Справа № 347/1756/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2014
м. Косів

Косівський районний суд,
Івано-Франківської області в складі :

Головуючого - судді : Цалина Б.М.

Секретаря - Терлюжак Н.П.

З участю позивачки: ОСОБА_1

Представника позивачки: ОСОБА_2

Відповідача, та представника
відповідача: Іванківа М.М.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м. Косів
справу за позовом ОСОБА_1 до Іванків
Михайла Матвійовича,
Нижньоберезівської сільської ради про
відшкодування майнової та моральної
шкоди , -

В С Т
А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із
вказаними позовними вимогами.

Позивачка в справі, ОСОБА_1 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала,
суду пояснила, що вона проживає в
АДРЕСА_1. В неї виник із сільським
головою Нижньоберезівської сільської
ради спір щодо її права на приватизацію
земельної ділянки. Так, 09.07.2013 року вона
звернулася в суд із позовом до
Нижньоберезівської сільської ради про
визнання права на безоплатну
приватизацію земельних ділянок,
визнання недійсними та скасування
рішень Нижньоберезівської сільської
ради Косівського району №13-9/2012 від
07.07.2012 року та № 2-13/2013 від 14.04.2013 року.
Рішенням колегії судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області від
03.03.2014 року у справі № 347/1772/13-ц її позов
задоволено частково та вирішено
визнати недійсним і скасувати рішення
Нижньоберезівської сільської ради
Косівського району №5-13/2013 від 14.04.2013
року "Про надання дозволу на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки ОСГ
ОСОБА_5" Зобов"язано Нижньоберезівську
сільську раду розглянути питання щодо
надання дозволу на виготовлення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки площею 0,25 га з
цільовим призначенням для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд, яка
розташована по АДРЕСА_2 та знаходилась
у користуванні ОСОБА_6 до дня її смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1.

На виконання вказаного рішення
Апеляційного суду 23 березня 2014 року
Нижньоберезівською сільською радою
прийнято рішення №4-17/2014 про залишення
рішення тринадцятої сесії за № 5 -13/2013
від 14.04.2013 без змін та надано їй в
користування земельну ділянку для
ведення особистого селянського
господарства площею 0,15 га в урочищі
"Беріг". Тобто голова
Нижньоберезівської сільської ради
Іванків М.М. ігнорує рішення суду і
приймає незаконне рішення, яким
порушує її право на безоплатну
приватизацію земельної ділянки, яка
належала її тітці ОСОБА_6.

Більше того при її зверненні до голови
сільської ради Іванків М.М. з приводу
отримання витребовуваних довідок,
останній відмовлдяє у видачі таких і
тільки після втручання прокурора
району довідки видаються.

В результаті такої тривалої тяганини з
розглядом судових справ та небажання
сільського голови виконати рішення
суду їй було завдано майнову шкоду у
розмірі 4678 грн , щщо виражається у
понесених витратах на надання правової
допомоги, судового збору та
транспортних витрат. У зв"язку із
такими діями відповідача їй завдано
також і моральної шкоди, яка
виражається в душевних стражданнях та
переживаннях. Суму моральної шкоди
оцінює в 10000 грн. Просить позов
задоволити.

Представник позивача, ОСОБА_2 в
судовому засіданні підтримала позовні
вимоги ОСОБА_1 з аналогічних підстав,
доповнила, що Нижньоберезівською
сільською радою всупереч прийнятому
рішенню Апеляційного суду ігноруються
вимоги позивачки на її безоплатне
право на приватизацію земельної
ділянки площею 0,25 га з цільовим
призначенням для обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, яка розташована по
АДРЕСА_2 та знаходилась у користуванні
ОСОБА_6 до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1. А
натомість Нижньоберезівською
сільською радою прийнято рішення
№4-17/2014 про залишення рішення
тринадцятої сесії за № 5 -13/2013 від 14.04.2013
без змін та надано ОСОБА_1 в
користування земельну ділянку для
ведення особистого селянського
господарства площею 0,15 га зовсім в
іншому місці, в урочищі "Беріг". Вважає,
що Іванків М.М., як суб"єкт владних
повноважень- сільський голова
Нижньоберезівської сільської ради
повинен відповідати за порушення
законних прав позивачки в тому числі і
до відшкодування понесених останньою
судових витрат та заподіяної їй
моральної шкоди. Просить вимоги позову
задоволити в повному обсязі.

Відповідач Іванків Михайло Матвійович,
та як представник відповідача
Нижньоберезівської сільської ради в
судовому засіданні позовні вимоги
ОСОБА_1 заперечив, суду пояснив, що
позивачкою не представлено суду
жодного доказу заподіяння їй ані
матеріальної шкоди саме в такому,
заявленому нею розмірі 4678 грн., ані
розміру моральної шкоди заявленому нею
в сумі 10000грн. Так, рішенням колегії
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду
Івано-Франківської області від 03.03.2014
року у справі № 347/1772/13-ц частково
задоволено позов ОСОБА_1 та вирішено
визнати недійсним і скасувати рішення
Нижньоберезівської сільської ради
Косівського району №5-13/2013 від 14.04.2013
року "Про надання дозволу на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки ОСГ
ОСОБА_5" Зобов"язано Нижньоберезівську
сільську раду розглянути питання щодо
надання дозволу на виготовлення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки площею 0,25 га з
цільовим призначенням для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд, яка
розташована по АДРЕСА_2 та знаходилась
у користуванні ОСОБА_6 до дня її смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1. На виконання вказаного
рішення Апеляційного суду, ОСОБА_1 була
присутня при розгляді вказаного
земельного питання на сесії сільської
ради, яка відбувалась 23 березня 2014 року,
чула особисто виступи депутатів та їй
відомо про прийняття рішення
Нижньоберезівською сільською радою
№4-17/2014 про залишення рішення
тринадцятої сесії за № 5 -13/2013 від 14.04.2013
без змін та вирішено вказаним рішенням
сесії надати їй в користування
земельну ділянку для ведення
особистого селянського господарства
площею 0,15 га в урочищі "Беріг". Особисто
він не має жодних заходів впливу на
колегіальне прийняття депутатами
сесії сільської ради рішень.
Апеляційним судом зобов"язано сільську
раду розглянути земельне питання, що
депутатами сільської ради і виконано.
Разом із тим безпідставними є доводи
позивачки про невидачу їй
витребовуваних довідок, так як при
наявності запиту її
представника-адвоката та при її
особистому зверненні, без будь-яких
втручань прокуратури, чи інших органів
влади, сільською радою видаються
необхідні довідки. Просить в позові
відмовити.

Суд вислухавши сторони, свідка ОСОБА_7,
вивчивши матеріали справи вважає
позовні вимоги ОСОБА_1 безпідставними,
недоведеними в судовому засіданні за
наступних підстав:

Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому
цим Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.
Згідно ст.10 , ст.60 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставі
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідност.58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Позивачка звернулася в суд із
позовними вимогами до відповідача
Іванків Михайла Матвійовича,
Нижньоберезівської сільської ради про
відшкодування майнової та моральної
шкоди. В обгрунтування своїх вимог
позивачка посилається на зволікання
сільським головою Нижньоберезівської
сільської ради виконання рішення
колегії судової палати з розгляду
цивільних справ Апеляційного суду
Івано-Франківської області від 03.03.2014
року у справі № 347/1772/13-ц (а.с.9-13) яким
частково задоволено позов ОСОБА_1 та
вирішено визнати недійсним і скасувати
рішення Нижньоберезівської сільської
ради Косівського району №5-13/2013 від
14.04.2013 року "Про надання дозволу на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки ОСГ
ОСОБА_5" . Цим же рішенням зобов"язано
Нижньоберезівську сільську раду
розглянути питання щодо надання
дозволу на виготовлення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0,25 га з цільовим
призначенням для обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, яка розташована по
АДРЕСА_2 та знаходилась у користуванні
ОСОБА_6 до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зі слів сторін в справі вбачається, що
на виконання вказаного рішення
Апеляційного суду рішенням сесії
Нижньоберезівської сільської ради 23
березня 2014 року, прийнято рішення
№4-17/2014 (а.с.14) про залишення рішення
тринадцятої сесії за № 5 -13/2013 від 14.04.2013
без змін та надано ОСОБА_1 в
користування земельну ділянку для
ведення особистого селянського
господарства площею 0,15 га в урочищі
"Беріг", якою до дня смерті
користувалась ОСОБА_6.

Ані вказане рішення
Нижньоберезівської сільської ради від
23.03.2014 року, ані долучена позивачкою
довідка (а.с.15) про її перебування на
диспансерному обліку у терапевта не
можуть слугувати доказом в
підтвердження заявленої ОСОБА_1 сумою
матеріальної шкоди в сумі 4678 грн
(витрат понесених з розглядом справи), а
також сумою 10000 грн - моральної шкоди.
Жодних доказів та обгрунтувань
заявлених до відшкодування їй сум
позивачкою суду не надано.

Пояснення свідка ОСОБА_7 щодо зволікань
Нижньоберезівської сільської ради із
розгладом земельного питання його
матері - позивачки в справі, не є
доказом у відшкодування заявлених
останньою сум матеріальної шкоди.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згiдно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на якi
вона посилається як на пiдставу своїх
вимог i заперечень. Частиною 3 вказаної
статтi передбачено, що доказуванню
пiдлягають обставини, якi мають
значення для ухвалення рiшення у справi
i щодо яких у сторін та iнших осiб, якi
беруть участь у справi, виникає спiр.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємозв'язок
доказів у їх сукупності.

Вiдповiдно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях. Позивачкою заявлено
вимогу про відшкожування їй
матеріальної шкоди - судових витрат в
сумі 4678 грн., при чому, як уже
зазначалось вище, жодного письмового
доказу останньою суду не надано
(квитанції про оплату послуг за надання
юридичної допомоги, договору про
надання правової допомоги, проїздні
квитанції в підтвердження
відшкодування витрат на транспортні
послуги) саме в такому, заявленому
позивачкою розмірі.

Більше того суд звертає увагу, що
відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
неї і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено. Відповідно
до вимог п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд що
ухвалив рішення, може за заявою осіб,
які беруть участь у справі, чи з власної
ініціативи ухвалити додаткове рішення,
якщо судом не вирішено питання про
судові витрати. Від ОСОБА_1 ані заяви
про винесення додаткового рішення, ані
доказів понесених судових витрат до
суду не подано.

Отже з урахуванням вищенаведених норм
права суд приходить до висновку, що
відповідач Нижньоберезівська сільська
рада та сільський голова цієї Ради -
Іванків М.М. не відноситься до
суб'єктного складу завдавачів шкоди
позивачці ОСОБА_1 в сенсі ст.1166 ЦК
України, оскільки є юридичною особою,
суб'єктом владних повноважень,
правовідносини, що склалися між
позивачем та відповідачем, є
правовідносинами з права на володіння -
приватизацію земельної ділянки, та в
установленому законом порядку,
передбаченому КАС України, рішення, дії
чи бездіяльність Нижньоберезівської
сільської ради не визнано незаконними,
тому відповідачі не повинні нести
відповідальність перед ОСОБА_1 у
вигляді відшкодування їй матеріальної
та моральної шкоди.

На підставі наведеного, ст.ст. 1166, 1167 ЦК
України, керуючись ст.ст. 213-215, 218 ЦПК
України, суд,-

В
И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до Іванків Михайла
Матвійовича, Нижньоберезівської
сільської ради про відшкодування
майнової та моральної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до
Івано-Франківського Апеляційного суду
через Косівський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:
Б.М.Цалин