АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5944/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Бондарьова Г. М. Доповідач -
Глущенко Н.Г. Категорія 30/32
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2014 року
м. Дніпропетровськ

20 серпня 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - Глущенко Н.Г.

суддів -
Пищиди М.М., Деркач Н.М.

при секретарі -
Біленькій О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою

Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.
Першотравенську Дніпропетровської
області

на рішення Першотравенського міського
суду Дніпропетровської області від 10
серпня 2012 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.
Першотравенську Дніпропетровської
області про стягнення моральної шкоди,
-

ВСТАНОВИЛА:

Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.
Першотравенську Дніпропетровської
області звернулося до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення Першотравенського
міського суду Дніпропетровської
області від 19.05.2014 року та постановити
нове рішення, яким відмовити позивачу в
його позовних вимогах.

Як на підстави своєї апеляційної
скарги відповідач - ВВД ФСС НВВ та ПЗ
України в м. Першотравенську
посилається на те, що рішення є
незаконним та необґрунтованим,
оскільки ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права
/ а. с. 47-49 /.

Зазначеним рішенням суду позовні
вимоги ОСОБА_2 - задоволені частково, з
відповідача на користь позивача
стягнено 8000 грн. у відшкодування
моральної шкоди /а. с. 41-45 /.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів вважає
за необхідне апеляційну скаргу
відхилити, а рішення суду залишити без
змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2
працював понад 15 років прохідником з
повним робочим днем в шахті - на шахті
«Ювілейна» ГХК «Павлоградвугілля»,
правонаступником якого є ПАТ «ДТЕК
«Павлоградвугілля», де 22.02.2004 року, під
час виконання трудових обов'язків, з
ним стався нещасний випадок на
виробництві, і він отримав закриту
черепно-мозкову травму голови, струс
головного мозку та забій шийного
відділення хребта про що було складено
22.02.2004 року Акт № 13 про нещасний
випадок на виробництві по формі Н-1 / а.
с. 4-5 /.

За висновком первинної МСЕК від 25.08.2004
року позивачу було встановлено 20%
втрати професійної працездатності від
отриманої травми, з подальшим щорічним
переоглядом 01.09.2005 року, 01.09.2006 року,
01.09.2007 року, 24.10.2008 року, 01.11.2009 року,
01.11.2010 року, 01.11.2011 року, 01.11.2012 року та
01.11.2013 року /а. с. 12-21/.

Останнім висновком МСЕК від 02.11.2012 року
позивачу повторно встановлено 2 групу
інвалідності з датою переогляду 01.11.2013
року та 80% втрати професійної
працездатності / а. с. 12 /.

За таких обставин, суд першої інстанції
прийшов до висновку, що позивачу
спричинено моральну шкоду, оскільки в
зв'язку з отриманою 22.02.2004 року травмою
на виробництві він втратив професійну
працездатність в працездатному віці та
став інвалідом, в нього пошкоджено
голову, що спричиняє йому фізичні та
моральні страждання, які змушений
терпіти, відчуває незручності в
повсякденному житті та відчуває себе
неповноцінною людиною, як вдома, так і
перед сторонніми людьми.

Виходячи з обставин справи та
наслідків що наступили, керуючись
ст.ст.1,5,6,13,21,28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійних
захворювань, що спричинили втрату
працездатності» ( в редакції , що діяла
на 2004 рік) - суд першої інстанції
прийшов до висновку про часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_2,
стягнувши з відповідача на користь
позивача 8000 грн. моральної шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи, суд
першої інстанції правильно встановив
вище зазначені обставини справи.

З'ясувавши в достатньо повному обсязі
права та обов'язки сторін, обставини по
справі, перевіривши доводи сторін та
давши їм правову оцінку, суд
постановив рішення, що відповідає
обставинам справи та вимогам закону.
Висновки суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами, а також
поясненнями самих сторін.

Доводи відповідача в апеляційній
скарзі про те, що Законом України від
23.02.2007 року № 717-У скасовано право
потерпілих на виробництві громадян на
відшкодування їм моральної шкоди за
рахунок Фонду, - не можуть бути прийняті
до уваги, оскільки позивач втратив
працездатність у зв'язку з отриманою
травмою на виробництві 22.02.2004 року і
він був вперше оглянутий у МСЕК з
приводу цієї травми 25.08.2004 року, з
встановленням розміру втрати
працездатності ще 25.08.2004 року, тобто в
період коли згідно чинного на той час
законодавства, зокрема Закону № 1105-Х1У
від 23.09.1999 року, який набрав чинності з
01.04.2001 року, - обов'язок по відшкодуванню
шкоди (в тому числі і моральної шкоди), у
вигляді страхових виплат, покладено
було на спеціально створений для цього
Фонд.

За змістом ст.ст.21,28,30,34,35 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійних
захворювань, які спричинили втрату
працездатності» право на отримання
потерпілим страхових виплат у разі
настання стійкої втрати
працездатності, у тому числі виплати за
моральну шкоду, виникає в особи з дня
встановлення їй такої стійкої втрати
працездатності вперше висновком МСЕК.

Таким чином, право на відшкодування
моральної шкоди виникло у позивача ще в
серпні 2004 року.

Згідно ст. 58 Конституції України закони
та інші нормативно-правові акти не
мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують або
скасовують відповідальність особи.

Також відповідно до ч.ч.1,2 ст. 5 ЦК
України акти цивільного законодавства
регулюють відносини, які виникли з дня
набрання ними чинності. Акт цивільного
законодавства не має зворотної дії у
часі, крім випадків, коли він пом'якшує
або скасовує цивільну
відповідальність особи.

Норми Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійних
захворювань, які спричинили втрату
працездатності» передбачали
відшкодування моральної шкоди
застрахованим особам, як страхову
виплату, тому покладення на відділення
Фонду обов'язку по сплаті такої
страхової виплати не є цивільною
відповідальністю зазначеного органу.

Не можуть бути прийняті до уваги і
доводи відповідача, як такі, що
суперечать матеріалам справи та
діючому матеріальному і
процесуальному закону, - про те, що для
вирішення питання щодо наявності
спричинення позивачу моральної шкоди
ушкодженням здоров'я, необхідні
спеціальні медичні знання, а тому для
об'єктивного вирішення спору
необхідний висновок медико-соціальної
експертизи. Згідно ст. 212 ЦПК України -
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Факт спричинення позивачу моральної
шкоди знайшов своє підтвердження під
час розгляду справи в суді.

Інші доводи апеляційної скарги не є
суттєвими для вирішення спірного
питання і не спростовують висновки
суду першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
є необґрунтовані, а рішення суду
відповідає вимогам закону та
матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303,307,308 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.
Першотравенську Дніпропетровської
області - відхилити.

Рішення Першотравенського міського
суду Дніпропетровської області від 19
травня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з цього
часу.

СУДДІ: