У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2014 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Кадєтова О.В.,
розглянувши касаційну скаргу
ОСОБА_2 на рішення Дружківського
міського суду Донецької області від 11
квітня 2014 року та ухвалу Апеляційного
суду Донецької області від 26 травня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про стягнення неустойки за
прострочення сплати аліментів,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулася до суду із
зазначеним позовом, посилаючись на те,
що вона перебувала з відповідачем в
зареєстрованому шлюбі з 17 квітня 1999
року по 21 лютого 2001 року. Від шлюбу вони
мають неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно постанови Дружківського суду
від 01 жовтня 2001 року з відповідача на її
користь стягнуто аліменти на утримання
сина в розмірі 1/4 частки його доходів.

Рішенням Дружківського міського суду
Донецької області від 08 листопада 2013
року розмір аліментів було зменшено до
1/6 частини з усіх видів заробітку
відповідача, але не менше ніж 30 %
прожиткового мінімуму.

Аліменти ОСОБА_2 сплачує несвоєчасно, з
огляду на що станом на 25 листопада 2013
року у нього утворилась заборгованість
у розмірі 14 763,47грн, яку позивач просила
суд стягнути на її користь.

Рішенням Дружківського міського суду
Донецької області від 11 квітня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Донецької області
від 26 травня 2014 року, позовні вимоги
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_3 неустойку за
прострочення сплати аліментів в сумі 8
000 грн. Вирішено питання про розподіл
судових витрат. В решті позову
відмовлено.

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування судових рішень
судів попередніх інстанцій із
ухваленням нового рішення, яким позов
задовольнити частково та стягнути з
нього на користь ОСОБА_3 неустойку за
прострочення сплати аліментів у
розмірі 4 000 грн, мотивуючи свою вимогу
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження у
справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановленні в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень не дають
підстав для висновку, що судами
допущено неправильне застосування
норм матеріального чи порушення норм
процесуального права, які передбачені
ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для
скасування рішень.

На підставі наведеного та керуючись п.
5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
неустойки за прострочення сплати
аліментів.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.В.
Кадєтова