У Х В А Л А

іменем україни

13 серпня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Висоцької В.С.,

суддів: Кафідової О.В., Парінової
І.К.,

Умнової
О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного
підприємства «Нива-В.Ш.» про визнання
прилюдних торгів недійсними, за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Жовтневого районного суду м. Запоріжжя
від 15 квітня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Запорізької області
від 10 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що на виконанні відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області (далі - ВПВР Управління ДВС)
знаходився виконавчий напис, вчинений
17 березня 2010 року приватним нотаріусом
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_4, про звернення стягнення
на нежиле приміщення ХІ підвалу літ. А-4,
що знаходиться в АДРЕСА_1, яке належало
ОСОБА_8.

Зазначав, що реалізація арештованого
іпотечного майна була здійснена
відповідачем з порушенням ст. 203 ЦК
України, ст. ст. 43, 45, 46 Закону України
«Про іпотеку», Тимчасового положення
про порядок проведення прилюдних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна, у зв'язку з чим
прилюдні торги є недійсними. Крім того,
оцінка вартості була проведена
незаконно, оскільки між іпотекодавцем
та іпотекодержателем вартість
арештованого приміщення була
визначена у розмірі 905 895 грн.

Також у порушення вимог ч. 4 ст. 43 Закону
України «Про іпотеку» під час
процедури підготовки проведення
прилюдних торгів не було здійснено
публікації повідомлення про
проведення оспорюваних прилюдних
торгів та не було направлено
повідомлення іпотекодержателю АТ
«УкрСиббанк», в інформації про
проведення прилюдних торгів
організатор додатково не зазначив
призначення об'єкта, обмеження на його
використання тощо. Відчуження майна
незаконно відбулось після закінчення
встановленого шестимісячного терміну
дії оцінки.

У зв'язку з цим позивач, уточнивши
позовні вимоги, просив суд визнати
недійсними публічні торги, проведені 10
травня 2012 року.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 15 квітня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Запорізької області
від 10 червня 2014 року, у задоволенні
позову ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати вказані судові рішення,
ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити в повному обсязі.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України
підставами для касаційного оскарження
є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився й суд апеляційної інстанції,
виходив із того, що при проведенні
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна
порушення чинного законодавства не
було.

Проте повністю погодитись із такими
висновками судів не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує, зокрема,
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам закону судові
рішення не відповідають.

Судами встановлено, що виконанні ВПВР
Управління ДВС знаходився виконавчий
напис, вчинений 17 березня 2010 року
приватним нотаріусом Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
про звернення стягнення на нежиле
приміщення ХІ підвалу літ. А-4, що
знаходиться в АДРЕСА_1, яке належало
ОСОБА_8.

У результаті проведених виконавчих дій
майно, на яке звернуто стягнення за
вищевказаним виконавчими документом,
описано, арештовано, оцінено та
передано на реалізацію за початковою
ціною 361 418 грн.

Відповідно до договору про надання
послуг з організації і проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого майна від 28 грудня 2011 року
організатором прилюдних торгів є Філія
08 ПП «Нива-В.Ш.».

Згідно з повідомленнями Філії 08 ПП
«Нива-В.Ш.» від 15 лютого 2012 року, 30
березня 2012 року реалізація переданого
майна не відбулась у зв'язку з
відсутністю купівельного попиту.

10 травня 2012 року відбулись наступні
прилюдні торги, у яких взяли участь
шість учасників. Стартову ціну
визначено у сумі 180 709 грн.

У процесі проведення прилюдних торгів
покупцями були запропоновані наступні
ціни: учасник № 2 - ОСОБА_5 запропонував
710 тис. грн, учасник № 1 - ОСОБА_6 - 700 тис.
грн, учасник № 4 - ОСОБА_3 - 185 тис. грн.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відмовились від
підписання протоколу та сплати всієї
належної суми за придбане майно.
Наступний учасник - ОСОБА_3, що
запропонував найвищу ціну, але не нижчу
за початкову ціну продажу, був
оголошений переможцем прилюдних
торгів, який сплатив кошти за придбане
майно у десятиденний строк. За
результатами прилюдних торгів 10 травня
2012 року відповідачем складено
протокол, на підставі якого 23 травня 2012
року державним виконавцем було
складено акт про реалізацію предмета
іпотеки.

Правила проведення прилюдних торгів
визначені Тимчасовим положенням про
порядок проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, за яким прилюдні торги є
спеціальною процедурою продажу майна,
за результатами якої власником майна
стає покупець, який у ході торгів
запропонував за нього найвищу ціну
(п. 2.2 Тимчасового положення).

Тимчасовим положенням передбачені
певні правила проведення прилюдних
торгів, а саме: по-перше, правила, які
визначають процедуру підготовки,
проведення торгів (опублікування
інформаційного повідомлення певного
змісту про реалізацію нерухомого
майна; направлення письмового
повідомлення державному виконавцю,
стягувачу та боржнику про дату, час,
місце проведення прилюдних торгів, а
також стартову ціну реалізації майна)
(розд. 3); по-друге, правила, які
регулюють сам порядок проведення
торгів (розд. 4); по-третє, ті правила, які
стосуються оформлення кінцевих
результатів торгів (розд. 6).

Таким чином, виходячи з аналізу
правової природи процедури реалізації
майна на прилюдних торгах, яка полягає
в продажу майна, тобто в забезпеченні
переходу права власності на майно
боржника, на яке звернено стягнення, до
покупця - учасника прилюдних торгів, та
ураховуючи особливості, передбачені
законодавством щодо проведення
прилюдних торгів, складання за
результатами їх проведення акта про
проведення прилюдних торгів є
оформленням договірних відносин
купівлі-продажу майна на публічних
торгах, а відтак є правочином.

Разом з тим у порушення ст. ст. 213, 214, 315
ЦПК України суди на зазначені вимоги
закону уваги не звернули, вирішили
позов без залучення до участі у справі
інших учасників прилюдних торгів
(державного виконавця, стягувача та
боржника).

При цьому суд апеляційної інстанції,
залишаючи без змін рішення суду першої
інстанції був позбавлений можливості
визначити коло осіб та залучити до
участі у справі всіх учасників
прилюдних торгів.

Таким чином, судові рішення не можуть
залишатися в силі, оскільки у порушення
п. 2 ч. 6 ст. 130 ЦПК України суд не вирішив
питання про склад осіб, які братимуть
участь у справі.

Враховуючи, що фактичні обставини, які
мають значення для правильного
вирішення справи, судами не
встановлені, судові рішення не
відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України
щодо законності й обґрунтованості,
зазначені вище порушення призвели до
неправильного вирішення спору, що в
силу ст. 338 ЦПК України є підставою для
їх скасування із передачею справи на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 15 квітня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Запорізької
області від 10 червня 2014 року скасувати,
справу передати на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.С.
Висоцька

Судді:
О.В. Кафідова

І.К. Парінова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська