У х в а л а

іменем україни

31 липня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Мартинюка В.І.

суддів:
Наумчука М.І.,
Ступак О.В.,-

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Факторингова
компанія «Вектор Плюс», товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи», публічного акціонерного
товариства «Омега Банк», третя особа -
ОСОБА_2, про визнання недійсними
договорів відступлення права вимоги
(факторингу), за касаційною скаргою
ОСОБА_1 в особі його представника -
ОСОБА_3, на рішення апеляційного суду м.
Києва від

20 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Факторингова
компанія «Вектор Плюс» (далі - ТОВ «ФК
«Вектор Плюс»), товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні
ініціативи»), публічного акціонерного
товариства «Омега Банк» (далі - ПАТ
«Омега Банк»), третя особа - ОСОБА_2, про
визнання недійсними договорів
відступлення права вимоги (факторингу).

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 7 лютого 2014 року позов ОСОБА_1
задоволено. Визнано частково недійсним
договір факторингу від 28 листопада 2012
року № 15, укладений між ПАТ «Сведбанк»
та ТОВ «ФК «Вектор Плюс» в частині
відступлення права грошової вимоги за
кредитним договором № 2706/1008/71-605 від 2
жовтня 2008 року, укладений між ВАТ
«Сведбанк», правонаступником якого є
ПАТ «Омега банк» та ОСОБА_1

Визнано частково недійсним договір про
відступлення прав за іпотечними
договорами від 28 листопада 2012 року,
укладений між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «ФК
«Вектор Плюс», в частині відступлення
права вимоги за іпотечним договором №
2706/1008/71-605-7-1 від 2 жовтня 2008 року,
укладений між ВАТ «Сведбанк»,
правонаступником якого є ПАТ «Омега
банк» та ОСОБА_1

Визнано частково недійсним договір
факторингу від 28 листопада 2012 року,
укладений між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та
ТОВ «Кредитні ініціативи» в частині
відступлення права грошової вимоги за
кредитним договором № 2706/1008/71-605 від 2
жовтня 2008 року, укладеним між ВАТ
«Сведбанк», правонаступником якого є
ПАТ «Омега банк» та ОСОБА_1

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
20 травня 2014 року рішення Печерського
районного суду м. Києва від 7 лютого 2014
року скасовано, ухвалено нове рішення,
яким у задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 в особі
представника - ОСОБА_3, просить рішення
апеляційного суду м. Києва від 20 травня
2014 року скасувати, мотивуючи свою
вимогу порушенням судом норм
процесуального права й неправильним
застосуванням норм матеріального
права, а справу направити на новий
розгляд.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи рішення про
відмову в позові, апеляційний суд
вважав, що висновки про те, що після
набрання судовим рішенням законної
сили внаслідок зміни статусу сторони
правовідносин із кредитора на
стягувача останній втрачає право
відступлення права вимоги, не
заслуговують на увагу як такі, що
суперечать нормам чинного
зобов'язального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 в особі його
представника - ОСОБА_3, відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від
20 травня 2014 року залишити

без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийСудді:В.І. Мартинюк М.І.
Наумчук О.В. Ступак