АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 212/5170/13-ц
Провадження №22-ц/774/616/К/14
суддя Пустовіт О.Г.
Категорія - 26 ( І )
Суддя-доповідач -
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Турік В.П.

суддів - Братіщевої Л.А.,
Грищенко Н.М.

при секретарі - Бевзі М.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника відповідача Публічного
акціонерного товариства «Криворізький
залізорудний комбінат» на рішення
Жовтневого районного суду м. Кривого
Рогу від 30 січня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Публічного
акціонерного товариства «Криворізький
залізорудний комбінат» про
відшкодування моральної шкоди у
зв'язку із смертю працівника.

Особи, які беруть участь у
розгляді справи:

представник відповідача Публічного
акціонерного товариства «Криворізький
залізорудний комбінат» - Кукуруза
Дар'я Сергіївна,

представник позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4
- ОСОБА_6, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2013 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4, від
імені яких діяв представник за
довіреністю ОСОБА_6, звернулися до суду
з позовом до Публічного акціонерного
товариства «Криворізький залізорудний
комбінат» - далі ПАТ
«Кривбасзалізрудком») про стягнення
моральної шкоди, посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року їх син ОСОБА_7 загинув
внаслідок раптового обвалу породи під
час виконання посадових обов'язків
прохідника на дільниці №32 шахти
«Октябрська» ПАТ
«Кривбасзалізрудком».

Вважаючи відповідальними за смерть
сина посадових осіб шахти
«Октябрська», просили стягнути з
відповідача моральну шкоду, завдану
загибеллю сина, розмір якої вони
визначили по 180 000,00 грн. кожному.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 30 січня 2014 року позов
задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Кривбасзалізрудком» на
користь ОСОБА_3 20 000 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ПАТ «Кривбасзалізрудком» на
користь ОСОБА_4 20 000 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ПАТ «Кривбасзалізрудком» на
користь держави судовий збір у розмірі
243,60 грн.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
відповідача ПАТ «Кривбасзалізрудком»
ставить питання про скасування рішення
суду і ухвалення нового рішення про
відмову позивачу в задоволенні позову,
посилаючись на те, що судом помилково
до врегулювання спірних правовідносин
застосовано положення загальних норм
діючого законодавства ст. 1168 ЦК
України замість спеціального Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»;
ПАТ «Кривбасзалізрудком» є неналежним
відповідачем по даній справі; факт
заподіяння моральних страждань не
підтверджений достовірними доказами.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника відповідача ПАТ
«Кривбасзалізрудком» - Кукурузу Д.С.,
яка підтримала доводи апеляційної
скарги, представника позивачів ОСОБА_6,
який заперечував проти доводів
апеляційної скарги та просив залишити
рішення суду без змін, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів заявлених
позовних вимог та апеляційних скарг,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга представника відповідача ПАТ
«Кривбасзалізрудком» підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 - син
позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - загинув
ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с. 4) при виконанні
посадових обов'язків прохідника
дільниці №32 шахти «Октябрська» ПАТ
«Кривбасзалізрудком» від нещасного
випадку на виробництві, про що було
складено акту форми Н-1 про нещасний
випадок, пов'язаний з виробництвом, та
проведено спеціальне розслідування
нещасного випадку.

За результатами розслідування,
комісією установлено, що смерть ОСОБА_7
наступила у наслідок поєднання травми
голови та тулубу, множинних переломів
кісток скелета з пошкодженням
внутрішніх органів, ускладнених
розвитком травматичного шоку, в
результаті обвалу гірничої маси із
перекриття на дільниці №32 шахти
«Октябрська» ПАТ «Кривбасзалізрудком»
через невідповідність кріплення площі
перекриття та зниження її стійкості.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог, суд першої
інстанції керувався вимогами ст. ст. 1167,
1168 ЦК України і виходив з обов'язку
відповідача відшкодувати на користь
позивачів моральну шкоду у зв'язку із
смертю їх сина.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, спір
між сторонами виник з приводу
наявності підстав для відшкодування
відповідачем моральної шкоди
позивачам у зв'язку зі смертю ОСОБА_7

З аналізу змісту ст. 1167 ЦК України
вбачається, що підставами
відповідальності за завдану моральну
шкоду є наявність такої шкоди,
протиправна поведінка заподіювача,
наявність причинного зв'язку між
шкодою та протиправною поведінкою
заподіювача та вина останнього.

Згідно ч.2 ст. 1168 ЦК України моральна
шкода, завдана смертю фізичної особи,
відшкодовується її чоловіку (дружині),
батькам (усиновлювачам), дітям
(усиновленим), а також особам, які
проживають з нею однією сім'єю.

Вказані підстави відповідальності ПАТ
«Кривбасзалізрудком» за моральну
шкоду, спричинену внаслідок загибелі
ОСОБА_7, судом першої інстанції
встановлені в повному обсязі, що
підтверджується матеріалами справи, а
саме: актом розслідування від 18.03.2004
року та актом про нещасний випадок № 5
від 18.03.2004 року, якими встановлена вина
підприємства у заподіянні шкоди,
посадові особи якого допустили
порушення вимог законодавства про
охорону праці, що й стало причиною
нещасного випадку з ОСОБА_7 (а.с. 7-9, 10-13).

Факт заподіяння моральної шкоди
позивачам у зв'язку з втратою близької
людини встановлений в судовому
засіданні. Зокрема, позивачі у зв'язку
із втратою сина позбавлені можливості
отримувати від нього піклування та
матеріальну допомогу, що тягне за собою
порушення їх нормальних життєвих
зв'язків та докладення з їх боку
додаткових зусиль для організації
свого життя.

Судом першої інстанції встановлений й
причинний зв'язок між шкодою та
протиправною поведінкою відповідача -
втрата життєвих зв'язків ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 з рідною людиною.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що висновки суду першої
інстанції в повному обсязі
відповідають вимогам діючого
цивільного законодавства та
роз'ясненням, наданими Пленумом
Верховного Суду України в п.5 Постанови
«Про судову практику у справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» від 31.03.1995 року № 4 з подальшими
змінами, у зв'язку з чим доводи
відповідача щодо невстановлення судом
першої інстанції підстав
відшкодування моральної шкоди з боку
відповідача на користь позивачів,
зокрема й факту її заподіяння, є
необґрунтованими.

З огляду на вищезазначене суд першої
інстанції правильно визнав, що
відповідач є особою, що несе
відповідальність по відшкодуванню
моральної шкоди позивачам - батькам
померлого, а доводи представника
відповідача в апеляційній скарзі в цій
частині є необґрунтованими та фактично
зводяться до переоцінки доказів та
незгодою з висновками суду по їх
оцінці. Проте відповідно до вимог ст. 212
ЦПК України оцінка доказів є виключною
компетенцією суду, переоцінка доказів
діючим законодавством не передбачена.
Судом першої інстанції повно та
всебічно досліджені обставини справи,
перевірені письмові докази та надано
їм належну оцінку.

Не можуть бути прийняті до уваги
посилання відповідача на те, що
обов'язок по відшкодуванню моральної
шкоди покладається на Фонд
соціального страхування, оскільки
померлий був застрахованою особою.

Відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" відшкодування
моральної шкоди, завданої смертю
фізичної особи, членам сім'ї (батькам)
потерпілого взагалі не передбачено.

За таких обставин доводи апеляційної
скарги про те, що правовідносини між
сторонами регулюються законодавством
про обов'язкове страхування, є
необґрунтованими.

Колегія суддів погоджується із
визначеним судом першої інстанції
розміром відшкодування моральної
шкоди, стягнутої з відповідача на
користь позивача, який визначено ним,
виходячи із засад розумності,
виваженості та справедливості,
відповідно до п.9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» № 4 від
31.03.1995р. з подальшими змінами, яким
передбачено, що розмір моральної шкоди
суд визначає залежно від характеру та
обсягу страждань (фізичних, душевних,
психічних тощо), яких зазнав позивач,
характеру немайнових втрат (їх
тривалості, можливості відновлення
тощо) та з урахуванням інших обставин.

У зв'язку з вищевикладеним, доводи
відповідача ПАТ «Кривбасзалізрудком»
щодо необґрунтованості розміру
моральної шкоди, визначеної судом,
безпідставні.

Отже, вирішуючи спір, суд першої
інстанції в достатньо повному обсязі
встановив права і обов'язки сторін, що
брали участь у справі, обставини
справи, перевірив доводи і заперечення
сторін, дав їм належну правову оцінку,
ухвалив рішення, яке відповідає
вимогам закону. Висновки суду
обґрунтовані і підтверджуються
письмовими доказами.

За таких обставин підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасування рішення суду колегія суддів
не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника
відповідача Публічного акціонерного
товариства «Криворізький залізорудний
комбінат» - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 30 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: