Провадження № 2/359/1833/2014
Справа № 359/6395/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 12 » серпня 2014 року
Бориспільський міськрайонний суд
Київської області у складі:
головуючого судді - І.В.
Муранової-Лесів

при секретарі -
Ю.В.Шляхетко,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Борисполі Київської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру
аліментів -

В С Т А Н О В И В :

04.07.2014 року позивач звернулася до
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області з позовною заявою, в
якій просить зменшити розмір
аліментів, що стягуються з неї на
користь ОСОБА_2 на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 600
гривень щомісячно, починаючи з 26.03.2012
року і до досягнення дитиною
повноліття, на аліменти у розмірі ?
частини від заробітку (доходу)
щомісячно, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.
Свої вимоги позивач обґрунтовує
наступним.

Вона перебувала з відповідачем в
зареєстрованому шлюбі, від якого має
сина ОСОБА_3,2001 року народження.
Рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 07.05.2012 року з неї на користь
відповідача стягнуто аліменти на
утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 600
гривень щомісячно, починаючи з 26.03.2012
року і до досягнення дитиною
повноліття.

Позивач стверджує, що аліменти в
твердій сумі були визначені судом у
зв'язку з тим, що вона являлась
підприємцем та мала нерегулярний
мінливий дохід. В даний час вона
припинила свою підприємницьку
діяльність та уклала трудовий договір
із фізичною особо-підприємцем ОСОБА_4,
отримує заробітну плату в розмірі 1250
гривень.

Позивач також стверджує, що в даний час
проживає в с.Вороньків, їздить на
роботу громадським транспортом,
витрачає 240 гривень на дорогу, а також
на оплату ? частини вартості
електроенергії та газопостачання в
будинку за місцем проживання вона
витрачає від 300 до 500 гривень на місяць.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав заявлені позовні
вимоги, просив їх задовольнити.

Відповідач проти задоволення позову
заперечував, повідомив, що позивач
мала заборгованість по аліментам за
два роки, яку сплатила лише півроку
назад. В даний час, як йому відомо,
позивач проживає в Соцмістечку, де її
відвідує їх син та залишається
ночувати, а в с.Вороньків позивач не
проживає, будинок, ? частину якого
позивач придбала в свого брата не має
газозабезпечення, опалюється дровами.
Зі слів сина йому також відомо, що
позивач має додатковий дохід від
надання послуг перукаря до 3000 гривень
на місяць, проте підтвердити це не може.

Заслухавши пояснення представника
позивача, відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що
позовні вимоги задоволенню не
підлягають з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони перебували в зареєстрованому
шлюбі, від якого мають неповнолітнього
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серія НОМЕР_1, виданим 01.04.2014
року, повторно, відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Бориспільського міського управління
юстиції в Київській області (а.с.7) та
копією рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 23.03.2011 року, відповідно до якого
шлюб між сторонами був розірваний
(а.с.5).

Рішенням Бориспільського
міськрайоннного суду Київської
області від 07 травня 2012 року позов
ОСОБА_2 задоволено та стягнуто на його
користь з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4,
уродженки с.Вороньків Бориспільського
району київської області, мешканки
АДРЕСА_1, приватного підприємця
«ПЕРУКАРНЯ», аліменти на утримання
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 600
гривень щомісячно, починаючи з 26.03.2012
року по досягненню дитиною повноліття
(а.с.6).

Згідно з вимогами ст.141 Сімейного
кодексу України мати, батько мають
рівні права та обов'язки щодо дитини,
розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.ст.180 Сімейного
кодексу України батьки повинні
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

За змістом ч.1 ст.182 Сімейного кодексу
України при визначенні розміру
аліментів суд враховує: стан здоров'я
та матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; інші обставини, що
мають істотне значення.

Згідно до вимог ст. 184 СК України, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі. Розмір
аліментів, визначений судом у твердій
грошовій сумі, підлягає індексації
відповідно до закону. Якщо розмір
аліментів, визначений судом у твердій
грошовій сумі, менше мінімального
розміру, передбаченого частиною другою
статті 182 цього Кодексу, то дитині
призначається відповідно до закону
державна допомога в розмірі різниці
між визначеним розміром аліментів і 30
відсотками прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.192 Сімейного
кодексу України розмір аліментів,
визначений за рішенням суду або
домовленістю між батьками, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Згідно з повідомленням про проведення
державної реєстрації припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи-підприємця №1250 від 25.12.2013 року
зазначеного числа було здійснено
державну реєстрацію припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (а.с.9).

З дослідженого в судовому засідання
Трудового договору між працівником і
фізичною особою від 17 лютого 2014 року та
довідки про середню заробітну плату
(дохід) позивач з 17.02.2014 року
працевлаштована перукарем за трудовим
договором до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 із заробітною платою 1250 гривень
на місяць (а.с.10,11).

Згідно з довідкою відділу Державної
виконавчої служби Бориспільського
міськрайонного управління юстиції
№37343 від 10.07.2014 року станом на 26.06.2014
року за ОСОБА_1 відсутня заборгованість
по сплаті аліментів на користь ОСОБА_2 в
розмірі 600 гривень щомісячно на
утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно наданого суду Договору
купівлі-продажу ? частки житлового
будинку з господарськими будівлями та
спорудами від 26.12.2013 року позивач
придбала ? частину житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами
під АДРЕСА_2. Продаж здійснено за 78000
гривень, які сплачені покупцем до
підписанні цього договору.

Даючи оцінку дослідженим доказам суд
прийшов до висновку, що твердження
позивача про зміну матеріального
становища, внаслідок якого вона не може
сплачувати аліменти у раніше
визначеному розмірі є
необґрунтованими, виходячи з
наступного.

Так, стан здоров'я за змістом позовної
заяви в позивача не змінився, вона є
працездатною особою, інших утриманців,
крім неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, вона не має.

Той факт, що позивач припинила свою
підприємницьку діяльність та
працевлаштувалась на роботу із
заробітком 1250 гривень не свідчить про
погіршення її матеріального стану та
не є підставою для зменшення раніше
визначеного розміру аліментів,
оскільки, як вбачається з досліджених
письмових доказів, позивач припинила
свою підприємницьку діяльність 25.12.2013
року, проте 26.12.2013 року вона уклала
договір купівлі-продажу, за яким нею
було сплачено кошти в розмірі 78000
гривень в якості плати за придбану ?
частину будинку з надвірними будівлями
та спорудами.

Після працевлаштування до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 та, маючи
офіційну заробітну плату в розмірі 1250
гривень, позивач весь цей час
сплачувала аліменти у раніше
визначеному розмірі 600 гривень, та
заборгованості станом на 26.06.2014 року не
має.

Отже зазначені встановлені в судовому
засіданні обставини, спростовують
твердження позивача про погіршення її
матеріального становища.

Крім того, суд враховує, що Законом
України «Про державний бюджет України
на 2014 рік», встановлено у 2014 році
прожитковий мінімум для дітей від 6 до 18
років в розмірі 1286 гривень.

Виходячи із загальних засад
справедливості цивільного судочинства
та необхідності захисту інтересів
неповнолітньої дитини, враховуючи, що
ст. 180 СК України покладає обов'язок
утримувати дитину на обох батьків, суд
вважає об'єктивно обґрунтованим
визначений в рішенні Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 07.05.2012 року розмір аліментів, що
стягуються з позивача на користь
відповідача на неповнолітнього сина
ОСОБА_3, 2001 року народження, в сумі 600
гривень, що на даний час становить
менше ніж половину прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

В зв'язку з відмовою в задоволенні
позову, понесені позивачем судові
витрати по сплаті судового збору
відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.110,112,141,180,182,184, 192 Сімейного
кодексу України та
ст.ст.10,11,60,79,88,209,212,214,215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про зменшення розміру аліментів -
відмовити повністю.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга Апеляційному суду
Київської області через
Бориспільський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які не були
присутні у судовому засіданні під час
оголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
І.В.Муранова-Лесів