Справа №461/8892/13-ц
Провадження № 2/461/373/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2014 року
м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді
Мисько Х.М.

при секретарі
Коружинець Н.В.

з участю представника позивача
Стефківського В.І.,

відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові в залі суду
цивільну справу за позовом Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія ПЗУ Україна» до ОСОБА_2 про
стягнення коштів в порядку регресу,-

в с т а н о в и в :

позивач ПрАТ «СК «ПЗУ Україна»
звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2,
в якому просить стягнути з відповідача
суму в розмірі 8805,89 грн. та сплачений
судовий збір в розмірі 229,40 грн.

В обґрунтування внесеного позову
покликається на те, що 17 грудня 2011 року
між ОСОБА_2 та ПрАТ «СК «ПЗУ Україна»
був укладений Договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів (поліс ЦВ) №1671261,
за яким позивач взяв на себе обов'язок в
разі настання дорожньо-транспортної
пригоди за участю застрахованого
транспортного засобу «Suzuki Grand Vitara» д.н.
НОМЕР_1, за умови настання
цивільно-правової відповідальності
ОСОБА_2, здійснити виплату страхового
відшкодування на користь третіх осіб,
яким під час такої ДТП заподіяна шкода.
12 липня 2012 року у м. Львові на вул.
Широка-Низинна трапилась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля «Suzuki Grand Vitara» д.н. НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_4 та автомобіля «Mercedes C
180» д.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 09
серпня 2012 року постановою Галицького
районного суду м. Львова ОСОБА_2 було
визнано винною у вчиненні
адміністративного правопорушення та
піддано адміністративному стягненню у
вигляді штрафу. 16 липня 2012 року до ПрАТ
«СК «ПЗУ Україна» звернувся ОСОБА_4 із
заявою щодо відшкодування шкоди,
заподіяної під час ДТП, що сталось з
вини водія транспортного засобу,
забезпеченого полісом страхування
цивільної відповідальності. 28 серпня
2012 року позивач на підставі Страхового
акту № UA039/L01/03 від 23 серпня 2012 року
та розрахунку суми страхового
відшкодування до нього, виходячи із
Звіту про оцінку вартості
відновлювального ремонту з
урахуванням зносу № П-00939 від 23 липня 2012
року здійснив виплату страхового
відшкодування на користь потерпілого в
розмірі 8805,89 грн. Позивач вказує, що
неодноразово звертався до відповідача
з регресними вимогами про добровільну
сплату в порядку відшкодування шкоди,
заподіяної внаслідок ДТП, що сталась з
її вини, однак відповідачем коштів не
було сплачено. Покликається на те, що
відповідач всупереч умов Договору
страхування не повідомив страховика в
строки та за умов, визначених
Договором, а тому зобов'язана
компенсувати позивачу суму
виплаченого страхового відшкодування.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав повністю,
надав пояснення, аналогічні до
викладених у такому та просив позов
задоволити.

Відповідач в судовому засіданні проти
позову заперечила, надала пояснення
про те, що одразу після ДТП, що
трапилось 12 липня 2012 року вона
зателефонувала на телефон, який
вказано на стікері та повідомила про
ДТП, викликала працівників ДПС, які
зафіксували ДТП та списали дані її
полісу цивільної відповідальності. За
кілька днів (оскільки у неї була нога в
гіпсі) до неї в офіс прибув працівник
страхової компанії з відділу
врегулювання збитків, який подав їй
пакет документів для підписання, в тому
числі і заяву. Вважає, що умови договору
страхування нею порушені не були, а
позовні вимоги безпідставними, тому
просить у задоволенні позову
відмовити.

Судом встановлено, що 30 листопада 2011
року між ОСОБА_2 та ПрАТ «СК «ПЗУ
Україна» був укладений Договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів (поліс ЦВ) №1671261, за яким
позивач взяв на себе обов'язок в разі
настання дорожньо-транспортної
пригоди за участю застрахованого
транспортного засобу, за умови
настання цивільно-правової
відповідальності ОСОБА_2, здійснити
виплату страхового відшкодування на
користь третіх осіб, яким під час такої
ДТП заподіяна шкода. Строк дії договору
з 17 грудня 2011 року по 16 грудня 2012 року
(а.с.5).

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України
«Про страхування», договір
страхування - це письмова угода між
страхувальником і страховиком, згідно
з якою страховик бере на себе
зобов'язання у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату страхувальнику або іншій
особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору.

Як вбачається із долученої до позовної
заяви постанови Галицького районного
суду м. Львова від 09 серпня 2012 року у
справі № 1304/6669/2012, 12 липня 2012 року у м.
Львові на вул. Широка-Низинна трапилась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля «Suzuki Grand Vitara» д.н. НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_4 та автомобіля «Mercedes C
180» д.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2
Вищевказаною постановою ОСОБА_2 було
визнано винною у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу (а.с.12).

16 липня 2012 року до ПрАТ «СК «ПЗУ
Україна» звернувся ОСОБА_4 із заявою
щодо відшкодування шкоди, заподіяної
під час ДТП, що сталось з вини водія
транспортного засобу, забезпеченого
полісом страхування цивільної
відповідальності (а.с.6-8).

28 серпня 2012 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна»
на підставі Страхового акту №
UA039/L01/03 від 23 серпня 2012 року (а.с.29)
та розрахунку суми страхового
відшкодування до нього (а.с.30), виходячи
із Звіту про оцінку вартості
відновлювального ремонту з
урахуванням зносу № П-00939 від 23 липня 2012
року (а.с.13-16) здійснив виплату
страхового відшкодування на користь
потерпілого в розмірі 8805,89 грн., що
підтверджується наявним в матеріалах
справи платіжним дорученням №5412 від 29
серпня 2012 року (а.с.31).

06 листопада 2011 року ПрАТ «СК «ПЗУ
Україна» скерувало ОСОБА_2 регресну
вимогу, в якій запропоновано в
досудовому порядку здійснити
відшкодування шкоди в розмірі 8805,89 грн.
(а.с.32).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Оскільки цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_2 була
застрахована у позивача, обов'язок
відшкодувати завдану відповідачем
шкоду виникла у позивача з моменту
спричинення шкоди відповідачем інший
особі.

Відповідно до ч.1 ст.993 ЦК України, до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Згідно з ч.4 ст.14 ЦК України, особа може
бути звільнена від цивільного
обов'язку або його виконання у випадках
встановлених договором або актом
цивільного законодавства.

Актом цивільного законодавства, що
регулює правовідносини, які виникли
між позивачем та відповідачем
внаслідок укладення договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів є Закон України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів». Вказаний Закон містить
виключний перелік підстав, за якими у
страховика після виплати страхового
відшкодування виникає право подати
регресний позов до страхувальника,який
спричинив дорожньо-транспортну
пригоду.

Підпунктом «г» п.п.38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону
України встановлено, що страховик
після виплати страхового
відшкодування має право подати
регресний позов до страхувальника або
водія забезпеченого транспортного
засобу, який спричинив
дорожньо-транспортну пригоду, якщо він
не повідомив страховика у строки і за
умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту
33.1 статті 33 цього Закону.

Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1
статті 33 цього Закону у разі настання
дорожньо-транспортної пригоди, яка
може бути підставою для здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати), водій
транспортного засобу, причетний до
такої пригоди, зобов'язаний
невідкладно, але не пізніше трьох
робочих днів з дня настання
дорожньо-транспортної пригоди,
письмово надати страховику, з яким
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону, -
МТСБУ), повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого МТСБУ зразка, а також
відомості про місцезнаходження свого
транспортного засобу та пошкодженого
майна, контактний телефон та свою
адресу. Якщо водій транспортного
засобу з поважних причин не мав змоги
виконати зазначений обов'язок, він має
підтвердити це документально.

Відповідно до підпункту 33.1.2 пункту 33.1
статті 33 вищеназваного Закону учасники
дорожньо-транспортної пригоди
зобов'язані вжити заходів з метою
запобігання чи зменшення подальшої
шкоди.

Суд вважає, що вказані норми не містять
підстав для задоволення вимог
страховика, який виплатив страхове
відшкодування згідно договору
обов'язкового страхування та не
передбачає права страховика подати
регресний позов до особи, яка не
повідомила страхову компанію про
настання дорожньо-транспортної
пригоди, а лише зобов'язує осіб,
причетних до неї вжити заходів з метою
запобігання чи зменшення подальшої
шкоди.

Крім цього, суд не приймає до уваги
покликання представника позивача на
те, що відповідач ОСОБА_2 не вчасно, з
пропущенням трьохденного терміну
звернулась до страхової компанії із
повідомленням про страховий випадок,
оскільки таке спростовується
твердженням відповідача про те, що вона
12 липня 2012 року повідомила по телефону
страхову компанію, однак особисто
з'явитись не могла у зв'язку із станом
здоров'я, що підтверджується витягом із
медичної книжки відповідача (а.с.70).

Таким чином, враховуючи вищенаведене,
суд приходить до висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 131, 179, 209, 212, 214, 218
ЦПК України, ст. ст. 14, 993, 979, 1166, 1187, 1191 ЦК
України, Законом України «Про
страхування», Законом України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», суд,

в и р і ш и в:

у задоволенні позову Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія ПЗУ Україна» до ОСОБА_2 про
стягнення коштів в порядку регресу
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Галицький районний суд м. Львова шляхом
подачі в 10-ти денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Головуючий суддя
Мисько Х.М.