АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5247/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Руденко В. В. Доповідач - Болтунова
Л.М. Категорія 24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2014 року Колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - Болтунової Л.М.

суддів - Макарова М.О.,
Тамакулової В.О.

при секретарі - Куць О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Дніпрогаз»
на заочне рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 09 квітня
2014 року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Дніпрогаз»
до ОСОБА_2 про примусове виконання
обов'язку в натурі та зобов'язання
вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року позивач звернувся до
суду із зазначеним позовом, в
обґрунтування якого посилався на те, що
26 травня 2011 року районним судом
винесено судовий наказ про стягнення
з відповідача заборгованості за
спожитий природний газ у розмірі 477,27
грн. та судові витрати 55,50 грн. 06 червня
2012 року судовий наказ був направлений
до ВДВС Амур-Нижньодніпровського
району м. Дніпропетровська для
виконання.

05 липня 2012 року держвиконавцем була
винесена постанова про відкриття
виконавчого провадження, а 2 вересня 2012
року - постанова про повернення
виконавчого документу стягувачу, в
зв'язку з відсутністю у боржника майна,
на яке може бути звернене стягнення.

Оскільки відповідач перешкоджає
позивачу скористатись своїм правом,
яке виникає у зв'язку з наявністю
заборгованості - припинення
газопостачання, ПАТ «Дніпрогаз»
вимушений звернутись до суду з вимогою
про зобов'язання ОСОБА_2 виконати умови
договору про надання населенню послуг
з газопостачання ПАТ "Дніпрогаз", а
також зобов'язати відповідача надати
доступ представникам ПАТ "Дніпрогаз" до
його житлового приміщення, де
розташовані газові прилади, пристрої,
лічильники газу.

Заочним рішенням
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 09 квітня
2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відмовляючи в задоволені позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
їх недоведеності та безпідставності.

Зазначений висновок суду відповідає
обставинам справи, узгоджується з
нормами матеріального права, які
правильно застосовані судом першої
інстанції.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 проживає
у АДРЕСА_1. Позивач по справі надає
відповідачу житлово-комунальні
послуги, які полягають у постачанні
природного газу до його квартири. Для
здійснення оплати цих послуг позивачем
відкрито особовий рахунок НОМЕР_1.

У зв*язку з заборгованістю за спожитий
природний газ, 26 травня 2011 року
Амур-Нижньодніпровським районним
судом м. Дніпропетровська винесено
судовий наказ № 2н-1224/11 про стягнення з
ОСОБА_2 477, 27 грн. та судові витрати 55,50
грн. (а.с.9,10)

Виконавчий лист був направлений до
ВДВС для примусового виконання
судового наказу 06 червня 2012 року. 05
липня 2012 року державним виконавцем
Амур-Нижньодніпровського ВДВС
Дніпропетровського міського
управління юстиції була винесена
постанова про відкриття виконавчого
провадження з примусового виконання
судового наказу, а 12 вересня 2012 року -
постановою даний судовий наказ
повернуто позивачу в зв'язку з
відсутністю у відповідача майна, на
яке можливо звернути стягнення.(а.с.8)

Як вбачається з матеріалів справи, 15
квітня 2013 року на адресу відповідача
направлено вимогу про сплату
заборгованості за спожитий природний
газ з попередженням про припинення
газопостачання.(а.с.7)

15 січня 2014 року представники ПАТ
"Дніпрогаз", для проведення відключення
від газопостачання, прибули до
квартири відповідача, але він їх в
приміщення не впустив, про що ними був
складений акт. (а.с.5)

Згідно до ст.526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відносини з приводу постачання
населенню природного газу регулюються
Правилами надання населенню послуг з
газопостачання, затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
від 9 грудня 1999 року №2246, Законом
України "Про житлово - комунальні
послуги".

Оскільки ПАТ "Дніпрогаз" здійснювало
надання послуг з газопостачання, а
відповідач користувався цими
послугами та частково їх сплачував,
сторони фактично знаходилися у
договірних правовідносинах, які
регламентуються зазначеними вище
нормами.

Відповідно до п.19 Правил надання
населенню послуг з газопостачання,
якщо споживач не оплатив надані
послуги з газопостачання протягом 10
днів після строку, зазначеного в
договорі чи платіжному документі, а
газопостачальне підприємство протягом
наступних п'яти днів не отримало
повідомлення про оплату, споживачеві
надсилається письмове попередження
про припинення газопостачання.

У разі не оплати наданих послуг з
газопостачання протягом 10 днів після
отримання споживачем письмового
попередження (з позначкою про його
вручення) газопостачальне
підприємство має право відключити
споживача від газопостачання.

Як вбачається з матеріалів справи,
попередження про необхідність
сплатити заборгованість не було
отримано ОСОБА_2, конверт повернуто за
закінченням терміну зберігання. Таким
чином, відповідач не був належним чином
повідомлений про необхідність
сплатити заборгованості та
попереджений про можливість
відключення від газопостачання.(а.с.6)

Відповідно до п.29 Правил надання
населенню послуг з газопостачання,
споживач зобов'язаний безперешкодно
допускати у свої житлові та підсобні
приміщення, де розташовані газові
прилади і пристрої, лічильники газу,
представників газопостачального
(газорозподільного) підприємства після
пред'явлення ними відповідних
службових посвідчень, в тому числі, для
відключення та заміни газових приладів
і пристроїв, усунення порушень і
несправностей в їх роботі, проведення
технічного обслуговування внутрішньо
будинкових систем газопостачання і
дворових газопроводів, перевірки
показань лічильників газу, наявності
та цілості пломб на них.

З контексту зазначеної норми
вбачається обов'язок споживача
допускати до своїх житлових та
підсобних приміщень, де розташовані
газові прилади і пристрої, лічильники
газу, представників газопостачального
(газорозподільного) підприємства для
відключення з метою заміни газових
приладів і пристроїв та ін., а не для
відключення від газопостачання у
зв'язку з невиконанням рішення суду.

Згідно до п.7 ст.20 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" споживач
зобов'язаний допускати у приміщення,
будинки і споруди представників
виконавця/виробника в порядку,
визначеному законом і договором, для
ліквідації аварій, усунення неполадок
санітарно-технічного та інженерного
обладнання, його встановлення і заміни,
проведення технічних і профілактичних
оглядів та перевірки показників
засобів обліку.

Отже, законодавцем чітко визначено
випадки (підстави) надання споживачем
допуску представникам
виконавця/виробника послуг до
приміщення де розташовані газові
прилади.

З урахуванням зазначеного та приймаючи
до уваги, що діючим законодавством не
передбачено обов'язку надання дозволу
для входу у приміщення споживача з
метою відключення від надання послуги
у зв'язку з невиконанням рішення суду,
суд першої інстанції дійшов вірного
висновку про відсутність підстав для
задоволення вимог позивача.

До того ж позивач, згідно до п.7 Правил
надання населенню послуг з
газопостачання має декілька способів
припинення постачання газу
споживачеві в житлових будинках
залежно від обставин: шляхом
перекриття запірних пристроїв та
встановлення пломби та/або інвентарної
заглушки перед газовим приладом
(пристроєм) або на ввідному
газопроводі.

Відомості щодо не можливості
припинення постачання газу
споживачеві без доступу до його
житлового приміщення в матеріалах
справи відсутні, а тому твердження
апелянта про можливість припинення
газопостачання тільки шляхом
встановлення пломби перед газовим
приладом є необґрунтованим.

Крім того, заявлені позивачем вимоги є
не конкретними, не зазначено які умови
договору необхідно зобов'язати
виконати відповідача та з якою метою
необхідно зобов'язати відповідача
надавати доступ для житлових та
підсобних приміщень.

Наведені в апеляційній скарзі доводи
апелянта не можуть бути прийняті до
уваги, оскільки вони зводяться до
переоцінки доказів і незгоди з
висновками суду по їх оцінці та
особистого тлумачення апелянтом норм
права.

Відповідно ж до ст.212 ЦПК України
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Встановивши факти та зумовлені ними
правовідносини, суд першої інстанції
вірно застосував правові норми та
ухвалив правильне по суті рішення,
підстав для скасування якого колегія
суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Дніпрогаз» -
відхилити.

Заочне рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 09 квітня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з цього
часу.

Судді: Болтунова Л.М.
Макаров М.О. Тамакулова В.О.