Справа № 1018/7625/12 Головуючий у І
інстанції Мора О.М.Провадження №
22-ц/780/4257/14 Доповідач у 2
інстанції МалородКатегорія 1
УХВАЛА

Іменем України

2 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області
в складі:

головуючого: Малорода О.І.,

суддів Поліщука М.А.,
Ігнатченко Н.В.

при секретарі: Лопатюк В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою
Житлово-будівельного кооперативу
«Золоті Ворота 1» на рішення
Обухівського районного суду Київської
області від 03 червня 2014 року у справі за
позовом Житлово-будівельного
кооперативу «Золоті Ворота 1» до ОСОБА_2
про усунення перешкод у здійсненні
права власності на земельну ділянку,-

в с т а н о в и л а :

У серпні 2011 року позивач
звернувся до суду з названим
позовом до відповідача. У позові
зазначав, що він згідно з державним
актом на право власності на
земельну ділянку серії ЯЛ №848107 від 20
травня 2010 року є власником земельної
ділянки площею 0,1600 га по АДРЕСА_1
(після перейменування АДРЕСА_1).
Власником суміжної земельної ділянки є
відповідач.

Порушивши межі землекористування,
відповідач самовільно побудував
паркан та господарську споруду на
земельній ділянці позивача. Позивач
неодноразово звертався до відповідача
з вимогою про демонтаж самовільно
побудованих споруд, але відповідач
претензії позивача до уваги не приймає,
в зв'язку з чим позивач просить в
судовому порядку зобов'язати
відповідача усунути перешкоди в
користуванні власної земельної
ділянки, зобов'язати відповідача
знести самовільно збудовані споруди,
відновити земельну ділянку та стягнути
з відповідача на його користь судові
витрати.

Рішенням Обухівського
районного суду від 03 лютого 2012 року
позов задоволено частково.

Зобов'язано відповідача
усунути перешкоди у здійсненні
позивачем права приватної власності
щодо земельної ділянки, кадастровий
номер :01:020:0100, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1 (після перейменування
АДРЕСА_1) шляхом демонтажу за рахунок
відповідача ОСОБА_2 самовільно
збудованого паркану та відновити
межові знаки, які існували до порушення
права власності ОСОБА_4.

В частині інших позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з вказаним
рішенням ОСОБА_2 звернувся до суду з
апеляційною скаргою.

Ухвалою апеляційного суду
Київської області від 24 травня 2012 року
вищевказане рішення залишено без змін.

Не погодившись з висновками
наведеними в ухвалі апеляційного суду
ОСОБА_2 подав касаційну скаргу.

19 вересня 2012 року ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ касаційну скаргу ОСОБА_2
задоволено частково, рішення суду
першої інстанції та ухвалу суду
апеляційної інстанції скасовано та
передано справу на новий розгляд до
суду першої інстанції з підстав не
повного з'ясування обставин справи.

Рішенням Обухівського
районного суду від 03 червня 2014 року
позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з висновками
наведеними в рішенні суду ЖБК «Золоті
Ворота 1» звернувся до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення суду скасувати з підстав
його незаконності, необгрунтованості,
неправильного встановлення судом
обставин, що мають значення для
справи, неправильного дослідження та
оцінки доказів, порушення норм
матеріального та процесуального
права та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги
кооперативу.

Зазначає, що судом першої інстанції
порушено норми матеріального права, а
саме: ст.ст. 78, 79, 95, 106, 107, 140, 152, 153 ЗК
України та норми процесуального права,
а саме: ст.ст.57, 64, 66, 147, 212 ЦПК України.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи рішення, суд
першої інстанції виходив з того, що
10 травня 2006 року ОСОБА_2 на
підставі договору купівлі-продажу від
28 березня 2006 року отримав державний акт
на право власності на земельну ділянку,
площею 0,16 га в АДРЕСА_2, для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд та є
власником вказаної земельної ділянки.

20 травня 2010 року ОСОБА_4 згідно із
договором купівлі-продажу від 26 лютого
2010 року отримав державний акт на право
власності на земельну ділянку, площею
0,16 га. в АДРЕСА_1, для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд.

Сторони є власниками суміжних
земельних ділянок.

Також встановлено, що ході
розгляду справи, а саме 27 листопада 2013
року між ОСОБА_4 та Житлово-будівельним
кооперативом «Золоті Ворота 1» було
укладено договір купівлі-продажу
земельної ділянки площею 0,1600 га, що
розташована в АДРЕСА_1, для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд.

Судом при розгляді даної справи
було призначено судову землевпорядну
експертизу (земельно-технічну
експертизу).

Висновком експертизи №7903/7904/13-41
від 21.03.2014року підтверджено, що площі
земельних ділянок, які знаходяться у
власності ОСОБА_2 (згідно Державного
акту на право власності на земельну
ділянку серії ЯГ № 234403) та ОСОБА_4 (
згідно Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯЛ
№ 849107), яку на підставі договору
купівлі-продажу придбано позивачем
Житлово-будівельним кооперативом
«Золоті Ворота 1», не відповідають
площам фактичного землекористування.
/т.2,а.с.114/

Також у висновку експерта
зазначено, що порушені межі земельних
ділянок є в обох випадках, як ОСОБА_2
(згідно Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯГ
№ 234403), так і власником земельної
ділянки ( згідно Державного акту на
право власності на земельну ділянку
серії ЯЛ № 849107) ОСОБА_4, а на даний час
Житлово-будівельним кооперативом
«Золоті Ворота 1» на підставі договору
купівлі-продажу. /т.2, а.с.118/

Експерт зазначає, що накладення
меж земельних ділянок площею 0,1600 га
власником якої є ОСОБА_2 (згідно
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯГ № 234403) та
площею 0,1600 га, ( згідно Державного акту
на право власності на земельну ділянку
серії ЯЛ № 849107) має місце і площа
накладення становить 138 м. кв., або 0,0138
га, причому визначити чи обидві
земельні ділянки знаходяться в межах
виділеної «Золотими воротами» ділянки
і від якої точки слід вести розподіл
неможливо з причин відсутності
відповідних матеріалів.

Також експерт зазначає, що здійснити
відновлення на місцевості зовнішніх
меж земельної ділянки (земельних
ділянок), без пошкодження (зруйнування
існуючих на цих ділянках будівель і
споруд неможливо. /т.2, а.с.118/

Згідно із ч. 2, 3 ст. 152 ЗК України
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його права
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Так, у відповідності до ч.2 ст.386 ЦК
України, власник, який має підстави
передбачати можливість порушення
свого права власності іншою особою,
може звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Згідно ст.391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Статтею 106 ЗК України визначено,
що власник земельної ділянки має право
вимагати від власника сусідньої
земельної ділянки сприяння
встановленню твердих меж, а також
відновленню межових знаків у випадках,
коли вони зникли, перемістились або
стали невиразними.

Відповідно до ст. 107 ЗК України
основою для відновлення меж є дані
земельно-кадастрової документації, яка
відповідно до ст. 193 ЗК України містить
сукупність відомостей і документів про
місце розташування та правовий режим
земельних ділянок, їх оцінку,
класифікацію земель, кількісну та
якісну характеристику, розподіл серед
власників землі та землекористувачів.

Відповідно до п.4.1 Інструкції про
встановлення (відновлення) меж
земельних ділянок в натурі (на
місцевості) та їх закріплення межовими
знаками, затвердженої наказом
Державного комітету України по
земельних ресурсах 18 травня 2010 року за
№376 відновлення меж земельної ділянки
в натурі (на місцевості) здійснюється
на підставі раніше розробленої та
затвердженої відповідно до статті 186
Земельного кодексу України
документації із землеустрою. У разі
відсутності такої документації
розробляється технічна документація
із землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості).

Пунктом 1.13 Інструкції про
порядок складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
власності на земельну ділянку і право
користування земельною ділянкою та
договорів оренди землі, затвердженої
наказом Державного комітету України із
земельних ресурсів від 4 травня 1999 року
№43, складання державного акта на право
власності на земельну ділянку та на
право постійного користування
земельною ділянкою при передачі
земельної ділянки, що була раніше
надана громадянам у постійне
користування або при переоформленні
правовстановлюючих документів на ці
земельні ділянки, проводиться після
відновлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) та закріплення
їх довгостроковими межовими знаками
встановленого зразка за затвердженою в
установленому порядку відповідною
технічною документацією.

Таким чином,судом першої
інстанції встановлено, що доводи
позивача щодо створення відповідачем
перешкод в користуванні належною йому
земельною ділянкою ґрунтуються на
припущеннях, що відповідно до положень
ч.3 ст. 10 та ч.1 ст. 60 ЦПК України є
недопустимим.

Крім того, одним із способів
захисту свого права позивач обрав
поновлення меж земельних ділянок та
межових знаків. Такі вимоги не можуть
бути задоволенні з наступних підстав.

Суд вважав, що оскільки земельна
ділянка позивача є меншою за розміром
від тієї, що вказана в його державному
акті на 0,0002 га, а земельна ділянка
відповідача більша на 0,0036 га, підстав
стверджувати, що саме ОСОБА_2
захоплено частину земельної ділянки
Житлово-будівельного кооперативу
«Золоті Ворота 1» немає, оскільки
згідно висновку експерта зазначено, що
визначити чи обидві земельні ділянки
знаходяться в виділених межах
«Золотими воротами» і від якої точки
слід вести розподіл неможливо з причин
відсутності необхідних документів.

Таким чином експертом зроблено
висновок, що відсутність поворотних
точок меж земельної ділянки позивача,
що унеможливлює встановити зміщення
ліній меж відповідно наданих
документів та проведеного натурного
обстеження.

Таким чином суд першої інстанції
встановив, що практично неможливо
встановити, яким чином та в якій мірі
порушені права землевласника
Житлово-будівельного кооперативу
«Золоті Ворота 1» відповідачем та чи
порушені вони взагалі внаслідок його
неправомірних дій.

За встановлених обставин та з
посиланням на ст.. 59, 60 ЦПК України суд
відмовив в задоволенні позовних вимог
указавши, що позивачем не надано
достовірних доказів на підтвердження
зазначених в позові обставини, а
рішення суду не може ґрунтуватись на
припущеннях.

На думку колегії, суд першої
інстанції вірно встановив обставини
справи та дав їм належну правову
оцінку.

Дійсно як вбачається з висновку
експертизи факт порушення межі
земельних ділянок є в обох випадках, як
ОСОБА_2 (згідно Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯГ
№ 234403), так і власником земельної
ділянки ( згідно Державного акту на
право власності на земельну ділянку
серії ЯЛ № 849107) ОСОБА_4.

В ході розгляду справи вказана
обставина новим власником - позивачем
не спростована, межі земельної ділянки
новим власником не відновлювались.

Висновок експертизи та надана до
нього схема не є тим документом, який
підтверджує відведення або
відновлення в натурі меж земельної
ділянки.

За таких обставин рішення суду
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційну скаргу слід відхилити,
рішення Обухівського районного суду
від 03 червня 2014 року залишити без
змін.

Керуючись ст.ст. 308, 315 ЦПК України,
колегія,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Обухівського
районного суду від 03 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
з моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді