Справа № 355/1269/14-ц
Провадження № 2/355/478/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2014 року Баришівський
районний суд Київської області в
складі

головуючого судді Єременка В.М.

при секретарі Котенко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Баришівка цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Позовну заяву обґрунтовує тим, що з
14.01.2011 року вона перебуває у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2. Від
шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
На протязі останніх трьох років
сімейне життя поступово погіршилося.
Сторони мають різні уявлення про шлюб
та сім'ю. Через не порозуміння одне
одного між ними виникають сварки,
свідком яких нерідко стає їх малолітня
дитина. На даний час сторони проживають
окремо. Позивачка вважає, що сім'ю
зберегти не можливо, а тому просить
шлюб між нею та відповідачем розірвати.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
свої вимоги підтримала і пояснила, що
примирення і відновлення сімейних
стосунків є неможливим. Тому, просить
суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні
проти розірвання шлюбу не заперечує.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає заявлений позов обґрунтованим і
таким, що підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що сторони
зареєстрували шлюб 14 січня 2011 року у
відділі державної реєстрації актів
цивільного стану Березанського
міського управління юстиції у
Київській області, актовий запис №02.
Від шлюбу мають малолітню дитину
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з
позивачкою.

Сімейне життя з відповідачем не
склалося, оскільки у них різні погляди
на життя, в зв'язку з чим в сім'ї часто
виникали сварки, свідком, який була їх
малолітня донька, що негативно впливає
на психіку дитини. Сторони з грудня 2013
року проживають окремо, наміру
зберегти сім'ю не мають.

Місце проживання дитини, яка не досягла
десяти років у відповідності до ч. 1 ст.
160 СК України, визначається за згодою
батьків.

Позивач і відповідач дійшли згоди про
те, що їх малолітня дитина буде
проживати з матір'ю.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу є
неможливим.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Встановлені судом обставини
підтверджуються:

- ксерокопією паспорта ОСОБА_1, серії
НОМЕР_1, виданого 10 березня 2011 року;

- ксерокопією свідоцтва про шлюб між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1, виданого 14 січня 2011
року;

- ксерокопією свідоцтва про народження
ОСОБА_3, серії НОМЕР_2, виданого 03 серпня
2011 року;

- іншими матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 30, 57-59, 60, 208, 212-215, 218,
223, 294 ЦПК України, ст.ст. 105, 110, 112, 160
Сімейного кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3
та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований
14 січня 2011 року у відділі державної
реєстрації актів цивільного стану
Березанського міського управління
юстиції у Київській області, актовий
запис №02.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів до Апеляційного суду
Київської області через Баришівський
районний суд Київської області.

Суддя Баришівського районного суду
В. М. Єременко