Справа № 419/673/14-ц
Провадження № 2/419/214/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

16 червня 2014 року
смт. Новоайдар

Новоайдарський районний суд
Луганської області в складі:

головуючого судді
Мальченко І.В.,

при секретарі
Заходяченко
О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні
Новоайдарського районного суду
Луганської області цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Державного підприємства
«Новоайдарське лісомисливське
господарство», третя особа -
Новоайдарська державна нотаріальна
контора, про зняття заборони
відчуження нерухомого майна та
виключення його з єдиного реєстру
заборони відчуження об'єктів
нерухомого майна, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі в травні 2014 року
звернулися до суду з даним позовом. В
обґрунтування за позовом зазначили, що
їм, згідно рішення Новоайдарського
районного суду Луганської області від
15.01.2014 року, належить 2/3 частки квартири,
її сину ОСОБА_2 - 1/3 частки квартири, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Позивачка звернулася до реєстраційної
служби Новоайдарського РУЮ Луганської
області, яка відмовила їй в реєстрації
права власності на зазначене майно,
посилаючись на наявність заборони на
її відчуження за архівним записом №
2667842, зареєстровану 07.12.2005 року
Новоайдарською державною нотаріальною
конторою.

В зв'язку з тим, що наявність такої
заборони перешкоджає позивачці в
державній реєстрації права власності
на зазначене майно, та відсутності
можливості скористатися належним їй
майном на свій розсуд, позивачка
звернулася до суду з даним позовом а
просить суд зняти накладене, 07.12.2005
року, Новоайдарською державною
нотаріальною конторою за № 2667842,
обтяження у вигляді заборони
відчуження нерухомого майна за
адресою: АДРЕСА_1, з внесенням даних
відомостей про зняття заборони
відчуження майна для реєстрації в
Державний реєстр речових прав на
нерухоме майно.

Позивачі в судове засідання не
з'явилися, за заявою б/д позовні вимоги
підтримали, наполягали на їх
задоволенні.

Відповідач до судового засідання
не з'явився, за листами від 10.06.2014 року №
456,457 просить суд розглянути позов без
участі його представника, позовні
вимоги визнає в повному обсязі.

Третя особа до судового засідання
не з'явилася, за листом від 04.06.2014 року
просить справу розглянути за її
відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Позивачці, на праві приватної
власності належить житловий будинок
за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується
свідоцтвом про право власності від
25.07.1997 року та рішенням Новоайдарського
районного суду Луганської області від
15.01.2014 року (а.с. 3-5).

За листом Державного
підприємства «Новоайдарське
лісомисливське господарство» від
23.05.2014 року року № 437 вбачається про те,
що Новоайдарська лісомеліоративна
станція перейменована в
Новоайдарський держлісгосп, який
перейменований в ДП «Новоайдарське
лісомисливське господарство» (а.с. 9).

За рішенням державного
реєстратора від 15.04.2014 року № 12444767
відмовлено в державній реєстрації
права власності нерухомості,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6).

За довідкою ДП «Новоайдарське
лісомисливське господарство» № 376 від
05.05.2014 року вбачається, що на час
розгляду справи в суді, ОСОБА_1 не має
заборгованості перед підприємством за
нерухомість, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с. 5).

Відповідно ст.316 ЦК України,
правом власності є право особи на річ,
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

За ч.1 ст.317 ЦК України власникові
належить права володіння, користування
та розпорядження своїм майном.

Згідно ст.321 ЦК України, право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

В зв'язку з існуванням
вищезазначеної заборони, позивачка не
може реалізувати своє законне право, як
власника, розпорядитися на свій розсуд
належним їм за законом нерухомим
майном.

Відповідно до ст.20 Цивільного
кодексу України, право на захист особа
здійснює на свій розсуд.

Статтею 41 Конституції України
проголошено, що кожен має право
володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю......
Право приватної власності набувається
в порядку, визначеному законом.......
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності. Право
приватної власності є непорушним.
Примусове відчуження об'єктів права
приватної власності може бути
застосоване лише як виняток з мотивів
суспільної необхідності, на підставі і
в порядку, встановлених законом, та за
умови попереднього і повного
відшкодування їх вартості.

Згідно ч. 1 ст. 391 Цивільного
кодексу України, власник майна має
право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

За даних обставин, суд приходить
до висновку, що в даному випадку мають
місце порушення права власності
позивача, який не має можливості його
реалізувати, а тому суд вважає, що дані
позовні вимоги підлягають повному
задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 9, ст. 19
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» державний
реєстратор приймає рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, про відмову в державній
реєстрації, про її зупинення, внесення
змін до Державного реєстру прав. Однією
з підстав проведення державної
реєстрації прав, їх обтяжень, внесення
змін у відповідні реєстри, в тому числі
Єдиний реєстр заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна є рішення
суду, що набрало законної сили.

На підставі наведеного, керуючись
ст. 41 Конституції України, ст.ст.
3,10,11,60,174,212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст.
16,20,316,317,321,328,391 ЦК України, ст.ст. 9, 19
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Державного підприємства
«Новоайдарське лісомисливське
господарство», третя особа -
Новоайдарська державна нотаріальна
контора, про зняття заборони
відчуження нерухомого майна та
виключення його з єдиного реєстру
заборони відчуження об'єктів
нерухомого майна - задовольнити.

Зняти накладену Новоайдарською
державною нотаріальною конторою
заборону на відчуження нерухомого
майна, що належить ОСОБА_1, ід. номер
НОМЕР_1, ОСОБА_2, ід. номер НОМЕР_2, з
внесенням даних відомостей про зняття
заборони відчуження до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
(реєстраційний номер обтяження - 2667842
від 07.12.2005 року).

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги , якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення , якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи Апеляційним
Судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти дні з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя

І.В.Мальченко