Справа № 439/212/14
Головуючий у 1 інстанції: Петейчук
Провадження № 22-ц/783/4648/14
Доповідач в 2-й інстанції: Левик
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Бакуса В.Я., Гірник Т.А.,

секретар: Глинський О.А.,

за участі представника відповідача
ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на ухвалу Бродівського районного суду
Львівської області від 04 лютого 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_4 до
Реєстраційної служби Бродівського
районного управління юстиції
Львівської області, ОСОБА_2,
Підкаміньської селищної ради
Бродівського рай ону Львівської
області, треті особи: ОСОБА_5, приватний
нотаріус Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_6, ОСОБА_7
про визнання договорів недійсними,
скасування держаної реєстрації прав
власності на нерухоме майно, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою судді Бродівського районного
суду Львівської області від 04 лютого 2014
року заяву ОСОБА_4 про забезпечення
позову задоволено повністю. Накладено
арешт на земельну ділянку кадастровий
номер :10:005:0003, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1, власником якої є
ОСОБА_2, номер запису про право
власності 890885 від 08.05.2013 року.

Дану ухвалу оскаржив ОСОБА_2

В апеляційній скарзі просить ухвалу
суду скасувати. Вважає ухвалу
незаконною та необґрунтованою,
оскільки судом було неповно з'ясовано
обставини, що мають значення для
справи. Вважає, що суд помилково та без
достатніх законних підстав вжив заходи
забезпечення позову, оскільки на
момент подання позову (03.02.2014р.) та заяви
про забезпечення позову, ОСОБА_2 не був
відповідачем по справі, а таким
відповідачем була Реєстраційна служба
Бродівського РУЮ, а тому такий захід,
вжитий судом, позову не забезпечував.
Позивачем не надано суду жодного
доказу та не наведено жодного
реального, обґрунтованого доводу на
підтвердження того, що невжиття
заходів забезпечення може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду. Суд, постановляючи оскаржувану
ухвалу фактично виходив лише з
припущень, що невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

В судове засідання окрім представника
відповідача ОСОБА_2 решта осіб, що
беруть участь у справі не з'явились,
однак суд вважав за можливе проводити
розгляд справи у відсутності осіб, що
беруть участь у справі (їх
представників) та у судове засідання не
з'явились, враховуючи, що такі
повідомлялись про час та місце
судового розгляду належним чином,
клопотань про відкладення розгляду
справи до суд не надходило, доказів що
свідчили б про поважність причин їх
неявки (неявки їх представників) суду
представлено не було та зважаючи на
вимоги ч.2 ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача на
підтримання апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення з таких
підстав.

Згідно ч.1 ст. 151 ЦПК України суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити, передбачені цим Кодексом,
заходи забезпечення позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України
позов забезпечується накладенням
арешту на майно або грошові кошти, що
належать відповідачеві і знаходяться у
нього або в інших осіб.

Відповідно до змісту п.3 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №9 від
22.12.2006 року «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» згідно п.1 ч.1 ст. 152
ЦПК України позов майнового характеру
дозволяється забезпечувати шляхом
накладення арешту на майно або грошові
кошти, що належать відповідачеві і
знаходяться у нього або в інших осіб.

Як вбачається із оскаржуваної ухвали
суд першої інстанції вжиття згаданих
заходів забезпечення позову
обґрунтував тим, що між сторонами
вбачається матеріальний спір,
предметом якого є нерухоме майно, а
саме земельна ділянка, тому з метою
забезпечення позову слід накласти
арешт на таке майно, оскільки невжиття
заходу забезпечення позову, про який
просить позивач, може в майбутньому
утруднити чи зробити неможливим
виконання судового рішення.

На думку колегії суддів, при
постановленні оскаржуваної ухвали суд
першої інстанції не дотримав в повній
мірі норми процесуального права та
така підлягає скасуванню з огляду на
таке.

Як вбачається і з виділених матеріалів
цивільної справи, що надійшли на
розгляд до апеляційного суду, так і з
матеріалів самої справи №2/439/95/14,
власником земельної ділянки, про
накладення арешту на яку постановлена
оскаржувана ухвала, є ОСОБА_2, який на
даний час є відповідачем по справі.
Однак, на час постановлення
оскаржуваної ухвали відповідачем по
справі була Реєстраційна служба
Бродівського районного управління
юстиції Львівської області, а тому суд
вирішуючи заяву про забезпечення
позову не вправі був накладати арешт на
майно, що відповідачу, тобто
реєстраційній службі Бродівського
районного управління юстиції
Львівської області - не належить.

Враховуючи вказане, на думку колегії
суддів, судом першої інстанції було
безпідставно накладено арешт на майно,
що відповідачу не належить, а тому
оскаржувана ухвала залишатися в силі
не може та підлягає скасуванню з
постановленням нової про відмову у
задоволенні заяви про забезпечення
позову.

Вказаним слід визнати обґрунтованими
доводи апеляційної скарги та таку
задовольнити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.2 п.2, 312 ч.1 п.2,
313, 314 ч.1 п.6, 315, 317 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

апеляційну ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Бродівського районного суду
Львівської області від 04 лютого 2014 року
- скасувати та постановити нову ухвалу,
якою у задоволенні заяви ОСОБА_4 про
забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий :
Я.А. Левик

Судді:

В.Я. Бакус

Т.А.
Гірник