АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий в 1 інстанції - Набудович І.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2014 року колегія суддів Судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Шиманського В.Й.

Суддів - Махлай Л.Д., Болотова Є.В.

при секретарі - Ошедшій А.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Дарницького районного суду міста Києва
від 25 червня 2014 року у справі за
поданням державного виконавця ВДВС
Дарницького РУЮ в м. Києві Ушенко Юлії
Петрівни про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України ОСОБА_1 до
повного виконання майнових
зобов'язань,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дарницького районного суду
міста Києва від 25 червня 2014 року
вказане подання задоволено.

В апеляційній скарзі, з
посиланням на порушення судом норм
процесуального права, ставиться
питання про скасування даної ухвали та
ухвалення нвої про відмову в
задоволенні подання.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
матеріали справи, та обговоривши
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення у
зв'язку з наступним.

З матеріалів справи вбачається, що
19.02.2014 року Дарницьким районним судом
м. Києва було видано виконавчий лист за
результатом розгляду цивільної справи
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості по аліментам та за
зустрічним позовом ОСОБА_1 про
звільнення від сплати заборгованості
по аліментам.

03.03.2014 року Відділом державної
виконавчої служби Дарницького
районного управління юстиції було
відкрите виконавче провадження по
виконанню виконавчого листа №753/18564/13
від 19.02.2014 року про стягнення з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_3 заборгованості в
розмірі 104 000,00 грн.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд
1-ї інстанції виходив з того, що подання
державного виконавця є обґрунтованим,
а тому підлягає до задоволення.

Проте, повністю погодитися з таким
висновком суду першої інстанції не
можна, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України "Про виконавче провадження"
державний виконавець у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням, може
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи за межі
України - до виконання зобов'язань за
рішенням.

Статтею 377-1 ЦПК України визначено, що
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання державного
виконавця без виклику чи повідомлення
сторін та інших заінтересованих осіб
за участю державного виконавця.

Проте, суд розглянув дане подання без
повідомлення старшого державного
виконавця про час та місце розгляду
подання.

За змістом ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України
вирішення питання про тимчасове
обмеження конституційного права за
поданням державного виконавця за
відсутності останнього не є
виправданим, оскільки саме він
зобов'язаний довести суду з наданням
відповідних матеріалів виконавчого
провадження необхідність обмеження
конституційного права боржника у
виконавчому провадженні.

З наданих старшим державним виконавцем
матеріалів не вбачається даних про
вручення боржнику винесених ним
постанов та вимоги з пропозицією
з'явитись для подання необхідних
документів.

Законом передбачено юридичні санкції у
вигляді тимчасового обмеження у праві
виїзду не за наявність факту
невиконання зобов'язань, а за ухилення
від їх виконання. У зв'язку з цим з метою
всебічного і повного з'ясування всіх
обставин справи, встановлення дійсних
прав та обов'язків учасників спірних
правовідносин, суду належить з'ясувати
чи дійсно особа свідомо не виконувала
належні до виконання зобов'язання в
повному обсязі або частково.

З огляду на викладене оскаржена ухвала
є передчасною, постановленою з
порушенням норм процесуального права,
підлягає до скасування, а апеляційна
скарга частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 307, 312 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду
міста Києва від 25 червня 2014 року
-скасувати і передати питання на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий:

Судді: