Справа № 127/8014/14-ц Провадження №
22-ц/772/2526/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Романчук Р. В.Категорія:
27Доповідач: Шемета Т. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2014 р. м. Вінниця Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Вінницької
області у складі:

головуючої: Шемети Т.М.,

суддів: Марчук В.С. Сопруна В.В.,

при секретарі: Кирилюк Л.М.

з участю: представника позивача ОСОБА_2,
представника відповідача Григоренко
С.В., представника третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці апеляційну
скаргу ОСОБА_5 на рішення Вінницького
міського суду Вінницької області від 11
липня 2014 року,

по цивільній справі за позовом ОСОБА_5
до публічного акціонерного товариства
комерційний "УкрСиббанк", третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору ОСОБА_6, про визнання
припиненим зобов'язання по договору
поруки, -

в с т а н о в
и л а :

У червні 2014 року ОСОБА_5
звернулася до суду із зазначеним
позовом до публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк» (далі - ПАТ
«УкрСиббанк»), третя особа без
самостійних вимог ОСОБА_6, посилаючись
на те, що між ПАТ «УкрСиббанк» і ОСОБА_6
12.06.2008 року було укладено Кредитний
договір № 0, за умовами яких банк
надав йому в тимчасове користування
на умовах забезпеченості, повернення,
строковості, платності та цільового
характеру використання грошові кошти.
З метою забезпечення виконання ОСОБА_6
своїх зобов'язань за кредитним
договором, в той же день між банком та
ОСОБА_5 було укладено договір поруки.
Оскільки ОСОБА_6 порушив умови договору
кредиту і допустив заборгованість,
банк скористався правом дострокової
вимоги по кредиту, пред'явивши вимогу
до боржника 12.04.2012 року з зазначенням
терміну виконання зобов'язання 31
календарний день з моменту одержання
Вимоги. Також 04.04.2009 року Банк надіслав
і вимогу ОСОБА_5 як поручителю. Рахуючи,
що строк виконання зобов'язання
боржником настав 14 травня 2012 року,
позивач, з урахуванням 6-місячного
строку пред'явлення вимоги до
поручителя, висувала вимогу визнати її
зобов'язання по договору поруки
припиненим.

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 11 липня 2014 року
в задоволенні позову ОСОБА_5
відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду,
ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на невірне
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, просить
ухвалене по справі рішення скасувати
та ухвалити нове, яким її позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі.
Апеляційну скаргу мотивує тими ж
доводами, що й позовні вимоги.

В судовому засіданні апеляційного суду
представник позивача ОСОБА_2 подану
апеляційну скаргу підтримав повністю,
представник відповідача Григоренко
С.В. вважає апеляційну скаргу
безпідставною та просила її відхилити,
подала письмові заперечення.
Представник третьої особи безз
самостійних вимог щодо предмета спору
ОСОБА_4 просив задовольнити подану
апеляційну скаргу.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, заслухавши пояснення осіб, що
з'явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали цивільної справи,
прийшла до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи із такого:

Судом першої інстанції під час
розгляду справи встановлено, що 12.06.2008
року між ОСОБА_6 та ПАТ «УкрСиббанк»
було укладено договір про надання
споживчого кредиту та заставу
транспортного засобу № 0,
відповідно до умов якого ПАТ
«УкрСиббанк» надав ОСОБА_6 у тимчасове
користування грошові кошти в розмірі
27 642 долари США, що еквівалентно 134 152
грн. 15 коп. зі сплатою щомісячно
ануїтетних платежів в розмірі 445
доларів США з кінцевим терміном
повернення 11.06.2015 року (а.с. 88-96). В
подальшому між ПАТ «УкрСиббанк» та
ОСОБА_6 було укладено ряд Додаткових
Угод, а саме: Додаткова угода № 1від
30.01.2009 року (а.с.97 - 98) щодо зміни
кінцевого терміну погашення кредиту до
11.06.2017 року та зміни ануїтетного
платежу: в розмірі 363 доларів США
щомісячно, Додаткова угода № 1 від
10.02.2009 року щодо строку сплати
процентів та викладено в новій
редакції Додаток № 1 до
кредитно-заставного договору «Графік
погашення кредиту» (а.с.99-102); Додаткова
угода № 3 від 29.05.2009 року (а.с.103);
Додаткову угоду № 4 від 29.05.2009 року щодо
перенесення строків виконання
зобов'язань з Графіком погашення
зобов'язань (а.с.104 - 108); Додаткова угода
№ 4 від 18.03.2011 року щодо зміни умов
кредитного договору при
реструктуризації (а.с.109-112).

З метою забезпечення виконання ОСОБА_6
зобов'язань за кредитно-заставним
договором від 12.06.2008 року, між банком та
ОСОБА_5 того ж дня укладено договір
поруки № 210902 (а.с.113-114).

18.03.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та
ОСОБА_5 було укладено Додаткову угоду №
1 до Договору поруки № 210902 від 12.06.2008
року, в якій було погоджено зміну
графіку платежів за кредитно-заставним
договором та кінцевий термін погашення
кредиту (а.с.115)

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_6 взятих
за кредитним договором зобов'язань
04.04.2012 року ПАТ «УкрСиббанк» направив
ОСОБА_6 (а.с.28-29) та ОСОБА_5 (а.с.26-27)
повідомлення про наявність
заборгованості за кредитним договором
(1068,67 доларів США основного боргу та 698,43
долари США заборгованості по
процентах) та необхідність її
погашення. Дана вимога була отримана
ОСОБА_5 12.04.2012 року (а.с.27).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
виходив з того, що направлене
поручителю повідомлення втратило
чинність так як боржником було
проведено часткове погашення
заборгованості по процентах: 15.10.2012
року, 18.12.2012 року, 31.01.2013 року на загальну
суму 124,73 долари США. (а.с. 126 - 133), а також
врахував, що 10.06.2013 року банк звернувся
з позовом до боржника та поручителя про
солідарне стягнення заборгованості по
кредитному договору(а.с.122-124), який
рішенням Літинського районного суду
Вінницької області від16.09.2013 року було
задоволено та стягнуто солідарно з
ОСОБА_6, ОСОБА_5 на користь ПАТ
«УкрСиббанк» заборгованість за
кредитним договором в розмірі 245 155грн.
54 коп. (рішення набрало законної сили
26.09.2013 року). Тому суд першої інстанції
прийшов до висновку, що позивачем не
було доведено обставини, на які вона
посилалася як на підставу своїх вимог
та заперечень.

-2-

Приймаючи рішення за наслідками
розгляду апеляційної скарги, судова
колегія апеляційного суду виходить із
такого.

Відповідно до вимог частини другої
статті 1054 та частини другої статті 1050
ЦК України у разі, якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами, то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів.

Розділом 6 кредитного договору від
12.06.2008 року № 0 передбачено, що
банк має право дострокового вимагати
виконання зобов'язань в цілому або у
визначеній банком частині у випадку
невиконання позичальником своїх
боргових зобов'язань за цим договором.
При цьому виконання боргових
зобов'язань повинно бути проведено
позичальником протягом 41 календарних
днів з дати одержання позичальником
відповідної вимоги.

Згідно п. 1.1. Договору Поруки,
поручитель зобов'язується відповідати
в повному обсязі за виконання
позичальником усіх зобов'язань, що
виникли з Кредитного договору.

Згідно з положеннями частини четвертої
статті 559 ЦК України порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі,

якщо такий строк не встановлено, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя.

Як вбачається зі змісту повідомлення
від 04.04.2012 року (а.с.26), банк , надсилаючи
таке повідомлення Боржнику та
Поручителю, вимагав повернення лише
суми заборгованості, тобто не
скористався своїм правом дострокової
вимоги, а скористався ним лише при
зверненні 10.06.2013 року до Літинського
районного суду з позовом про солідарне
стягнення заборгованості (а.с.122-124), в
якому вимагав достроково повернути
отримані кредитні кошти та виниклу
заборгованість за договором, що й слід
рахувати як день настання основного
зобов'язання.

Отже, твердження ОСОБА_5 про те, що банк
скористався своїм правом та з
направленням 04.04.2012 їй повідомлення
визнав термін повернення кредиту
таким, що настав, - не підтверджено
наданими нею доказами та
спростовується змістом повідомлення
від 04.04.2012 року.

Таким чином, розглядаючи справу за
апеляційною скаргою на оскаржуване
рішення, колегія суддів приходить до
висновку, що суд першої інстанції повно
та всебічно дослідив і оцінив фактичні
обставини у справі, подані сторонами
докази, вірно визначився з характером
правовідносин. Судом першої інстанції
виконані вимоги ст. 212 ЦПК України,
судове рі шення мотивовано, наведене в
апеляційній скарзі висновків суду
першої інстанції не спростовує, а тому
підстав для задоволення апеляційної
скарги немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319,
324, 325 ЦПК України, колегія суддів -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 11 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуюча:
Т.М.Шемета

Судді:
В.В. Сопрун

В.С.Марчук