Справа № 2512/2113/2012
№ провадження 2-о/2512/72/2012
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2014 року Менський
районний суд Чернігівської області у
складі:

головуючого - судді: Савченка О.А.

з участю

секретаря: Бреус Н.В.

прокурора: Мороза І.О. Чеботарьова І.С.

представника установи виконання
покарань: Бойправ П.В. Маніло Р.В.

засудженого: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засiданнi в режимі відеоконференції з
Менською ВК № 91 в залі судових засідань
№1 Менського районного суду клопотання
засудженого ОСОБА_3 про застосування
відносно нього Закону України «Про
амністію у 2014 році», -

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду із
клопотанням в якому просить у
відповідності до п. «в» ст. 1 Закону
України «Про амністію у 2014 році»
звільнити від відбування покарання
призначене Жовтневого районного суду
Миколаївської області від 18.12.2013 року
відповідно до якого його було
засуджено за вчинення злочину
передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України до 2
років 2 місяців позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_3 в судовому засіданні
зазначив, що підпадає під дію п. «в» ст. 1
Закону України «Про амністію у 2014 році»
так як має на утриманні неповнолітню
дитину, а тому просив звільнити його
від подальшого відбування покарання.
При цьому зазначив, що доказів про
наявність на утриманні дітей та не
позбавлення відносно них батьківських
прав він надати на може. Клопотання про
застосування до нього ст. 6 Закону
України «Про амністію у 2014 році»
заявляти не бажає.

Прокурор в судовому засіданні
зазначив, що клопотання засудженого не
підлягає задоволенню, так як
засуджений не надав відповідних
доказів, на що йому судом надавався
достатній час.

Представник установи виконання
покарання в судовому засіданні не
погодився з вимогами клопотання, та
просив відмовити в його задоволенні,
при цьому зазначив, що за час наданий
судом засудженому для надання
відповідних доказів необхідні
документи до установи адресовані
ОСОБА_3 не надходили.

Заслухавши думку засудженого,
представника установи виконання
покарання, прокурора, дослідивши
матеріали справи, суд прийшов до
наступного висновку.

Згідно ст. 86 КК України амністія
оголошується законом України стосовно
певної категорії осіб. Законом про
амністію особи, визнані винними у
вчиненні злочину обвинувальним
вироком суду, або кримінальні справи
стосовно яких розглянуті судом, але
вироки стосовно цих осіб не набрали
законної сили можуть бути повністю або
частково звільнені від відбування
покарання.

Відповідно до ст.. 1 Закону України «Про
застосування амністії в Україні»
амністія є повне або часткове
звільнення від відбування покарання
осіб, визнаних винними у вчиненні
злочину, або кримінальні справи
стосовно яких розглянуті судами, але
вироки стосовно цих осіб не набрали
законної сили. Амністія оголошується
законом про амністію, який приймається
відповідно до положень Конституції
України, Кримінального кодексу України
та цього Закону.

19 квітня 2014 року набрав чинності Закон
України №1185-VII від 08 квітня 2014 року «Про
амністію у 2014 році», пунктом «в» статті
1 якого зазначено, звільнити від
відбування покарання у виді
позбавлення волі на певний строк та від
інших покарань, не пов'язаних з
позбавленням волі, засуджених за
умисні злочини, які не є тяжкими або
особливо тяжкими відповідно до статті
12 Кримінального кодексу України, та за
злочини з необережності які не є
особливо тяжкими відповідно до статті
12 Кримінального кодексу України осіб,
не позбавлених батьківських прав, які
на день набрання чинності цим законом
мають дітей, яким не виповнилося 18
років.

Згідно з положеннями ст. 9 Закону
України «Про амністію у 2014 році»,
виконання цього закону покладається на
суди, застосування цього Закону щодо
осіб, звільнених від відбування
покарання з випробуванням
здійснюється за поданням органу
виконання покарань, який здійснює
контроль за поведінкою засудженого,
або за клопотанням самої особи, її
захисника чи законного представника.

До матеріалів клопотання засудженим не
надано жодного доказу про наявність в
нього дітей, яким не виповнилося 18
років, а також про те, що він не
позбавлений відносно них батьківських
прав.

З огляду на вищевикладене, суд
приходить до висновку про неможливість
застосування пункту «в» ст. 1 Закону
України «Про амністію у 2014 році»
стосовно засудженого ОСОБА_3

Керуючись ст. 86 КК України, ст. 1 Закону
України «Про амністію у 2014 році», ст.ст.
537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання засудженого
ОСОБА_3 про застосування відносно нього
п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністій
у 2014 році» - відмовити.

На ухвалу прокурором, захисником може
бути подано апеляційну скаргу до
апеляційного суду Чернігівської
області протягом семи днів з моменту її
проголошення, а засудженим, який
знаходиться під вартою в семиденний
строк з часу отримання її копії.

Головуючий:
О.А. Савченко