У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі :

головуючого - судді : Оніпко О.В., суддів
: Ковалевича С.П., Хилевича С.В.,

секретар судового
засідання - Ковальчук Л.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Здолбунівського районного суду
Рівненської області від 23 травня 2014
року в справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та
моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення
осіб, що з'явились у судове засідання,
дослідивши матеріали справи і доводи
апеляційної скарги, колегія суддів , -

в с т а н
о в и л а :

Рішенням Здолбунівського
районного суду від 23 травня 2014 року
позов ОСОБА_2 задоволено частково:
стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивачки
5 000 грн. в рахунок відшкодування
моральної шкоди. В решті у задоволенні
позову відмовлено. Вирішено питання
про судові витрати.

В поданій на рішення апеляційній
скарзі ОСОБА_1 вважає його в частині
стягнення з нього моральної шкоди та
судових витрат незаконним та
необґрунтованим.

Вказує, що суд прийшов до висновку про
можливість стягнення з нього моральної
шкоди на підставі вироку
Здолбунівського районного суду від
16.09.2013 р., на який він подав заяву про
перегляд у зв'язку із нововиявленими
обставинами, оскільки сама позивачка
завдала йому тілесні ушкодження,
ображала та принижувала його. Крім
того, було порушено кримінальне
провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 у
нанесенні відповідачу легких тілесних
ушкоджень та яке було закрито за
примиренням сторін 22.05.2014 року. Суд у
рішенні безпідставно послався на ст.
ст.1195 та 1202 ЦК України. Також в рішенні
суд не зазначив відповідно до ст.23 ЦК,
чим обґрунтована сума стягнутої
моральної шкоди. Просить рішення
скасувати та ухвалити нове, яким у
задоволенні позову відмовити повністю.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду 1-ї
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку про її відхилення, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
вироком Здолбунівського районного
суду від 16.09.2013 р. було визнано винним та
засуджено ОСОБА_1 за вчинення
кримінального правопорушення та
призначено йому покарання за ч.1ст.125 КК
України, також встановлено, що останній
наніс легкі тілесні ушкодження ОСОБА_2

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Згідно з положеннями ст. 23 ЦК України,
виходячи із засад розумності,
виваженості та справедливості, суд при
визначенні розміру грошового
відшкодування моральної шкоди,

________________________________________________________________________
______________________________________

Справа № 562/409/14-ц

Головуючий суддя 1 інстанції: Шуляк
А.С.

Провадження № 22-ц787/1435/2014

Суддя-доповідач : Оніпко О.В.

окрім глибини фізичних та душевних
страждань, має також враховувати
характер правопорушення, форму та
ступінь вини особи, яка завдала
моральну шкоду, а також інші обставини,
які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про стягнення з
відповідача на користь позивачки
моральної шкоди, місцевий суд повною
мірою виконав вимоги статей 23, 1167 ЦК
України, та виходячи із засад
розумності, виваженості і
справедливості, з урахуванням обставин
справи, характеру правопорушення,
правомірно визначив розмір моральної
шкоди, який є адекватним завданій шкоді
та компенсує понесені моральні втрати
потерпілій.

Зокрема, судом враховано, що
відповідачка перебувала у стані
вагітності строком п»ять місяців і
внаслідок конфлікту, що виник між нею
та позивачем, їй було завдано фізичні
та моральні страждання, вона вимушена
була вживати заходи та проходити курс
лікування для нормалізації протікання
вагітності, яка через отриману
психологічну травму проходила під
загрозою і пологи були передчасними.

Доводи апеляційної скарги про
зазначення судом у мотивувальній
частині статей 1195 та 1202 ЦК України,
якими суд не обґрунтовував своїх
висновків у рішенні, будь-яким чином на
законність рішення не впливають та не є
підставою для його скасування.

Оскільки рішення суду ухвалене з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги висновків суду,
наведених у ньому, не спростовують,
підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в
а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Здолбунівського районного
суду Рівненської області від 23 травня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею чинності.

Головуючий

Судді :