Справа № 505/387/14-ц
Провадження № 2/505/432/2014 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" серпня 2014 р. Котовський
міськрайонний суд Одеської області у
складі:

головуючого - судді Вергопуло А.К.,

при секретарі - Чебан О. Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Котовську
Одеської області цивільну справу за
позовом публічного акціонерного
товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором та зустрічним
позовом ОСОБА_2 до публічного
акціонерного товариства "УкрСиббанк"
про визнання недійсним договору, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство
"УкрСиббанк" звернулось до суду з
позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, стверджуючи,
що між ПАТ "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 05
червня 2007 року було укладено кредитний
договір №0, відповідно до умов
якого банк надав ОСОБА_1 кредит у сумі
16500,00 євро.

Однак, відповідачка не виконує
належним чином свої зобов'язання та не
дотримується терміну повернення
наданого їй кредиту.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором між позивачем
та ОСОБА_2 було укладено договір поруки
№119002 від 05 червня 2007 року та додатково
угода №3 від 17 грудня 2009 року.

Публічне акціонерне товариство
«УкрСиббанк» просило суд стягнути
солідарно з відповідачів суму
заборгованості за кредитним договором
у розмірі 13374,05 євро, що за курсом НБУ
станом на 09 січня 2014 року становить
145318,20 грн.

ОСОБА_2 подала зустрічний позов до
публічного акціонерного товариства
"УкрСиббанк" про визнання недійсними
договору поруки від 05 липня 2007 року
№119002 та додаткової угоди №3 від 17
грудня 2009 року до договору поруки від 05
липня 2007 року №1190-02, стверджуючи, що
вона вказаних договорів не укладала, не
підписувала, про існування вказаних
договорів не знала.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, надали заяву, у
якій просили про розгляд справи за їх
відсутності.

В судове засідання ОСОБА_2 та її
представник за довіреністю ОСОБА_3 не
з'явились, надавши суду уточнення до
зустрічного позову, у якому просили
визнати недійсним договір поруки від 05
липня 2007 року №119002 та додаткову угоду
№3 від 17 грудня 2009 року до договору
поруки від 05 липня 2007 року №1190-02,
відмовити позивачу у частині
задоволенні позову до ОСОБА_2, стягнути
з позивача судові витрати, пов'язані зі
сплатою судового збору та витрати на
правову допомогу у сумі 3000,00 грн., та про
розгляд справи за їх відсутності

Представник ОСОБА_1 за довіреністю
ОСОБА_4 у судове засідання не з'явився,
надав заяву, у якій просив про розгляд
справи за їх відсутності.

Дослідивши докази по справі,
вислухавши пояснення сторін, суд
вважає, що первинний позов та
зустрічний не підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що між публічним
акціонерним товариством "УкрСиббанк"
та ОСОБА_1 05 червня 2007 року було
укладено кредитний договір №0,
відповідно до умов якого банк надав
ОСОБА_1 кредит у сумі 16500,00 євро.
Внаслідок неналежного виконання
взятих ОСОБА_1 на себе зобов'язань за
кредитним договором її заборгованість
перед банком станом на 09 січня 2014 року
складає 13374,05 євро, що за курсом НБУ
станом на 09 січня 2014 року становить
145318,20 грн.

Відповідачка ОСОБА_1 не заперечує факт
укладання кредитного договору №0
від 05 червня 2007 року з публічним
акціонерним товариством "УкрСиббанк",
що підтверджується відповідним
клопотанням її представника ОСОБА_4
(а.с.56).

Представник позивача, також
стверджував, що в забезпечення
виконання зобов'язання за кредитним
договором було укладено договір поруки
від 05 липня 2007 року та додаткова угода
№3 від 17 грудня 2009 року до договору
поруки від 05 липня 2007 року №1190-02 з
поручителем ОСОБА_2, згідно з яким
поручитель зобов'язується солідарно
відповідати перед банком у повному
обсязі за своєчасне та повне виконання
зобов'язань боржника.

ОСОБА_2 заперечувала факт підписання
нею договору поруки від 05 липня 2007 року
та додаткової угоди №3 від 17 грудня 2009
року до договору поруки від 05 липня 2007
року №1190-02 .

Так, в зв'язку з тим, що для з'ясування
обставин щодо підписання договору
поруки від 05 липня 2007 року ОСОБА_2,
згідно ч.1 ст.143 ЦПК України для
з'ясування обставин, що мають значення
для справи і потребують спеціальних
знань у галузі науки, мистецтва,
техніки, ремесла тощо, суд ухвалою від 20
березня 2014 року призначив судову
почеркознавчу експертизу. Було
зобов'язано публічне акціонерне
товариство "УкрСиббанк" надати суду
оригінали договору поруки №119002 від 05
червня 2007 року та додаткової угоди №3
від 17 грудня 2009 року, укладені між
публічним акціонерним товариством
"УкрСиббанк" та ОСОБА_2

Проте ухвала суду від 20 березня 2014 року
публічним акціонерним товариством
"УкрСиббанк" виконана не була.

Судом позивачу була неодноразово
направлена ухвала з вимогою про
надання оригіналів договору поруки
№119002 від 05 червня 2007 року та додаткової
угоди №3 від 17 грудня 2009 року для
можливості проведення судової
почеркознавчої експертизи, ухвала була
отримана представником позивача, що
підтверджується вказаними поштовими
повідомленнями (а.с.87,88,99), проте вимоги
суду були проігноровані позивачем,
ухвала не виконана, станом на 20 серпня
2014 року оригінали договорів суду не
надані.

Експертиза не проведена.

Висновки суду підтверджуються
матеріалами справи.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання
має виконуватися належним чином та у
встановлений строк згідно із законом,
договором.

Згідно зі ст.553 ЦК України за договором
поруки поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку, поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником.

Згідно зі ст.611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Відповідно до ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначення умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.1 ст.1056 - 1 ЦК України розмір
процентів та порядок їх сплати за
договором визначаються в договорі
залежно від кредитного ризику,
наданого забезпечення, попиту і
пропозицій, які склалися на кредитному
ринку, строку користування кредитом,
розміру облікової ставки та інших
факторів.

Таким чином, позовні вимоги банку до
ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Що стосується позовних вимог до ОСОБА_2
суд приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст.146 ЦПК України у разі
ухилення особи, яка бере участь у
справі, від подання експертам
необхідних матеріалів, документів або
від іншої участі в експертизі, якщо без
цього провести експертизу неможливо,
суд залежно від того, хто із цих осіб
ухиляється, а також яке для них ця
експертиза має значення, може визнати
факт, для з'ясування якого експертиза
була призначена, або відмовити у його
визнанні.

У зв'язку з тим, що позивач ухилився від
проведення почеркознавчої експертизи,
та без надання оригіналу договорів
неможливо провести почеркознавчу
експертизу, то згідно ст. 146 ЦПК України,
суд вважає що відповідачкою ОСОБА_2 не
було підписано договору поруки №119002
від 05 червня 2007 року та додаткової
угоди №3 від 17 грудня 2009 року.

Що стосується зустрічних позовних
вимог ОСОБА_2 до ПАТ «УкрСиббанк» про
визнання недійсним договору поруки
№119002 від 05 червня 2007 року та додаткової
угоди №3 від 17 грудня 2009 року, суд
приходить до наступного.

У п.14 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року №5 "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин"
роз'яснено, що при вирішенні спорів про
визнання кредитного договору
недійсним суди мають враховувати
вимоги, додержання яких є необхідним
для чинності правочину, зокрема ЦК
(статті 215, 1048 - 1052, 1054 - 1055), статті 18 - 19
Закону України "Про захист прав
споживачів". Суди повинні
розмежовувати кредитний договір, який
є недійсним у силу закону (нікчемний)
або може бути визнаний таким у судовому
порядку (оспорюваний) з підстав,
встановлених частиною першою статті 215
ЦК, та кредитний договір, який є
неукладеним (не відбувся), що не може
бути визнаний недійсним, зокрема, у
випадку, коли сторони в належній формі
не досягли згоди щодо хоча б з однієї
його істотної умови або зміст яких
неможливо встановити виходячи з норм
чинного законодавства (статті 536, 638,
1056-1 ЦК).

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ч.1 ст.215 ЦК України, підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього кодексу.

Згідно п. 8 Пленуму Верховного Суду
України від 06 листопада 2009 № 9 «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними», де зазначено, що
відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання стороною (сторонами)
вимог, які встановлені статтею 203 ЦК,
саме на момент вчинення правочину. Не
може бути визнаний недійсним правочин,
який не вчинено. Встановивши ці
обставини, суд відмовляє в задоволенні
позову про визнання правочину
недійсним. Наслідки недійсності
правочину не застосовуються до
правочину, який не вчинено. Вимога про
визнання правочину (договору)
неукладеним не відповідає можливим
способам захисту цивільних прав та
інтересів, передбачених законом. Суди
мають відмовляти в позові з такою
вимогою. У цьому разі можуть заявлятися
лише вимоги, передбачені главою 83 книги
п'ятої ЦК України.

У зв'язку з тим, що відповідачкою ОСОБА_2
не було підписано договору поруки №119002
від 05 червня 2007 року та додаткової
угоди №3 від 17 грудня 2009 року, є всі
підстави вважати вказані договори
неукладеними.

Крім того, відповідачка просила також
стягнути на свою користь з позивача
судові витрати, пов'язані із оплатою
правової допомоги у розмірі 3000,00 грн.

Відповідно до ч.ч. 1,2 статті 84 ЦПК
України витрати, пов'язані з оплатою
правової допомоги адвоката або іншого
фахівця в галузі права, несуть сторони,
крім випадків надання безоплатної
правової допомоги. Граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
встановлюється законом.

Однак, суд вважає, що відповідачкою не
надані суду розрахунки та докази в
підтвердження того, що вартість
наданої їй юридичної допомоги складає
вказану суму. При таких обставинах
витрати, пов'язані із оплатою правової
допомоги не підлягають стягненню з
позивача.

Керуючись ст.ст.213-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного
товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором - задовольнити
частково.

Стягнути на користь публічного
акціонерного товариства "УкрСиббанк" з
ОСОБА_1 заборгованості за кредитним
договором у розмірі 13374,05 євро, що за
курсом НБУ станом на 09 січня 2014 року
становить 145318,20 грн.

Стягнути на користь публічного
акціонерного товариства "УкрСиббанк" з
ОСОБА_1 витрати, пов'язані зі сплатою
судового збору у сумі 1453,18 грн.

В інших позовних вимогах відмовити.

В зустрічному позові ОСОБА_2 до
публічного акціонерного товариства
"УкрСиббанк" про визнання недійсним
договору - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
через Котовський міськрайонний суд
Одеської області протягом 10 днів з дня
його проголошення або отримання копії
шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя -