Справа № 357/9587/14-ц
У Х В А Л А

10 липня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді
–          Протасова О. М. ,

при секретарі
–                    Снігур С. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні суду подання
старшого державного виконавця МВ ВДВС
БЦ/МРУЮ про тимчасове обмеження у праві
виїзду громадянина України за кордон,
-

В С Т А Н О В И В :

Старший державний виконавець МВ ДВС
Білоцерківського МРУЮ звернувся до
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області з поданням про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
кордон щодо громадянки України ОСОБА_1
до сплати нею на користь ОСОБА_2
заборгованості зі сплати моральної
шкоди у сумі 14902,18 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що подання задоволенню не
підлягає, на підставі такого.

Відповідно до ст.33 Конституції України,
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Так, статтею 6 Закону України "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України", а також
статтею 377-1 ЦПК України передбачена
можливість за поданням державного
виконавця, погодженим з начальником
відділу державної виконавчої служби,
обмежити боржника – фізичну особу
або керівника боржника - юридичної
особи у праві виїзду за межі України
до виконання зобов’язань за рішенням.

Однак, як вбачається з п.18 ч.3 ст.12
Закону України "Про виконавче
провадження", таке подання державного
виконавця має бути належно
мотивованим, оскільки обмеження прав
можливе тільки у разі ухилення
боржника від виконання зобов’язання,
покладеного на нього судовим рішенням
чи рішенням інших органів (посадових
осіб).

Згідно з поданням, необхідність
обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за
межі України обґрунтовується тим, що
вона ухиляється від сплати стягувачу
заборгованості по моральній шкоді.

Однак доказів ухилення боржника від
виконання обов’язків, покладених на
нього рішенням суду, суб’єкт подання
суду не надав.

Так, старший державний виконавець у
поданні послався на наявність у
боржника рухомого майна – автомобіля
НОМЕР_1 та оголошення його в розшук,
однак документального підтвердження
цього суду не надав, про результат
розшуку майна боржника суду не
повідомив.

Інших доказів того, що боржник
ухиляється від виконання судового
рішення, державний виконавець суду не
надав.

Осільки суб’єкт подання не
обґрунтував належним чином
необхідності тимчасово обмежити у
праві виїзду за межі України
громадянина ОСОБА_3, це позбавляє суд
можливості дотриматись розумного
балансу між правом стягувача на
отримання присудженого за рішенням та
правом особи на вільне пересування,
гарантоване їй Конституцією України.

На підставі наведених норм
та встановлених обставин, керуючись
ст.ст.377-1, 294-296 ЦПК України, суд –

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні подання
старшого державного виконавця
Білоцерківського МВ ДВС
Білоцерківського МРУЮ про тимчасове
обмеження у праві виїзду за кордон
щодо громадянки України ОСОБА_1.

Ухвала може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на увалу суду першої
інстанції подається апеляційному суду
Київської області через
Білоцерківський міськрайонний суд
Київської області протягом п"яти днів з
дня її проголошення. У разі, якщо її
було постановлено без участі особи,
яка її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п"яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги , якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
ухвала, якщо її не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_4