000 року і № 37
серії ХЗКМ від 17 січня 2001 року є
сумнівними і не заслуговують на увагу.

Ордер № 21, що виданий 13 квітня
2000 року, містить посилання на те, що
його видано на підставі спільного
рішення адміністрації та
профспілкового комітету ПТУ № 18,
протокол № 4 від 14 квітня 2000 року.
Ордера посвідчені печаткою ПТУ № 18 і
печаткою профспілкового комітету СПТУ
№ 18. За формою вони не відповідають
вимогам до ордера, передбаченим
додатком до Примірного положення про
гуртожитки.

Безпідставним є посилання
представника ОСОБА_3 на обставини, що
впливають на зміну статуту будинку по
АДРЕСА_1 у м.
Хмельницькому. Рішення виконавчого
комітету Хмельницької міської ради: №
876 від 11 квітня 1996 року про надання
дозволу адміністрації ПТУ-18 на
виділення приміщень 5,9 поверхів в
гуртожитку по АДРЕСА_1 для проживання
сімей; № 192 від 30 березня 2005 року про
надання Хмельницькому професійному
ліцею електроніки дозволу на
реконструкцію першого поверху
гуртожитку по АДРЕСА_1 під житлові
квартири з влаштуванням окремого
входу; № 792 від 26 жовтня 2006 року про
надання дозволу ліцею на реконструкцію
частини другого поверху гуртожитку по
АДРЕСА_1 під житлові квартири та
оформлення права власності на окремі
квартири не змінюють статусу будинку
як гуртожитку навчального закладу.

Не врахувавши указаних обставин
і норм чинного законодавства, не давши
належної оцінки дослідженим доказам,
суд першої інстанції безпідставно
прийшов до висновку про відмову у
позові про виселення.

За таких обставин рішення суду
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про задоволення позову.

Документально підтверджені судові
витрати позивача у сумі 351 грн.
20 коп. підлягають стягненню на його
користь з ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7 згідно
ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Хмельницького
професійного ліцею електроніки
задовольнити.

Рішення Хмельницького
міськрайонного суду від 25 червня 2014
року скасувати та ухвалити нове
рішення.

Позов задовольнити.

Виселити ОСОБА_3, ОСОБА_6 разом з
неповнолітнім сином ОСОБА_5 і ОСОБА_7 з
кімнат НОМЕР_1, НОМЕР_2 гуртожитку по
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на
користь Хмельницького професійного
ліцею електроніки судові витрати по 117
грн. 07 коп. (сто сімнадцять грн. 07 коп.) з
кожного.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий: (підпис)
Судді: (підписи)

Вірно:

Головуючий:

____________________________________________________________________

Головуючий в першій інстанції: Продан
Б.Г. Провадження: №
22-ц/792/1680/14

Доповідач: Талалай О.І.
Категорія: 41, 42