АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/149/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Юдіна С.Г. Доповідач - Прозорова М.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2014 року

01 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Козлова С.П.,
Каратаєвої Л.О.,

при секретарі: Панченко Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 24 вересня 2013 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення коштів за
невиконану роботу і моральної шкоди, -

В С Т А Н
О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулась з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 24 вересня 2013 року та
постановити нове рішення по суті
позовних вимог (а.с.145-147).

Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 24 вересня 2013 року
відмовлено у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
коштів за невиконану роботу і
моральної шкоди (а.с.139-141).

Як на підстави апеляційної скарги,
ОСОБА_2 посилається на те, що судом
порушені норми матеріального та
процесуального права, а також неповно
з'ясовані обставини, що мають значення
для справи (а.с.145-147).

Перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду
залишенню без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 на підставі договору
купівлі-продажу від 29.05.2009 року,
посвідченого Першою Павлоградською
державною нотаріальною конторою на
праві приватної власності належить
квартира АДРЕСА_1 (а.с.7).

Звертаючись з позовом про стягнення
збитків, ОСОБА_2 послалася на те, що
відповідачем не виконані умови усного
договору щодо ремонту вказаної
квартири, оскільки відповідач ремонт
не виконав, а також відмовився
повертати будівельні матеріали та
отримані гроші у розмірі 66562 грн. 90 коп.
Тому ОСОБА_2 просила суд сягнути з
ОСОБА_3 на свою корить вказану суму з
урахуванням суми у розмірі 43197,98 грн.
згідно розписки на підставі ст.ст. 526,
527,610, 611, 623,625 ЦК України.

Відмовляючи в позові, суд першої
інстанції обґрунтовано мотивував свою
правову позицію тим, що позивачем не
доведено спричинення збитків
відповідачем.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі
щодо обов'язку відповідача повернути
їй кошти за розпискою, є
необґрунтованими, оскільки зазначена
розписка не є борговим зобов'язанням
(а.с.8)

Крім того, факт сплати відповідачу (як
зазначено у позові) за роботу коштів в
сумі 8360 грн., + 6305 грн. + 1500 грн. не
підтверджено жодним доказом.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі
на те, що відповідач лише завіз за її
кошти пластикові вікна, не зробивші
більш нічого, спростовуються наданим
позивачкою актом виконаних
відповідачем робіт (а.с.13), а також
висновком №12 судової
будівельно-технічної експертизи (а.с.190)

Крім того, у відповідності до ст. 22 ЦК
України, особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Під збитками розуміються втрати, яких
особа зазнала у зв'язку зі знищенням
або пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки); доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Шкода підлягає відшкодуванню за умови
безпосереднього причинного зв'язку між
протиправними діями особи, самою
шкодою та наявністю вини (умислу або
необережності).

Відсутність причинного зв'язку як
складової цивільного правопорушення
робить неможливою відповідальність
відповідача.

На підставі ст. ст. 610, 611 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема: 1) припинення
зобов'язання внаслідок односторонньої
відмови від зобов'язання, якщо це
встановлено договором або законом, або
розірвання договору; 2) зміна умов
зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4)
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 623 ЦК України боржник,
який порушив зобов'язання, має
відшкодувати кредиторові завдані цим
збитки. Розмір збитків, завданих
порушенням зобов'язання, доказується
кредитором.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що посилання скаржника на
наявність понесених збитків в сумі 66562
грн. 90 коп., як таких, що знаходяться в
причинному зв'язку з невиконанням
відповідачем обов'язку щодо ремонту
квартири, є безпідставними і
документально не підтвердженими.

Як вірно вказав суд першої інстанції,
позивач не довів, що саме внаслідок
неправомірних дій або бездіяльності
відповідача не був зроблений ремонт у
квартирі.

У суді апеляційній інстанції
відповідач пояснив, що в період
знаходження його на лікарняному,
ОСОБА_2 без попередження знайшла інших
працівників, які доробили ремонт.

Позивачка не надала суду відповідні
докази про те, що мало місце у
відносинах сторін знищення або
пошкодження майна, що зроблені або
мають бути зроблені позивачем витрати,
які пов'язуються з відновленням
порушеного права (реальні збитки).

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про
те, що ОСОБА_3 не зробив ремонт «під
ключ», не можуть бути прийняти до уваги,
оскільки відповідні правовідносини
сторін регулюються положеннями ст. 837
ЦК України, згідно якої за договором
підряду одна сторона (підрядник)
зобов'язується на свій ризик виконати
певні роботу за завданням другої
сторони (замовника), а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
виконану роботу.

Відповідно до вимог ст. 849 ЦК України,
замовник має право у будь-який час
перевірити хід і якість роботи, не
втручаючись у діяльність підрядника.
Якщо підрядник своєчасно не розпочав
роботу або виконує її настільки
повільно, що закінчення її у строк стає
явно неможливим, замовник має право
відмовитися від договору підряду та
вимагати відшкодування збитків. Якщо
під час виконання роботи стане
очевидним, що вона не буде виконана
належним чином, замовник має право
призначити підрядникові строк для
усунення недоліків, а в разі
невиконання підрядником цієї вимоги -
відмовитися від договору підряду та
вимагати відшкодування збитків або
доручити виправлення роботи іншій
особі за рахунок підрядника. Замовник
має право у будь-який час до закінчення
роботи відмовитися від договору
підряду, виплативши підрядникові плату
за виконану частину роботи та
відшкодувавши йому збитки, завдані
розірванням договору.

З огляду на викладене, ОСОБА_2 обрала
неправильний спосіб захисту своїх прав
у частині стягнення переданих коштів
по розписки відповідачу.

Наведені в апеляційній скарзі інші
доводи не спростовують висновків
місцевого суду, зводяться до
переоцінки доказів і незгоди із
висновками суду щодо обставин справи

Вирішуючи спір, який виник між
сторонами, суд першої інстанції в
достатньо повному обсязі з'ясував
права та обов'язки сторін, обставини
справи, перевірив доводи сторін та дав
їм належну правову оцінку, постановив
рішення, яке відповідає вимогам закону.
Висновки суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами та
поясненнями самих сторін.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України,
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

Судом апеляційної інстанції не
встановлено порушень матеріального
або процесуального закону, які могли б
потягти за собою скасування рішення
суду першої інстанції в оскарженій
частині.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
є необґрунтованими, а рішення суду
відповідає вимогам закону та
матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,315,319 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А
Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 24 вересня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та протягом двадцяти днів
може бути оскаржена у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ.

Головуючий:
М.Л. Прозорова

Судді:
С.П. Козлов

Л.О.
Каратаєва