Справа №
Провадження №
У Х В А Л А

про відмову у визнанні мирової угоди

28 серпня 2014 року Ізяславський
районний суд Хмельницької області в
складі: головуючого - судді
Столковського В. І., при секретарі
судового засідання - Беліца М. О., за
участю: позивача - ОСОБА_1, представника
відповідача - Волічкова Р. Й.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ізяслав
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Русь» Д про визнання
права власності, -

в с т а н о в и в :

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовною заявою, у якій
зазначила, що 21 березня 2012 року вона
придбала у Товариства з обмеженою
відповідальністю «Русь» Д будівлю
контори, яка розташована в АДРЕСА_1.
Договір купівлі-продажу
зареєстрований на Криворізькій
товарній біржі «Депорт». Оскільки
відповідач не надає технічний паспорт
на вказану будівлю та перешкоджає
оформленню за позивачем права
власності, позивач просить визнати за
нею право власності на спірне нерухоме
майно.

У судовому засіданні 27 серпня 2014
року сторони заявили клопотання про
визнання укладеної між ними мирової
угоди та закриття провадження у справі.

Суд, заслухавши думку осіб, що
беруть участь у справі, вивчивши умови
мирової угоди та матеріали справи,
приходить до висновку, що у визнанні
укладеної між сторонами мирової угоди
слід відмовити з наступних підстав.

Так, відповідно до положень ч. 1 ст.
175 ЦПК України мирова угода укладається
сторонами з метою врегулювання спору
на основі взаємних поступок і може
стосуватися лише прав та обов'язків
сторін та предмета позову.

Тобто, мирова угода - це досягнута
між сторонами у ході судового розгляду
і під контролем суду заснована на
взаємних поступках угода, яка по новому
визначає суб'єктивні права та обов'язки
сторін. Метою такої угоди є
врегулювання спору між самими
сторонами, а її умови можуть
стосуватися лише прав та обов'язків
сторін та предмета спору. Не може
визнаватися судом мирова угода, яка
суперечить закону.

Згідно з ч. 5 ст. 175 ЦПК України,
закриваючи провадження у справі, суд за
клопотанням сторін може постановити
ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо
умови мирової угоди суперечать закону
чи порушують права, свободи чи
охоронювані законом інтереси інших
осіб, суд постановляє ухвалу про
відмову у визнанні мирової угоди і
продовжує судовий розгляд.

За умовами укладеної між сторонами
мирової угоди відповідач визнає право
власності за позивачем на нежитлову
будівлю (контору) з підвалом та входом в
підвал загальною площею 752,3 кв. м.,
основною площею 347 кв. м., що знаходиться
за адресою - АДРЕСА_1.

Як вбачається з матеріалів справи 21
березня 2012 року між сторонами укладено
договір купівлі-продажу нежитлової
будівлі, розташованої в АДРЕСА_1,
зареєстрований на Криворізькій
товарній біржі «Депорт» за № 1/12.
Вказаний договір нотаріально не
посвідчений та не проведено його
державну реєстрацію.

Відповідно до ч. 4 ст. 656 Цивільного
кодексу України до договору
купівлі-продажу на біржах, конкурсах,
аукціонах (публічних торгах), договору
купівлі-продажу валютних цінностей і
цінних паперів застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено законом про ці
види договорів купівлі-продажу або не
випливає з їхньої суті.

Згідно з ст. 657 цього Кодексу (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
єдиного майнового комплексу, житлового
будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації. За ч. 2 статті
210 Кодексу такі правочини є вчиненими з
моменту їх державної реєстрації.

Так, відповідно до ст. 15 Закону
України від 10 грудня 1991 року № 1957-XII "Про
товарну біржу" з наступними змінами
угоди, зареєстровані на біржі, не
підлягають нотаріальному посвідченню.
Угода вважається укладеною з моменту
її реєстрації на біржі.

Однак, суд враховує, що Закон
України "Про товарну біржу" є
спеціальним щодо визначення правових
умов створення і діяльності товарних
бірж на території України та загальним
щодо правил укладення господарських
договорів. З останнього питання
спеціальними є норми, закріплені у
Цивільному кодексі України, який
уведено в дію з 1 січня 2004 року.

Слід також зазначити, що положення
вищезазначеного Закону повинні
застосовуватися з урахуванням дії
закону в часі за принципом пріоритету
тієї норми, яка прийнята пізніше.

За таких обставин, суд вважає, що
укладений між сторонами правочин не
має ніякої юридичної сили та не тягне
за собою ніяких правових наслідків, у
зв'язку з чим відсутні законні підстави
для визнання за позивачем права
власності на спірне нерухоме майно.

Таким чином, укладена між сторонами
мирова угода суперечить закону щодо
порядку відчуження прав на нерухоме
майно, наданий договір купівлі-продажу
не посвідчений нотаріально та не
проведено його державну реєстрацію, а
тому суд вважає за необхідне
постановити ухвалу про відмову у
визнанні мирової угоди, укладеної 27
серпня 2014 року між ОСОБА_1 та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Русь» Д, та
продовжити судовий розгляд.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 175, 208-210, 294 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

У визнанні мирової угоди, укладеної
27 серпня 2014 року між ОСОБА_1 та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Русь» Д, відмовити
та продовжити судовий розгляд.

Ухвала суду може бути оскаржена до
апеляційного суду Хмельницької
області через Ізяславський районний
суд Хмельницької області протягом
п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя: підпис В. І.
Столковський

Згідно з оригіналом: суддя

Секретар: