У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Рівненської області в складі :

Головуючого судді
Василевича В.С.

Суддів: Малько О.С., Хилевича
С.В.

при секретарі Пиляй І.С.

з участю представника ПАТ КБ
«ПриватБанк»

Мазурка А.А.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» на рішення
Костопільського районного суду від 03
червня 2014 року у цивільній справі за
позовом публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и
л а :

Рішенням Костопільського районного
суду від 03 червня 2014 року у задоволенні
даного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» доводить про
незаконність та необгрунтованість
рішення через невідповідність
висновків суду обставинам справи,
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права.

Вказує, що суд помилково застосував
положення ст. 257 ЦК України, яка
встановлює загальну позовну давність в
три роки, при цьому не врахувавши , що у
п.8.1. кредитного договору передбачено
його дію до повного виконання
сторонами зобов"язань.

Вважає, що судом порушено вимоги
ст.ст.526,527,530 ЦК України, та не враховано,
що зобов"язання повинні виконуватись
належним чином, у встановлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону. Оскільки кредитна
заборгованість відповідачем не
погашена, тому у суду не було правових
підстав для застосування строку
позовної давності.

По наведених підставах просить рішення
скасувати та ухвалити нове про
задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку про відхилення
апеляційної скарги з таких підстав.

___________________________________________________________________Пр
овадження № 22-ц/787/1750 /2014
Головуючий суддя 1 інстанції:
Грипіч Л.А.

Суддя-доповідач :
Василевич В.С.

Як видно з матеріалів справи
15.04.2005 року між сторонами було укладено
кредитний договір № ROHMRB 10302149, згідно з
яким ПАТ КБ «ПриватБанк» надав ОСОБА_2
споживчий кредит у розмірі 1980 грн. 00
коп. на придбання побутової техніки зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 40,08 % річних на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 12.04.2007
року.

В результаті порушення відповідачем
зобов»язань щодо виконання умов
договору, утворилась загальна
заборгованість в розмірі 41378 грн. 388
коп., про стягнення якої позивач
звернувся до суду 11 лютого 2014 року.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції правильно
виходив з того, що оскільки позивач
звернувся із позовом про стягнення
заборгованості з відповідача поза
межами трирічного строку, тому наявні
підстави для відмови у позові з підстав
пропуску цього строку.

Доводи апеляційної скарги щодо
відсутності підстав для застосування
судом позовної давності в зв»язку із
визначенням у договорі стороку його
дії , а саме : до повного виконання
відповідачем зобов»язань, не
заслуговують на увагу з наступних
підстав.

Згідно зі ст. ст. 256, 257 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

За зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

Згідно із ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки. Зі спливом
позовної давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги.

Позивач не вказав причин поважності
пропуску строку позовної давності.

Справа була розглянута за відсутності
відповідача. За вказаною позивачем
адресою він не проживає (а.с-21, 29, 32),
повідомлень про час та місце розгляду
справи не отримував, чим і пояснюється
відсутність його заяви про
застосування позовної давності.

Крім того, п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону України
"Про захист прав споживачів" визначено,
що у випадку, якщо кредитодавець у
позасудовому порядку або до судового
провадження звертається з вимогою про
повернення споживчого кредиту або
погашення іншого боргового
зобов'язання споживача, кредитодавець
не може у будь-який спосіб вимагати
будь-якої плати або винагороди від
споживача за таке звернення. При цьому
кредитодавцю, зокрема, забороняється
вимагати повернення споживчого
кредиту, строк давності якого минув.

Як видно з матеріалів справи, кінцевий
термін погашення зазначеного кредиту -
12.04.2007 року, з розрахунку, наданого
банком, вбачається, що

відповідач проплат на погашення
кредиту не здійснював, (а.с. 4-5), проте
позивач до суду за захистом свого
порушеного права звернувся лише 11.02.2014
року.

За таких обставин, суд першої суд
першої інстанції правильно визначився
із часом перебігу позовної давності.

Враховуючи, що рішення ухвалено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права і доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, підстав для його
скасування.

Керуючись п.1 ч.1.ст. 307, ст. 308, ст.ст.
313-315, ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и
л а :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Костопільського
районного суду від 03 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий
Василевич В.С.

Судді: Малько О.С.

Хилевич С.В.