У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:

головуючого - судді Максимчук З.М.,

суддів - Рожина Ю.М., Ковальчук Н.М.,

при секретарі судового засідання -
Ковальчук Л.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.Рівному
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу
Рівненського районного суду
Рівненської області від 31 липня 2014 року
про скасування заходів забезпечення
позову у цивільній справі за позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання
права власності на спадкове майно та
поділ його в натурі,-

в с т а
н о в и л а :

Ухвалою Рівненського районного
суду Рівненської області від 31 липня
2014 року заява ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволена
повністю.

Скасовано заходи забезпечення
позову, що були вжиті згідно ухвали
Рівненського районного суду
Рівненської області від 24.11.2009 року у
цивільній справі № 2-1866/09, а саме:
скасовано арешт з будинковолодіння
АДРЕСА_1; скасовано арешт з
транспортних засобів - ЗІЛ-157 ,
державний номерний знак НОМЕР_1, та ВАЗ
2121, державний номерний знак НОМЕР_2;
колісний трактор Т-16.

Не погоджуючись з ухвалою суду
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій
вказує, що ухвала суду є незаконною і
необгрунтованою, оскільки прийнята з
порушенням норм процесуального та
матеріального права, з неповним
з»ясуванням обставин, що мають
значення для справи.

Зазначає, що судом при
постановлені оскаржуваної ухвали не
взято до уваги ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 19 травня 2014 року. Вказаною
ухвалою було відкрито касаційне
провадження у цивільній справі за
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
визнання права власності на спадкове
майно та поділ його в натурі.
Відповідно до вказаної ухвали
зупинено виконання рішення
апеляційного суду Рівненської області
від 15 квітня 2014 року до закінчення
касаційного провадження у справі.

________________________________________________________________________
________

Справа № 570/3780/14-ц
Головуючий у 1
інстанції- Красовський О.О.

Провадження №22-ц/787/1866/2014
Суддя-доповідач -
Максимчук З.М.

Вказує, що судом не враховано, що
зняття арешту з об»єктів спірного
майна може призвести до їх відчуження,
що призведе до утруднення або
неможливості виконання остаточного
рішення суду.

Додатково вказує, що 30.05.2014 року
він подав позов до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення грошової компенсації за
частку в спадковому майні, що
знаходиться під арештом.

Просить скасувати ухвалу суду
і постановити нову ухвалу, якою
відмовити в задоволенні заяви.

У запереченні на апеляційну
скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зазначають , що
обставини викладені в апеляційній
скарзі відповідача є надуманими,
необгрунтованими і безпідставними, а
тому не підлягають до задоволення.
Просять відхилити апеляційну скаргу та
залишити ухвалу Рівненського
районного суду від 31.07.2014 без змін.

Перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів прийшла до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Задовольняючи заяву, суд першої
інстанції виходив з того , що на час
розгляду заяви в суді відпала
необхідність у вжитті заходів щодо
забезпечення позову та відповідно до
ч.3 ст.154 ЦПК України заходи
забезпечення позову можуть бути
скасовані судом, який розглядає
справу.

Колегія суддів рахує, що
висновки суду не ґрунтуються на
зібраних у справі доказах і суперечать
вимогам законодавства.

Згідно ч.1,3 ст.151 ЦПК України
суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити заходи забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову
передбачені ст.152 ЦПК України.

За положеннями ч.3,6 ст.154 ЦПК
України заходи забезпечення позову
можуть бути скасовані судом, який
розглядає справу.

Питання про скасування заходів
забезпечення позову вирішується в
судовому засіданні з повідомленням
осіб, які беруть участь у справі.

В п.10 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №9 від 22.12.2006
року "Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову", роз'яснено, що
заходи забезпечення позову мають
тимчасовий характер і діють до
виконання рішення суду, яким
закінчується розгляд справи по суті.
Зважаючи на це, суд при задоволенні
позову не вправі скасовувати вжиті
заходи до виконання рішення або зміни
способу його виконання, за винятком
випадків, коли потреба в забезпеченні
позову з тих чи інших причин відпала
або змінились обставини, що зумовили
його застосування.

По справі встановлено, що ухвалою
Рівненського районного суду
Рівненської області від 24.11.2009 року
накладено арешт на домоволодіння
АДРЕСА_1 та транспортні засоби ЗІЛ-157
номерний знак НОМЕР_1 та ВАЗ 2121,
номерний знак НОМЕР_2, колісний трактор
Т-16.

Відповідно до рішення колегії
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Рівненської області від 15.04.2014 року
спір між сторонами вирішено.

Згідно ст.319 ЦПК України рішення
або ухвала апеляційного суду набирають
законної сили з моменту їх
проголошення.

Ухвалою судді Вищого
спеціалізованого суду України від 19
травня 2014 року відкрито касаційне
провадження у цивільній справі за
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
визнання права власності на спадкове
майно та поділ його в натурі.
Витребувано з Рівненського районного
суду Рівненської області цивільну
справу та зупинено виконання рішення
апеляційного суду Рівненської області
від 15 квітня 2014 року до закінчення
касаційного провадження у справі.

На вказану ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ суд першої інстанції уваги не
звернув.

Виходячи з вищенаведеного та
проаналізувавши доводи заяви та
апеляційної скарги, предмет позову,
висновки суду та вимоги процесуального
закону, колегія суддів приходить до
висновку, що у суду першої інстанції не
було належних правових підстав для
скасування заходів забезпечення
позову, а тому висновок суду про
задоволення заяви у зв»язку з
набранням рішення суду законної сили
не є правомірним та обґрунтованим.

Обставин та доказів в
підтвердження того, що відпала потреба
в забезпеченні позову зазначеним в
ухвалі від 24.11.2009 року способом, чи
змінились обставини, що зумовили
застосування заходів забезпечення
позову, не встановлено.

Відповідно до вимог п. 2 ст. 312ЦПК
України розглянувши скаргу на ухвалу
суду першої інстанції, апеляційний суд
змінює або скасовує ухвалу суду першої
інстанції і постановляє ухвалу з цього
питання, якщо воно було вирішено судом
першої інстанції з порушенням норм
процесуального права або при
правильному вирішенні було помилково
сформульовано суть процесуальної дії
чи підстави її застосування.

Таким чином, оскільки при
апеляційному розгляді справи виявлено
порушення вимог закону, які є підставою
для скасування ухвали в справі, колегія
суддів приходить до висновку про
задоволення апеляційної скарги,
скасування ухвали суду першої
інстанції та постановлення нової
ухвали про відмову в задоволенні заяви
про скасування заходів забезпечення
позову.

Враховуючи викладене, керуючись
ст.ст. 303,307,314,315 ЦПК України, колегія
суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Ухвалу Рівненського районного суду
Рівненської області від 31 липня 2014
року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про скасування заходів
забезпечення позову, які були вжиті
ухвалою Рівненського районного суду
Рівненської області від 24.11.2009 року -
відмовити.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте може
бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
З.М.Максимчук

Судді:
Ю.М.Рожин

Н.М.Ковальчук