РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/12997/14-ц

пр. № 2/759/4723/14

05 вересня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва в складі:

головуючоїсудді:
Т.О. Величко

при секретарі:
А.В.Самайді

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про розірвання шлюбу, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Сторони перебувають в
зареєстрованому шлюбі з 20 серпня
1994 року.

Від шлюбу сторонни мають дітей -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач просить суд розірвати
шлюб з відповідачем, посилаючись на
те, що спільне життя з відповідачем
не склалося, на протязі майже
двадцяти років в сім"ї існує тяжкі
психологічні обставини, протягом
останніх 7 років, сімейне життя
поступово погіршувалось, що в
кінцевому результаті призвело до
фактичного припинення між ними шлюбних
відносин.
Позивачка зазначила, що у зв`язку з
несумісністю характерів і
діаметрально протилежними поглядами
на життя, постійно виникали сварки, що
негативно впливали на психічний стан
кожного з сторін, та кожного разу
спричиняли душевні страждання. Шлюбні
стосунки з відповідачем припинені,
спільне господарство не ведеться.

Позивачка у судове засідання
з`явилася, просила позов
задовольнити, наполягала на розірванні
шлюбу, повідомила суд що примирення між
нею та відповідачем не відбулося,
оскільки вона цього не бажала.

Відповідач у судовому засіданні
позов визнав, зазначав, що іншого
виходу у нього не має.

Відповідно до ст. 24 СК України
шлюб ґрунтується на вільній згоді
жінки та чоловіка. примушування жінки
та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК
України, шлюб припиняється внаслідок
його розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду.

У судовому засіданні позивач
наполягала на розірванні шлюбу,
посилаючись на те, що примирення між
ними не можливе.

Згідно до ч.2 ст.112 СК України, суд,
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Суд, заслухавши пояснення
позивачки, дослідивши матеріали
справи, вважає, що причини, що спонукали
сторони на розірвання шлюбу є
обґрунтованими, оскільки судом
достовірно встановлено, що подальше
спільне життя подружжя та збереження
сім»ї не можливе, також не вважає за
необхідне проводити судове засідання
за присутності дітей та з"ясування
відносин між подружжям, оскільки на
думку суду вказане може бути
психологічною травмою по відношенню до
дітей. Місце проживання та утримання
дітей між сторонами не досягнуто, а
тому позов підлягає задоволенню,
сторони не підтримують шлюбних
стосунків, не ведуть спільного
господарства, позивач наполягає на
розірванні шлюбу, посилаючись на те, що
примирення між ними не можливе.

Керуючись ст.ст. 24,104, 105, 110,112
Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 11, 60,
208-209, 212-218,294 ЦПК України, суд,-

В
И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб зареєстрований між ОСОБА_3 та
ОСОБА_2, 20 серпня 1994 року у Відділі
реєстрації актів громадянського стану
Кагарлицького районного управління
юстиції Київської області, про що є
актовий запис № 80 - РОЗІРВАТИ.

Після набрання рішенням законної
сили, надіслати рішення суду до Відділу
РАГС Святошинського районного
управління юстиції у м. Києві.

Рішення може бути оскаржене
позивачем в апеляційному порядку до
Апеляційного суду м. Києва через
Святошинського районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги на
рішення суду першої інстанції протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: Т.О. Величко