Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/4724/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м у к р а ї н и

20 серпня 2014 року Київський
районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

при секретарі Рибальченко О.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Полтава цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_1, Київського відділу державної
виконавчої служби Полтавського
міського управління юстиції,
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Полтавагаз» про зняття арешту з
майна, -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ КБ «Приватбанк» 24 липня 2014 року
звернувся в Київський районний суд м.
Полтави з позовом до відповідачів про
зняття арешту з майна.

В позовній заяві посилався на те, що 18
серпня 2008 року між позивачем ПАТ КБ
«Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_1
укладено кредитно-заставний договір,
відповідно до якого ОСОБА_1 отримав
кредит в розмірі 195513,72 грн. та передав в
заставу транспортний засіб - Volkswagen,
модель Passat В6, 2008 року випуску, тип ТЗ:
легковий седан, № кузова/шасі НОМЕР_2,
реєстраційний номер НОМЕР_1.

Також позивач вказував, що у зв'язку з
невиконанням умов договору заочним
рішенням Індустріального районного
суду м. Дніпропетровськ від 30 серпня 2012
року за позовом ПАТ КБ «Приватбанк»
позивачу надано право звернути
стягнення на предмет застави.

В той же час, згідно з постановою
державного виконавця Київського
відділу державної виконавчої служби
Полтавського міського управління
юстиції від 07 листопада 2013 року на
зазначений автомобіль накладено арешт
в межах виконавчого провадження ВП №
39034412.

Просив суд зняти арешти з заставного
майна, на який було накладено арешт
згідно з постановою державного
виконавця Київського відділу
державної виконавчої служби
Полтавського міського управління
юстиції, а саме, з автомобіля Volkswagen,
модель Passat В6, 2008 року випуску, тип ТЗ:
легковий седан, № кузова/шасі НОМЕР_2,
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить на праві власності ОСОБА_1.

В судове засідання сторони та
представники сторін не з'явилися,
позивач та представник ПАТ
«Полтавагаз» звернулися в суд з
заявами про розгляд справи без їх
участі.

Суд, дослідивши зібрані в справі
докази, приходить до висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 серпня 2008 року
між позивачем та відповідачем ОСОБА_1
укладено кредитно-заставний договір №
PLKPAK20590140, згідно з яким відповідач
отримав кредитні кошти в розмірі 195513,72
грн. зі сплатою відсотків за
користування в розмірі 20,04 % річних.

Відповідно до умов договору, в якості
забезпечення позичальником своїх
зобов'язань щодо повернення кредитних
коштів відповідач ОСОБА_1 передав в
заставу позивачу в якості забезпечення
виконання зобов'язань за договором
транспортний засіб автомобіль Volkswagen,
модель Passat В6, 2008 року випуску, тип ТЗ:
легковий седан, № кузова/шасі НОМЕР_2,
реєстраційний номер НОМЕР_1.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору, ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_1 свого обов'язку належним чином
не виконав, грошові кошти на умовах та в
порядку, передбаченому договором, не
повернув.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про
заставу» заставодержатель набуває
право звернення стягнення на предмет
застави в разі, якщо в момент настання
терміну виконання зобов'язання,
забезпеченого заставою, воно не буде
виконано, якщо інше не передбачено
законом чи договором.

Згідно зі ст. 589 ЦК України
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет застави
в разі, коли зобов'язання не буде
виконано у встановлений строк (термін),
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Заочним рішенням Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
30 серпня 2012 року позовні вимоги ПАТ КБ
«Приватбанк» задоволено частково, в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором № PLKPAK20590140 від 18
серпня 2008 року в сумі 609741 грн. 98 коп.
звернуто стягнення на предмет застави
автомобіль Volkswagen, модель Passat, 2008 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить на праві власності ОСОБА_1
шляхом продажу вказаного автомобіля
ПАТ КБ «Приватбанк» з укладенням від
імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, із зняттям вказаного
автомобіля з обліку в органах ДАІ
України, а також з наданням ПАТ КБ
«Приватбанк» всіх повноважень,
необхідних для здійснення продажу.

Зазначене рішення суду відповідачем
ОСОБА_1 не виконано, свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу ПАТ КБ
«Приватбанк» не передано.

На підставі викладеного суд вважає
обґрунтованим твердження позивача про
те, що ПАТ КБ «Приватбанк», як
заставодержатель, набув права
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Разом з тим судом встановлено, що
постановою державного виконавця
Київського відділу державної
виконавчої служби Полтавського
міського управління юстиції Жученко
Ю.І. від 07 листопада 2013 року в межах
виконавчого провадження № 39034412 про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«Полтавагаз» коштів в розмірі 214,60 грн.
накладено арешт на все майно боржника
ОСОБА_1

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про
виконавче провадження» звернення
стягнення на заставлене майно в
порядку примусового виконання
допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача-заставодержателя. Для
задоволення вимог стягувачів, які не є
заставодержателями, стягнення на
заставлене майно боржника може бути
звернуто у разі: виникнення права
застави після винесення судом рішення
про стягнення з боржника коштів; якщо
вартість предмета застави перевищує
розмір заборгованості боржника
заставодержателю. Про звернення
стягнення на заставлене майно для
задоволення вимог стягувачів, які не є
заставодержателями, державний
виконавець повідомляє
заставодержателю не пізніше
наступного дня після накладення арешту
на майно або якщо йому стало відомо, що
арештоване майно боржника перебуває в
заставі, та роз'яснює заставодержателю
право на звернення до суду з позовом
про зняття арешту із заставленого
майна.

На підставі викладеного, враховуючи, що
на час накладення арешту державним
виконавцем на транспортний засіб
спірне майно перебувало в заставі
позивача, який набув право звернення на
предмет застави, суд приходить до
висновку, що накладений державний
виконавцем згідно з постановою від 07
листопада 2013 року арешт транспортного
засобу порушує право ПАТ КБ
«Приватбанк».

Тому суд приходить до висновку про
необхідність зняття арешту з
заставного майна, на який було
накладено арешт згідно з постановою
державного виконавця Київського
відділу державної виконавчої служби
Полтавського міського управління
юстиції Жученко Ю.І. від 07 листопада 2013
року в межах ВП № 39034412, а саме, з
автомобіля Volkswagen, модель Passat В6, 2008 року
випуску, тип ТЗ: легковий седан, №
кузова/шасі НОМЕР_2, реєстраційний
номер НОМЕР_1.

З цих підстав вимоги ПАТ КБ
«Приватбанк» підлягають задоволенню.

Також з відповідача ОСОБА_1 на
користь позивача відповідно до вимог
ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню
понесені судові витрати в розмірі 243
грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 11, 209, 213-215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» задовольнити.

Зняти арешт з заставного майна, на який
було накладено арешт згідно з
постановою державного виконавця
Київського відділу державної
виконавчої служби Полтавського
міського управління юстиції Жученко
Ю.І. від 07 листопада 2013 року в межах ВП №
39034412, а саме, з автомобіля Volkswagen, модель
Passat В6, 2008 року випуску, тип ТЗ: легковий
седан, № кузова/шасі НОМЕР_2,
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить на праві власності ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк»
понесені судові витрати в сумі 243 грн.
60 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Полтавської області
через Київський районний суд м. Полтави
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий суддя
Н.Л.Яковенко

20.08.2014