Справа № 365/403/14-ц Головуючий у І
інстанції Денисенко Н.О.Провадження №
22-ц/780/5093/14 Доповідач у 2
інстанції ЛащенкоКатегорія 18
УХВАЛА

Іменем України

03 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого судді: Лащенка В.Д.,

суддів: Сушко Л.П., Яворського М.А.

при секретарі Горошук І. С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приват Банк" на рішення
Згурівського районного суду Київської
області від 17 липня 2014 року у справі за
позовом публічного акціонерного
товариства комерційний банк "Приват
Банк" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості,

встановила:

У червні 2014 року ПАТ комерційний
банк "Приват Банк" звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості, посилаючись на те, що
відповідно до укладеного договору 11
червня 2007 року, відповідач отримав
кредит в розмірі 5300,00 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36,00%
річних на суму залишку заборгованості
за кредитом та підтвердив свою згоду на
те, що підписана заява разом з умовами
та правилами надання банківських
послуг (далі - Умови) та Правилами
користування платіжною карткою (далі -
Правила) складає між ним та банком
договір, що підтверджується підписом у
заяві. Відповідно до п. 9.12 Умов і правил
надання банківських послуг договір діє
до моменту належного виконання
сторонами обов»язків. Позивач свої
зобов'язання за договором виконав
повністю, надавши відповідачу кредит.
Натомість, відповідач станом на 30.04.2014
року порушив зобов'язання за кредитним
договором, має заборгованість в
розмірі 30282,86 грн., в тому числі,
заборгованість по кредиту - 9624,73 грн.,
заборгованість по процентах за
користування кредитом - 17999,15 грн.,
заборгованість по комісії за
користування кредитом - 740,75 грн., а
також штраф відповідно до п. 8.6 Умов:
штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.,
штраф (процентна складова) - 1418,23 грн.,
тому просили стягнути із відповідача
заборгованість у вищезазначеному
розмірі та судові витрати.

Рішенням Згурівського районного
суду Київської області від 17 липня 2014
року в позові відмовлено.

Комерційний банк «Приват Банк» просить
скасувати рішення суду, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 11 червня 2007 року
відповідач ОСОБА_1 звернувся до ЗАТ КБ
«Приват Банк» (правонаступником якого
є ПАТ «ПриватБанк» із письмовою заявою
про оформлення кредиту, за змістом якої
погодився з тим, що ця його заява разом
із Пам»яткою клієнта, Умовами і
Правилами надання банківських послуг
(далі Умови), а також тарифами,
становить між ним та банком договір. У
заяві відповідач також зазначив, що
банк надає кредитний ліміт у розмірі 5
300 грн. із базовою процентною ставкою за
кредитом 3% на місяць із розрахунку 360
днів в році. Погашення заборгованості
може проводитися шляхом внесення
коштів на картку клієнтом або шляхом
списання коштів з дебетової картки.
Заява засвідчена підписами
уповноваженої особи ЗАТ КБ «Приват
Банк» та відповідача. Кінцевий термін
повернення кредиту не зазначено (а.с.11).

Нарахована позивачем заборгованість
відповідача за вказаним договором
станом на 30 квітня 2014 року становить 30
282 грн. 86 коп.

Відповідно до змісту п. 9.12 вказаних
Умов, підписаних головою правління ПАТ
КБ «ПриватБанк», договір діє протягом 12
місяців з моменту підписання. Якщо
протягом цього строку ні одна із сторін
не проінформує іншу сторону про
зупинення дії договору, він
автоматично продовжується на такий же
строк (а.с.12-15).

Разом з тим банк звернувся в суд з
позовом тільки 01 червня 2014 року.

Відповідно до ст.ст. 257, 261 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.
Перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Як вбачається з матеріалів справи,
після закінчення дії договору сторони
його не продовжили, відповідної заяви
про продовження та видачу нової картки
відповідач не подавав, картку з новим
строком дії не отримував, а тому строк
позовної давності необхідно рахувати,
починаючи з 11 червня 2011 року. Доказів
того, що відповідачем була отримана
інша картка, позивачем не було надано.

Згідно з вимогами ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

З матеріалів справи вбачається, що до
ухвалення рішення судом першої
інстанції представником відповідача
подані письмові заперечення, в яких
зазначено про необхідність
застосування строку позовної давності
(а.с. 43, 44).

За таких обставин суд першої інстанції
обґрунтовано відмовив у задоволенні
позову у зв'язку з пропуском строку
позовної давності.

Доводи апеляційної скарги про те, що
між сторонами не були припиненні
договірні відносини з приводу надання
кредиту, не заслуговують на увагу.
Відповідно до умов договору,
укладеного 11 червня 2007 року, строк дії
договору збігається з терміном дії
платіжної картки. Згідно п. 9.12 договір
діє протягом 12 місяців з часу
підписання. Якщо протягом цього строку
ні одна із сторін не проінформує іншу
сторону про зупинення дії договору, він
автоматично продовжується на такий же
строк. З урахуванням того, що позивачем
не надано доказів отримання
відповідачем іншої картки, строк дії
договору закінчився 11 червня 2009 року.

Наданий апелянтом скріншот (знімок
екрану), в якому зазначено строк дії
картки до 30 червня 2011 року, не свідчить
про те, що відповідачу була видана
картка саме на такий строк. В заяві, яка
разом з умовами та правилами, свідчить
про укладання договору, дані щодо
терміну дії картки, які заповнюються
банком, відсутні (а.с. 11 зворот).

Відповідно до вимог ст.. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Оскільки позивачем не доведено, що
строк позовної давності не пропущено, з
урахуванням того, що судом повно
з'ясовані обставини справи, правильно
застосовані норми матеріального і
процесуального права, постановлене
судом рішення скасуванню чи зміні не
підлягає.

На підставі викладеного та керуючись
ст..ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приват Банк" відхилити, а
рішення Згурівського районного суду
Київської області від 17 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів.

Головуючий

Судді