Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
судова палата з розгляду цивільних
справ
Суддя 1-ї інстанції Воробйов А.В.
Суддя доповідач Бондар М.С
Є.у.№ 335/5057/14
Справа № 22ц-778/ 3640/14
У Х В А Л А

Іменем України

Коллегія судової палати з розгляду
цивільних справ Апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючий - суддя: Бондар М.С., судді:
Кримська О.М., Дзярук М.П.

секретар - Мельник З.П.

при участі: прокурора -
адвоката -

________________________________________________________________________
____________________

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за

апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Орджонікідзевського районного суду
м.Запоріжжя від 14.07.2014 року у справі за
позовом Запорізького Концерну "Міські
теплові мережі" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості з оплат послуг
теплопостачання, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року Концерн "Міські
теплові мережі" (далі-Концерн)
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості з оплат
послуг теплопостачання, посилаючись на
те, що відповідач, який мешкає в
АДРЕСА_1, з 1 жовтня 2010 року по 31 серпня
2012 року не в повній мірі оплатив
послуги за теплопостачання. Тому
просив стягнути борг у сумі 5560 грн. 49
коп..

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м.Запоріжжя від 14.07.2014
року з'явленні вимоги задоволені.

В апеляційній скарзі відповідач просив
скасувати судове рішення, оскільки на
його думку, суд неправильно встановив
обставини справи щодо наявності
договірних відносин з позивачем та
неправильно застосував норми
матеріального права.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши
матеріали справи, колегія суддів
судової палаті з цивільних справ
апеляційного суду дійшла до висновку,
що скарга не підлягає задоволенню з
таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК суд апеляційної
інстанції відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо
встановлює, що суд першої інстанції
постановив рішення з додержанням вимог
закону.

Із матеріалів вбачається наступне.

Відповідач мешкає в АДРЕСА_1 (а.с.8).

Відносини з приводу постачання
фізичних осіб теплової енергії
регулюються Законом України "Про
місцеве самоврядування в Україні",
Законом України "Про теплопостачання"
та Законом України "Про
житлово-комунальні послуги".

Згідно зі ст.1 Закону України від 24
червня 2004 року "Про житлово-комунальні
послуги", комунальні послуги - це
результат господарської діяльності,
спрямованої на задоволення потреби
фізичної чи юридичної особи у
забезпеченні холодною та гарячою
водою, водовідведенням, газо - та
електропостачанням, опаленням.
Споживачем за цим Законом є фізична чи
юридична особа, яка отримує або має
намір отримати житлово-комунальну
послугу.

До житлово-комунальних послуг
законодавство відносить комунальні
послуги: централізоване постачання
холодної та гарячої води,
водовідведення, газо- та
електропостачання, централізоване
опалення, а також вивезення побутових
відходів тощо ст.13 Закону.

За ст.11 ЦПК підставою виникнення
цивільних прав та обов'язків є дії
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також дії осіб, що не
передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Згідно ст.19,25 Закону України "Про
теплопостачання", споживач повинен
щомісячно здійснювати оплату
теплопостачальній організації за
фактично отриману теплову енергію і у
разі відмови споживача оплачувати
споживання теплової енергії
теплопостачальної організації остання
має право на стягнення заборгованості.

Обов'язок споживача оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом,
передбачений ст. 20 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги"
(далі-Закон).

Відсутність договору, як підстава на
безоплатне користування фактично
спожитими послугами, не передбачена.

Судом першої інстанції з'ясовано, що
відповідач ухиляєься від оплати послуг
з теплопостачання, які фактично були
спожиті ним за періоди зазначені в
позові.

Із наявних розрахунків
спостерігається, що, починаючи з 1
жовтня 2010 року по 31 серпня 2012 року,
відповідач не вносив плату за
використані послуги (а.с.10.11).

Розмір боргу визначений у сумі 5560 грн. 49
коп. (а.с.11).

За ст.526 ЦК зобов'язання мають
виконуватись належним чином і
відповідно до умов договору.

Статтею 20 Закону окреслено, що споживач
зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Розмір плати за комунальні послуги
розраховується виходячи з розміру
затверджених цін/тарифів та показань
засобів обліку або за нормами,
затвердженими в установленому порядку
(ч.2 ст. 32 Закону).

При дослідженні боргових обов'язків
відповідача, суд дослідив
документальні матеріали, які
характеризують обґрунтованість
розрахунку і запереченнями з цього
питання вони не спростовуються.

За правилами ст.257,267 ЦК загальний строк
позовної давності встановлений
тривалістю в три роки, сплив позовної
давності є підставою для відмови в
задоволенні позову за заявою
відповідача.

Спостерігається, що 27.12.2012 року Концерн
звертався до суду з заявою про видачу
судового наказу щодо спірної
заборгованості (а.с.12).

Заява з цього питання була задоволена,
проте судовий наказ був скасований
06.02.2013 року за клопотанням споживача й
Концерну запропоновано вирішити спір в
порядку позовного провадження (а.с.12).

Натепер, розгляд спору продовжується
загальними правилами судочинства, а
отже мав факт переривання перебігу
строку позовної давності (ст.264 ЦК).

В апеляційній скарзі відповідач
твердив, що він звернувся до Концерну
із заявою про відключення квартири від
теплопостачання, проте його вимоги не
виконані, тому на його думку
безпідставні вимогами з приводу боргу.

Питання відключення від мереж
централізованого опалення регулюється
Правилами надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, які з метою захисту
прав усіх мешканців багатоквартирних
будинків передбачають відключення від
мереж централізованого опалення та
постачання гарячої води не окремих
квартир багатоквартирного будинку з
ініціативи їхніх власників або
наймачів, а відключення цілих
багатоквартирних будинків з
ініціативи споживачів.

Наведені приписи, суд першої інстанції
врахував.

Отже, суд обґрунтовано поклав на
відповідачів відповідальність про
погашення боргу.

На цьому фоні, колегія погоджується з
рішенням суду, а наведені у скарзі
аргументи для скасування судового
рішення є неприйнятними.

Керуючись ст.307,308,313,314,315,317 ЦПК України,
судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного
суду м.Запоріжжя від 14.07.2014 року у цій
справі залишити без змін.

Ухвала судової колегії може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня її
проголошення.

Головуючий: Судді: