Справа № 369/5234/13-ц
Провадження № 2/369/546/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.06.2014 року Києво-Святошинський
районний суд Київської області в
складі головуючої судді Ковальчук Л.М.,
при секретарі Рябець А.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Києві справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності на
? частину земельної ділянки,
будівельних матеріалів і
конструктивних елементів будинку та
виділ майна в натурі,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із
позовом до ОСОБА_2 про визнання права
власності в порядку спадкування на
частку нерухомого майна та виділ
частки з спадкового майна, посилаючись
на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер їхній з
ОСОБА_2 батько ОСОБА_4, який був
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1
Після його смерті залишилось спадкове
майно у вигляді земельної ділянки
площею 0,12 га, що розташована за адресою:
АДРЕСА_2 та ? частки недобудованого
жилого будинку за вказаною адресою.
Батько заповіту не склав. Після його
смерті залишилось чотири спадкоємці
першої черги: їхня мати ОСОБА_5, мати
батька ОСОБА_6, і вона, позивачка у
справі, та ОСОБА_2-дочки померлого. 31
січня 2007 року в результаті реєстрації
шлюбу їй присвоєно прізвище чоловіка,
що підтверджується копією свідоцтва
про шлюб. Під час шестимісячного строку
після смерті ОСОБА_4 вони, четверо
спадкоємців, звернулись до Вишневої
міської державної нотаріальної
контори. Вона і ОСОБА_2 подали заяви про
прийняття спадщини, а їхні мати ОСОБА_5
і бабуся ОСОБА_6 відмовились від своїх
часток на користь ОСОБА_2. У неї
склалися неприязні стосунки з сестрою.
Вона утримує документи на спадщину,
перешкоджає оформити їй спадщину
нотаріально, а також у них є спір
відносно розділу спадщини в натурі, у
зв»язку з чим вона змушена звернутись
до суду відповідно до вимог ст. 15 ЦПК
України, якою передбачено, що кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Спірну
земельну ділянку було отримано шляхом
приватизації в приватну власність на
підставі вимог ст. 81 ЗК України,
отримавши державний акт.

Позивач ОСОБА_1 вважала, що за нею в
порядку спадкування повинно бути
визнано право на ? частину спірної
земельної ділянки, а за сестрою-3/4 її
частки. При житті батько отримав дозвіл
на будівництво будинку, побудував
фундамент для нього та три кімнати, які
займають частину побудованого
фундаменту. Відповідно до вимог ст. ст.
60, 70 СК України спадщина на
недобудований будинок відкрилась
тільки на ? його частину, що належала
батькові.

Відповідно до зазначеного за нею в
порядку спадкування повинно бути
визнано право на 1/8 частину
недобудованого будинку, а за сестрою-на
3/8 його частки. Їхній матері як власнику
належить ? частка недобудованого
будинку, яку вона юридично не оформила.
Оскільки її сім»я не має житла, то вона
бажає побудувати будинок на належній
їй ? частині спірної земельної ділянки,
а тому вона просила виділити їй в
натурі вказану частку земельної
ділянки.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1
просила визнати за нею право власності
в порядку спадкування після смерті
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на
? частину земельної ділянки, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_2,
Києво-Святошинського району, Київської
області, та на 1/8 частину
недобудованого жилого будинку за тією
ж адресою і виділити їй в натурі
вказані частки.

У жовтні 2013 року позивач ОСОБА_1 подала
суду заяву, в якій уточнила позовні
вимоги і просила визнати за нею право
власності в порядку спадкування після
смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року, на ? частину земельної ділянки,
яка розташована за адресою: АДРЕСА_2,
Києво-Святошинського району, Київської
області, визнати за нею право власності
на ? частину недобудованого жилого
будинку за вказаною адресою, виділити
їй в натурі вказані частки.

У листопаді 2013 року позивач ОСОБА_1
знову подала до суду заяву, в якій
уточнила позовні вимоги, в якій з
посиланням на вимоги ст. ст. 15, 331, 356, 364,
1261, 1268 ЦК України, ст. ст. 81, 87, 88 ЗК
України просила визнати за нею право
власності в порядку спадкування після
смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року, на ? частину земельної ділянки за
адресою: АДРЕСА_2, Києво-Святошинського
району, та виділ її в натурі, на ?
частину будівельних матеріалів і
конструктивних елементів будинку, який
розташований за вказаною адресою, та
виділити їх в натурі.

Згідно копії свідоцтва про шлюб,
виданого виконавчим комітетом
Боярської міської ради
Києво-Святошинського району Київської
області 21 лютого 2014 року, ОСОБА_4. і
ОСОБА_2 21 лютого 2014 року зареєстрували
шлюб, і прізвище після державної
реєстрації шлюбу дружини ОСОБА_2
(відповідачка у справі).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 і
представник позивача поданий позов
підтримали і просили його
задовольнити.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2
і представник відповідача позов
визнали в частині визнання за ОСОБА_1
права власності в порядку спадкування
після смерті ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на ? частину
земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2,
Києво-Святошинського району, в решті
позов не визнали і заперечували проти
його задоволення.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, з"ясувавши
дійсні обставини справи, дослідивши
письмові докази, дійшов висновку, що
позов не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва
про смерть ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер
ОСОБА_4, який доводився батьком
позивачці у справі ОСОБА_1, і
відповідачці у справі ОСОБА_2. 11 травня
2013 року ОСОБА_2 звернулась до Вишневої
міської державної нотаріальної
контори Київської області із заявою
про прийняття спадщини після смерті її
батька ОСОБА_4. 11 травня 2013 року ОСОБА_6 і
ОСОБА_5 подали заяву до Вишневої
міської державної нотаріальної
контори про відмову від прийняття
спадщини після смерті їхнього сина і
чоловіка ОСОБА_4 на користь дочки
померлого ОСОБА_2. 22 березня 2013 року
ОСОБА_1 звернулась до Вишневої міської
державної нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини після
смерті батька ОСОБА_4. Дані обставини
підтверджуються копією спадкової
справи № 51 за 2013 рік після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4, який проживав
за адресою: АДРЕСА_1

У своїх позовних вимогах позивач
ОСОБА_1 просила визнати за нею право
власності в порядку спадкування після
смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року, на ? частину земельної ділянки за
адресою: АДРЕСА_2, Києво-Святошинського
району, і виділ її в натурі, та на ?
частину будівельних матеріалів і
конструктивних елементів будинку, який
розташований за вказаною адресою, та
виділити їх в натурі.

Відповідно до вимог ч. 1 глави 13 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України 22. 02. 2012 №
296/5 і зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 22 лютого 2012 року за №
282/20595, нотаріус відмовляє у вчиненні
нотаріальної дії, якщо: вчинення такої
дії суперечить законодавству України;
не подано відомості (інформацію) та
документи, необхідні для вчинення
нотаріальної дії; та в інших випадках,
передбачених Законом.

Згідно вимог ч. 2 глави 13 вказаного
Порядку нотаріус на вимогу особи, якій
відмовлено у вчиненні нотаріальної
дії, зобов»язаний викласти причини
відмови в письмовій формі і роз»яснити
порядок її оскарження. У цих випадках
нотаріус протягом трьох робочих днів
виносить постанову про відмову у
вчиненні нотаріальної дії. У постанові
про відмову зазначаються: дата
винесення постанови; прізвище,
ініціали нотаріуса, який виніс
постанову, найменування та
місцезнаходження державної
нотаріальної контори або найменування
нотаріального округу та адреса
розташування робочого місця
приватного нотаріуса; прізвище, ім»я,
по батькові фізичної особи, яка
звернулася за вчиненням нотаріальної
дії, місце її проживання або
найменування і місцезнаходження
юридичної особи; про вчинення якої
нотаріальної дії просила особа, що
звернулася до нотаріуса (короткий
зміст прохання); причини відмови у
вчиненні нотаріальної дії з посиланням
на чинне законодавство; порядок і
строки оскарження відмови з посиланням
на норми цивільного процесуального
законодавства.

Відповідно до вимог глави 14 даного
Порядку нотаріальна дія або відмова у
її вчиненні, нотаріальний акт
оскаржуються до суду. Право на
оскарження нотаріальної дії або
відмови у її вчиненні, нотаріального
акта має особа, прав та інтересів якої
стосуються такі дії чи акти.

Згідно вимог п. 4.15. глави 10 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України видача свідоцтва про право на
спадщину на майно, яке підлягає
реєстрації, проводиться нотаріусом
після подання правовстановлюючих
документів щодо належності цього майна
спадкодавцеві та перевірки
відсутності заборони або арешту цього
майна.

Таким чином, главою 86 ЦК України, а
також спеціальним законодавством,
зокрема, Законом України «Про
нотаріат», підзаконними нормативними
актами, визначено нотаріальний порядок
оформлення права на спадщину, що
відповідає встановленій
законодавством сукупності функцій
притаманній юрисдикційній діяльності
судів та нотаріусів. Це знайшло також
підтвердження у п. 23 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року № 7 «Про судову практику в справах
про спадкування».

Так, згідно роз"яснень Пленуму
Верховного Суду України, даних у п. п. 23,
24 постанови „Про судову практику у
справах про спадкування" від 30 травня
2008 року № 7, у разі відмови нотаріуса в
оформленні права на спадщину особа
може звернутися до суду за правилами
позовного провадження. При розгляді
цих справ слід перевіряти наявність
або відсутність спадкової справи
стосовно спадкодавця у державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини, наявність у
матеріалах справи обгрунтованої
постанови про відмову нотаріуса у
вчиненні нотаріальної дії, зокрема,
відмови у видачі свідоцтва про право на
спадщину.

Суд за клопотаннями позивача ОСОБА_1 і
її представника витребовував докази
для повного і всебічного з»ясування
обставин, що мають значення для справи
справи, призначав експертизу для
з»ясування обставин, що потребують
спеціальних знань, однак позивачем
ОСОБА_1 і представником позивача
протягом тривалого часу не надано було
відмови нотаріуса у видачі свідоцтва
про право на спадщину, що давало б
можливість суду вирішувати по суті
даний спір. В даному випадку
відсутність умов для одержання ОСОБА_1
в нотаріальній конторі свідоцтва про
право на спадщину не підтверджено
належними доказами, а саме відмовою
нотаріуса у видачі свідоцтва про право
на спадщину на спірне майно в порядку
спадкування за законом після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 року її батька ОСОБА_4, що є
підставою для відмови у позові.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у
задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296, 1297
ЦК України, глав 10, 13, 14 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України 22. 02. 2012 № 296/5 і
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 22 лютого 2012 року за №
282/20595, п. п. 23, 24 постанови Пленуму
Верховного Суду України „Про судову
практику у справах про спадкування" від
30 травня 2008 року № 7, ст. ст. 3, 10, 60, 209,
212-215, 218 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Києво-Святошинський районний суд
Київської області шляхом подання
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення суду або
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення в разі відсутності
в судовому засіданні осіб, які брали
участь у справі, під час проголошення
судового рішення.

Суддя
Ковальчук Л.М.