АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №2-2724/10
Провадження №22-ц/792/1762/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого - судді
Талалай О.І.

суддів: Корніюк А.П., Спірідонової
Т.В.

з участю: секретаря Сацюк Г.О.,

представника апелянта ОСОБА_1,

представника ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу
за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_4 ОСОБА_1 на ухвалу
Теофіпольського районного суду від 16
липня 2014 року у справі за заявою ОСОБА_2
про поновлення строку для пред'явлення
виконавчого листа до виконання.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які беруть участь у справі, перевіривши
матеріали справи, ознайомившись з
доводами апеляційної скарги, колегія
суддів

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про
поновлення строку для пред'явлення
виконавчих документів до виконання,
вказуючи, що між ним і боржником була
домовленість про добровільну сплату
боргу частинами. ОСОБА_4 частково
сплачував борг у 2011 році 4 тис. грн.
двома платежами. Тому він не пред'являв
виконавчий лист до виконання. Вважає,
що строк пред'явлення виконавчого
листа до виконання пропустив з
поважних причин.

Ухвалою Теофіпольського районного
суду від 16 липня 2014 року ОСОБА_2
поновлено строк пред'явлення до
виконання виконавчих листів № 2-2724/10,
виданих 27 грудня 2010 року
Теофіпольським районним судом
Хмельницької області, про стягнення з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2
заборгованості за договором позики у
сумі 19578 грн. 53 коп., судового збору у
сумі 225 грн. 80 коп., витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи у сумі 120 грн.

Представник ОСОБА_4 ОСОБА_1, не
погоджуючись з ухвалою суду першої
інстанції, в апеляційній скарзі
просить її скасувати і постановити
нову ухвалу про відмову у задоволені
заяви. Посилається на неповне
з'ясування судом обставин справи,
порушення норм процесуального права.
ОСОБА_4 не сплачував стягувачу грошові
кошти у сумі 300 грн. 04 липня 2014 року та у
сумі 500 грн. 26 листопада 2013 року, але суд
цього належним чином не перевірив.
ОСОБА_2 не пред'являв до нього ніяких
вимог щодо погашення боргу і не
пред'являв виконавчі листи до
примусового виконання. ОСОБА_4 не був
належним чином повідомлений про
розгляд справи 16 липня 2014 року,
оскільки проживає у м. Львові, а не у
смт. Теофіполь.

У засіданні апеляційного суду
представник ОСОБА_4 апеляційну скаргу
підтримав. Представник ОСОБА_2 визнав
її не обґрунтованою у повному обсязі.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з таких підстав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
змінює або скасовує ухвалу суду першої
інстанції і постановляє ухвалу з цього
питання, якщо воно було вирішено судом
першої інстанції з порушенням норм
процесуального права або при
правильному вирішенні було помилково
сформульовано суть процесуальної дії
чи підстави її застосування.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що 27 грудня 2010 року
Теофіпольським районним судом
Хмельницької області були видані
виконавчі листи № 2-2724/10 про стягнення з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2
заборгованості за договором позики у
сумі 19578 грн. 53 коп., судового збору у
сумі 225 грн. 80 коп., витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи у сумі 120 грн. із
зазначенням строку пред'явлення їх до
виконання до 25 грудня 2013 року.
Виконавчі документи до виконання
стягувачем не пред'являлися. 16 вересня
і 28 жовтня 2011 року боржник добровільно
сплатив ОСОБА_2 борг двома платежами по
2000 грн. У зв'язку з частковим виконанням
рішення суду строк пред'явлення
виконавчого листа до виконання
перервався.

Наведене підтверджується матеріалами
справи і не заперечується сторонами.

Задовольняючи заяву про поновлення
строку пред'явлення виконавчих листів
до виконання, суд виходив з того, що
строк пропущений ОСОБА_2 з поважних
причин.

Проте такий висновок суду не
відповідає обставинам справи і вимогам
закону.

Згідно ч. 1 ст. 371 ЦПК України
стягувачам, які пропустили строк для
пред'явлення виконавчого документа до
виконання з причин, визнаних судом
поважними, пропущений строк може бути
поновлено.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 21 Закону України
«Про виконавче провадження» (у
редакції, що діяла на час видачі
виконавчих листів) передбачено, що
виконавчі листи та інші судові
документи можуть бути пред'явлені до
виконання протягом трьох років.

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 07.02.2014 року № 6 "Про практику
розгляду судами скарг на рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судових рішень у цивільних
справах", перевіряючи додержання
строку для пред'явлення виконавчого
документа до виконання, суд має
враховувати як положення статті 22
Закону про виконавче провадження, так і
інші акти законодавства, якими
врегульовано це питання. При цьому
відповідно до пункту 4 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України від
4 листопада 2010 року N 2677-VI "Про внесення
змін до Закону України "Про виконавче
провадження" та деяких інших
законодавчих актів України щодо
вдосконалення процедури примусового
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб)" виконавчі
документи, видані до набрання чинності
цим Законом, пред'являються до
виконання у строки, встановлені на
момент їх видачі.

На підставі ч. 1 і ч. 2 ст. 23 Закону
України «Про виконавче провадження»
строки пред'явлення виконавчого
документа до виконання перериваються
частковим виконанням рішення
боржником. Після переривання строку
пред'явлення виконавчого документа до
виконання перебіг строку поновлюється.
Час, що минув до переривання строку, до
нового строку не зараховується.

Як вбачається з матеріалів справи 16
вересня і 28 жовтня 2011 року ОСОБА_4
частково виконав рішення суду,
добровільно сплативши ОСОБА_2 борг
двома платежами по 2000 грн.

Відповідно строк пред'явлення
виконавчих листів до виконання
перервався і поновився перебіг цього
строку. З 28 жовтня 2011 року трирічний
строк пред'явлення виконавчих
документів до виконання не минув. Тому
ОСОБА_2 не пропустив строк пред'явлення
виконавчих документів до виконання.

Встановивши ці обставини по справі,
суд першої інстанції безпідставно
дійшов висновку про пропущення строку
для пред'явлення виконавчих листів до
виконання і задоволив заяву стягувача.

За таких обставин ухвала суду
підлягає скасуванню з постановленням
нової ухвали про відмову у задоволенні
заяви.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 315, 319 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Теофіпольського районного
суду від 16 липня 2014 року скасувати та
постановити нову ухвалу.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про
поновлення строку для пред'явлення
виконавчого листа до виконання
відмовити.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий: (підпис)
Судді: (підписи)

Вірно:

Головуючий:

____________________________________________________________________

Головуючий в першій інстанції:
Самойлович А.П.
Провадження: № 22-ц/792/1762/14

Доповідач: Талалай О.І.
Категорія: на
ухвалу