пр. № 2/201/381/2014
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне, в порядку гл. 8 розділу ІІІ ЦПК
України)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2014 року
Жовтневий
районний суд

м. Дніпропетровська

У складі:

Головуючого - судді Галічого В.М.

При секретарі - Кодріній О.О.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа -
Дніпропетровська міська рада, про
визнання права власності -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2013 р. позивач звернулася до
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська із зазначеним
позовом, в якому з урахуванням
уточнення позовних вимог (а.с. 18-19),
просила суд визнати за нею право
власності на нежитлові приміщення №
1,2,3,4,5,6 по АДРЕСА_1, розташовані в
громадському будинку літ. Е-2 на першому
поверсі: нежитлове приміщення № 4
площею 7,2 кв.м., № 5 площею 5,1 кв.м., № 6
площею 16,4 кв.м., на другому поверсі № 1
площею 6,2 кв.м., № 2 площею 5,6 кв.м., № 3
площею 4,4 кв.м. В обґрунтування
заявлених вимог послалась на те, що
вона 24 липня 2009 року уклала договір
купівлі - продажу з ОСОБА_2, предметом
якого було нерухоме майно - квартира
АДРЕСА_1, нотаріально посвідченого
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3, внесено
реєстраційний запис до Державного
реєстру правочинів за номером у
реєстрі нотаріальних дій № 1574,
реєстраційний номер права власності
3373168. 05 грудня 2011 року уклала договори
купівлі -продажу з ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7. Відповідно до вказаних
договорів купівлі - продажу, їх
предметом є нерухоме майно, а саме:
нежитлові приміщення № 1, 2, 3, 4, 5, 6, які
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.
Вищезазначеними нежитловими
приміщеннями користується та має намір
користуватися у майбутньому.

Представник позивача надала суду
заяву, в якій зазначила, що позовні
вимоги підтримує у повному обсязі, на
задоволені позову наполягає та просить
розгляд справи провести без її участі
(а.с. 40).

Відповідач у судове засідання не
з'явилася, про день та час його
проведення повідомлялася належним
чином, про причини неявки суд не
повідомила, що є підставою для розгляду
справи за її відсутності у заочному
порядку.

Третя особа Дніпропетровська міська
рада свого представника для участі у
судовому засіданні не направила,
надала суду заяву про розгляд справи за
відсутності представника на підставі
матеріалів, що є у справі (а.с. 35).

Дослідивши письмові докази, суд
приходить до наступного.

Судом встановлено, що 24 липня 2009 року
ОСОБА_1 уклала договір купівлі - продажу
з ОСОБА_2, (а.с 4) предметом якого було
нерухоме майно - квартира АДРЕСА_1,
нотаріально посвідченого приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_3,
внесено реєстраційний запис до
Державного реєстру правочинів за
номером у реєстрі нотаріальних дій №
1574, реєстраційний номер права
власності 3373168. 05 грудня 2011 року уклала
договори купівлі -продажу з ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 (а.с. 41, 42, 43, 44).
Відповідно до вказаних договорів
купівлі - продажу, предметом стало
нерухоме майно - нежитлові приміщення
№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, які знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1.

Як вбачається з технічного паспорту,
виготовленого станом на 25.12.2013 р., воно
складається з нежитлового приміщення
літ. Е-2, загальною площею 44,9 кв.м., (а.с.
20-24).

Відповідно до звіту про проведення
технічного обстеження будівельних
конструкцій та інженерних мереж
нежитлові приміщення № 1, 2, 3, 4, 5, 6 (літ.
Е-2), розташованого за адресою: АДРЕСА_1,
виготовленого ПП «ДАН», експертом
ОСОБА_8, кваліфікаційний сертифікат
серії НОМЕР_1 від 22.02.2013 р., встановлено
його відповідність вимогам надійності
безпечної експлуатації і можливість
його безпечної експлуатації (а.с. 46-65).

Аналізуючи фактичні обставини справи,
суд приходить до наступного.

Так, згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

В силу ст. 316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке воно здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Власник
має право вчиняти щодо свого майна будь
- які дії які не суперечать закону.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності
є непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Згідно ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу.

Оскільки у спірних правовідносинах
порушення прав інших осіб не
вбачається, позивач постійно
користується спірними нежитловими
приміщеннями, які відповідно до
проведеного технічного обстеження
відповідають вимогам надійної
безпечної експлуатації, а отже вправі
володіти ними, суд, з урахуванням
положень зазначених норм, вважає
позовні вимоги обґрунтованими та
вважає за можливе їх задовольнити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові
витрати у справі підлягають стягненню
з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 16, 316, 319, 328, 392 ЦК України, ст. ст. 10, 11,
60, 88, 212, 213, 215, 224-226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
нежитлові приміщення № 1,2,3,4,5,6 по
АДРЕСА_1, розташовані в громадському
будинку літ. Е-2 на першому поверсі:
нежитлове приміщення № 4 площею 7,2 кв.м.,
№ 5 площею 5,1 кв.м., № 6 площею 16,4 кв.м., на
другому поверсі № 1 площею 6,2 кв.м., № 2
площею 5,6 кв.м., № 3 площею 4,4 кв.м.

В порядку розподілу судових витрат
достягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 14, 20
грн., стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 243,60 грн. судового збору.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення у загальному апеляційному
порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, що може бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
ним копії рішення. Без попереднього
подання такої заяви заочне рішення
оскарженню відповідачем в
апеляційному порядку не підлягає.

У випадку відмови в задоволенні заяви
про перегляд заочного рішення, воно
може бути оскаржене відповідачем у
загальному апеляційному порядку.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає чинності після розгляду справи
апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: В.М. Галічий