Р І Ш Е Н Н Я

І М Е
Н Е М У К Р А Ї Н И

5 вересня 2014 року
м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя у складі:

головуючого судді
Зарютіна П.В.,

при секретарі
Коврижних Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
приватного підприємства «Чайка» до
ОСОБА_1, третя особа приватне
підприємство «Заказ таксі», про
стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
вищевказаним позовом, за яким зазначає,
що відповідач є власником квартири
АДРЕСА_1, а також споживачем
житлово-комунальних послуг.

Виконавчим комітетом Токмацької
міської ради визначено ПП «Чайка»
виконавцем житлово-комунальних послуг,
а також затверджені тарифи на ці
послуги.

Названим підприємством з січня 2003 року
надаються житлово-комунальні послуги з
утримання будинку і прибудинкової
території за адресою: АДРЕСА_1.

Натомість, у відповідача за період з
01.11.2012 року по 01.11.2013 року виникла
заборгованість з утримання будинку та
прибудинкових територій в розмірі 1145,01
гривень, яку позивач і просить стягнути
з відповідача.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав заявлені вимоги за
вищевказаними підставами, а відповідач
проти задоволення позову заперечував,
посилаючись на те,

Відповідач ОСОБА_1, який діяв і як
представник третьої особи, на позов
заперечив вказуючи на те, що, дійсно, у
його власності перебуває квартира
АДРЕСА_1, але він не являється і ніколи
не являвся споживачем
житлово-комунальних послуг в розумінні
ЗУ «Про житлово-комунальна послуги»,
оскільки орендарем вказаного
приміщення є ПП «Заказ таксі», а не
власник приміщення ОСОБА_1 Тому між
виконавцем ПП «Чайка» та споживачем ПП
«Заказ Таксі» і був укладений
відповідний договір № 25 від 01.10.2003 року
про надання послуг з утримання будинку
та прибудинкової території. Отже, на
теперішній час між вказаним виконавцем
та названим споживачем існує спір щодо
вказаної заборгованості, який повинен
розглядатися саме в порядку
господарського судочинства, а тому
відповідач просить суд в позові
відмовити.

Всебічно з'ясувавши обставини справи,
вивчивши її матеріали, дослідивши
надані у справі докази у сукупності,
суд дійшов до висновку, що заявлений
позов підлягає задоволенню на підставі
встановлених фактичних обставин
справи та відповідних їм
правовідносин.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджується, що позивач є
виконавцем послуг з утримання будинків
і споруд та прибудинкових територій на
підставі рішення виконавчого комітету
Токмацької міської ради № 230 від 27.01.2010
року.

Відповідачу належить квартира АДРЕСА_1.

За вказаною адресою зареєстроване
приватне підприємство «Заказ таксі».

Відповідно до Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
житлово-комунальні послуги - це
результат господарської діяльності,
спрямованої на забезпечення умов
проживання та перебування осіб у жилих
і нежилих приміщеннях, будинках і
спорудах, комплексах будинків і споруд
відповідно до нормативів, норм,
стандартів, порядків і правил.

Відповідно до ст. 19 Закону «Про
житлово-комунальні послуги»
учасниками відносин у сфері
житлово-комунальних послуг є: власник,
споживач, виконавець, виробник, а
виконавець - це суб'єкт господарювання,
предметом діяльності якого є надання
житлово-комунальної послуги споживачу
відповідно до умов договору; споживач -
фізична чи юридична особа, яка отримує
або має намір отримати
житлово-комунальну послугу.

В силу ст. 67 ЖК України плата за
комунальні послуги (водопостачання,
газ, теплова енергія та інші послуги)
береться крім квартирної плати за
затвердженими в установленому порядку
тарифами.

У відповідності до ст. 68 ЖК України
наймач зобов'язаний вчасно вносити
плату за надані послуги.

Наведені положення житлового закону
узгоджуються з правилами статті 20
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги», відповідно до яких споживач
зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом

Вирішуючи позов на користь позивача,
суд виходить з того, що відповідно до
Порядку визначення виконавця
житлово-комунальних послуг, що
затверджений Наказом Державного
комітету України з питань
житлово-комунального господарства,
приватне підприємство «Чайка»
рішенням органу місцевого
самоврядування визначено як
виконавець житлово-комунальних послуг,
тому обов'язок зі сплати наданих
комунальних послуг на користь позивача
є таким, що ґрунтується на законі.

Дійшовши зазначеного висновку суд
вважає, що саме відповідач є споживачем
в розумінні Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», оскільки
власником квартири АДРЕСА_1 є фізична
особа - ОСОБА_1, а не юридична особа -
приватне підприємство «Заказ таксі».

Твердження відповідача про наявність
договору між позивачем і приватним
підприємством «Заказ таксі» про
відшкодування витрат на утримання
власного нерухомого майна та надання
комунальних послуг від 01.10.2003 року,
строк дії якого відповідно до п. 5.1.
договору простирається до 1 січня 2006
року, не впливають на зазначені
умовиводи суду, так як згідно із п. 1
Прикінцевих положень Закону «Про
житлово-комунальні послуги» договори
про надання житлово-комунальних
послуг, укладені до набрання чинності
цим Законом, мають бути приведені у
відповідність із ним до 1 січня 2006 року.

Як випдиває з цього пункту, договори, що
не приведені у відповідність із цим
Законом у зазначений строк, втрачають
чинність.

У зв'язку з викладеним суд знаходить
переконливими доводи представника
позивача про відсутність договору між
юридичними особами після 1 січня 2006
року у зв'язку із втратою чинності
згаданим договором.

Між тим відповідач як власник
нежитлового приміщення, що є учасником
права спільної власності на будинок, в
якому знаходиться ця квартира, і
споживачем в сенсі Закону «Про
житлово-комунальні послуги»,
відповідно до ст. ст. 322, 360 ЦК України,
ст. ст. 67, 68 ЖК України зобов'язаний
брати участь в утриманні цього будинку,
прибудинкової території,
внутрішньобудинкових комунікацій.

Відсутність договору про
надання-отримання комунальних послуг,
який є договором приєднання і обов'язок
укладення якого стаття 20 Закону
покладає на споживача, не звільняє
його від обов'язку сплачувати отримані
послуги, які, як встановлено судом,
своєчасно та якісно, у відповідності до
п. 1 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», надаються
виконавцем цих послуг.

Не спростовують цей висновок суду і
надані відповідачем копії рахунків на
ім'я приватного підприємства «Заказ
таксі» на сплату витрат з утримання
будинку та прибудинкової території,
оскільки наявність зазначених
рахунків зумовлена необхідністю
отримання приватним підприємством
певних послуг, тягар сплати яких має
нести відповідач як споживач і чиє
відшкодування іншою особою не
суперечить змісту правовідносин між
виконавцем та споживачем.

При цьому суд враховує, що наявність
цих рахунків не потягла за собою їхньої
фактичної оплати юридичною особою,
зазначеною в них як платник.

Керуючись Законом України «Про
житлово-комунальні послуги»,
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 529 від 20.05.2009 року, Постановою
Кабінету Міністрів України № 630 від
21.07.2005 року, ст. ст. 509, 526, 632-634 ЦК
України, ст. 67, 68 ЖК України ст. ст. 3, 10,
59, 60, 88, 209 ч. 3, 212-215, 292, 294 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
приватного підприємства «Чайка»
заборгованість за житлово-комунальні
послуги у сумі 1145,01 гривень, а також
судовий збір у сумі 243,60 гривень.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Запорізької області
через Шевченківський районний суд
м.Запоріжжя. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
П.В. Зарютін