Справа № 344/8050/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1862/2014
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І.А.
Суддя-доповідач Ясеновенко Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Горейко
М.Д., Вакарук В.М.,

секретаря
Гавриляк Є.М.,

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог служба у справах дітей
Деснянської в місті Києві районної
державної адміністрації, про надання
дозволу на тимчасовий виїзд за кордон
малолітньої дитини без згоди батька та
надання дозволу на оформлення
проїзного документу малолітньої
дитини для виїзду за кордон за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 07 липня
2014 року,-

в с т а н о в и л а :

02 .06. 2014 року ОСОБА_2 звернулась із
зазначеним позовом посилаючись на те,
що їх з відповідачем син ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно консультативного
висновку клініки «Охматдит» за станом
здоров'я потребує оздоровлення в
певних кліматичних умовах, зокрема на
південному березі Криму.

Оскільки вона має можливість
оздоровити дитину на Кіпрі, де
кліматичні умови аналогічні до умов
південного берега Криму, а відповідач у
добровільному порядку не надає дозволу
на тимчасовий виїзд дитини за межі
України, просила задовольнити позов.

Рішенням Івано-Франківського міського
суду від 07 липня 2014 року позов
задоволено.

Постановлено надати дозвіл ОСОБА_2 або
її офіційному представнику на
оформлення проїзних документів на
малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, для
виїзду за кордон в період з 20.07.2014 року
по 01.112014 року, терміном перебування 43
календарні дні, до Кіпру без згоди
батька ОСОБА_3

Надано дозвіл малолітньому ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на тимчасовий виїзд за
кордон - до Кіпру, в період з 20.07.2014 року
по 01.11.2014 року, терміном перебування 43
календарні дні, в супроводі матері
ОСОБА_2, без згоди батька ОСОБА_3

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 243,60
грн. судового збору.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3
посилається на неповне з'ясування
судом обставин справи, недоведеність
вимог позивача та невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Відповідач вказує на те, що суд
розглянув справу без участі позивача
та її представника, а також без участі
третьої особи та погодився з їх
доводами про те, що він у добровільному
порядку не надає дозволу на тимчасовий
виїзд сина за межі України. При цьому
суд не взяв до уваги його доводи про те,
що у 2008, 2009 та 2013 роках він у
добровільному порядку надавав
нотаріально посвідчені згоди на виїзд
сина за кордон.

Апелянт вважає безпідставними доводи
ОСОБА_2 про його відмову у категоричній
формі від надання дозволу на виїзд сина
за кордон у зв'язку з наявністю між
подружжям майнового спору, оскільки
після порушення справи в суді про поділ
майна він 08.04.2013 року надав дозвіл на
виїзд дитини на період з 01.05.2013 року по
01.05.2014 року.

Не дав оцінки суд і його доводам про те,
що з травня 2014 року ОСОБА_2 не
зверталась до нього з проханням надати
дозвіл на виїзд дитини, і тим більше не
зверталась з такою вимогою письмово.

Не дав суд належної оцінки і тому, що
лист з проханням надання дозволу на
виїзд дитини позивач направила йому
цінним листом лише 26 травня 2014 року, а
позовна заява подана 27 травня 2014 року, а
тому її твердження про відсутність
добровільної згоди не є
обґрунтованими.

Посилаючись на вищенаведене, просить
рішення суду скасувати, а справу
направити для розгляду до суду першої
інстанції.

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився.
Судова повістка направлена йому на
адресу, зазначену ним у апеляційній
скарзі.

ОСОБА_2 надіслала заперечення на
апеляційну скаргу та клопотання про
розгляд справи без її участі.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку про
відхилення апеляційної скарги з таких
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що з
21.08.2003 року по 20.11.2007 року сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі,
від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився
син ОСОБА_4 (а.с. 8, 9, 10).

Рішенням Івано-Франківського міського
суду від 20.11.2007 року шлюб між ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 розірвано, а неповнолітнього
сина ОСОБА_4 залишено проживати з
матір'ю.

Встановлено, що позивач має намір
відвідати своїх родичів на Кіпрі, а
відповідач не надає дозвіл на виїзд
дитини за кордон.

Також встановлено, що з 21 жовтня 2013 року
ОСОБА_2 працює в Державній науковій
установі «Книжкова палата України
імені Івана Федорова», тобто має
постійне місце роботи.

Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 4
Закону України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України», за відсутності згоди одного з
батьків виїзд неповнолітнього
громадянина України за кордон може
бути дозволено на підставі рішення
суду.

При таких обставинах справи суд першої
інстанції дійшов до правильного
висновку про обґрунтованість позовних
вимог.

Посилання відповідача на те, що він на
даний час не заперечує проти виїзду
дитини за кордон, оскільки раніше у
добровільному порядку тричі надавав
дозвіл на тимчасовий виїзд дитини за
межі України, не заслуговують на увагу,
оскільки ним не подано доказів на
підтвердження таких заперечень,
зокрема копії нотаріально
посвідченого дозволу.

Враховуючи вищенаведене, підстав для
скасування рішення суду немає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-314 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а
рішення Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від 07
липня 2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Судді:
Л.В. Ясеновенко

М.Д. Горейко

В.М. Вакарук