СУД МІСТА КИЄВА
_______________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва у
складі:

головуючого -
судді Рейнарт І.М.

суддів
Качана В.Я., Желепи О.В.

при секретарі
Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 28 травня 2014р. по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до
Аудиторської палати України

про відшкодування моральної шкоди,

встановила:

у березні 2014р. позивач звернувся до
суду з позовом про стягнення з
відповідача 1грн. моральної шкоди та
судових витрат у сумі 243грн. 60коп.

Мотивуючи позовні вимоги,
позивач зазначав, що рішенням
Аудиторської палати України від 27
вересня 2012р. до нього застосовано
стягнення у вигляді зупинення терміну
чинності сертифіката аудитора на строк
5 місяців. Вказане рішення відповідача
було оскаржено до Окружного
адміністративного суду м. Києва і
скасовано судовим рішенням. Проте,
рішення вплинуло на здійснення ним
аудиторської діяльності, він був
змушений зупинити свою діяльність та
відмовитися від реалізації своїх
професійних здібностей, чим йому було
завдано моральну шкоду.

Рішенням суду від 28 травня 2014р. у
позові відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі
позивач просить рішення суду
скасувати, ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог.

Апелянт посилається на неповне
встановлення судом обставин справи та
неправильне застосування норм
матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю
доповідача, пояснення представника
апелянта, яка підтримала апеляційну
скаргу, пояснення представника
відповідача, яка заперечувала проти
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, вважає, що вона
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Судом встановлено і матеріалами
справи підтверджується, що рішенням
Аудиторської палати України від 29
квітня 2004р. ОСОБА_1 присвоєна
кваліфікація аудитора та виданий
відповідний сертифікат.

Рішенням Аудиторської палати
України від 27 вересня 2012р. до аудитора
ОСОБА_1 застосовано стягнення у вигляді
зупинення терміну чинності
сертифіката аудитора на строк 5 місяців
за неналежне виконання професійних
обов'язків.

Постановою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 6 лютого 2013р. рішення Аудиторської
палати України від 27 вересня 2012р.
скасовано.

Ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 23
травня 2013р. постанова

№ апеляційного провадження: №
22-ц/796/10318/2014Головуючий у суді першої
інстанції: Гриньковська Н.Ю.Доповідач у
суді апеляційної інстанції: Рейнарт
І.М.Київського апеляційного
адміністративного суду від 6 лютого
2013р. залишена без змін.

Відмовляючи у задоволенні
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що

- 2 -

позивачем не надано доказів заподіяння
йому моральної шкоди діями
відповідача, а судовими рішенням
поведінка позивача не визнана
правомірною.

Проте, повністю погодитися з
таким висновком суду першої інстанції
не можна, вихо-

дячи з наступного.

Пред'являючи вимоги про
стягнення моральної шкоди, позивач
зазначив підставою позову норми статей
23 та 1166 ЦК України

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав.

Стаття 1166 ЦК України передбачає
відшкодування майнової шкоди,
заподіяної при деліктних
правовідносинах.

Моральна шкода є немайновою
шкодою, тому не може відшкодовуватися
на підставі статті 1166 ЦК України

Відшкодування моральної шкоди
при деліктних правовідносинах
передбачено ч. 1 ст. 1167 ЦК України.

У п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» від 31 березня 1995р.
роз'яснено, оскільки питання
відшкодування моральної шкоди
регулюються законодавчими актами,
введеними у дію в різні строки, суду
необхідно в кожній справі з'ясовувати
характер правовідносин сторін і
встановлювати якими правовими нормами
вони регулюються, чи допускає
відповідне законодавство
відшкодування моральної шкоди при
даному виді правовідносин, коли набрав
чинності законодавчий акт, що визначає
умови і порядок відшкодування
моральної шкоди в цих випадках, та коли
були вчинені дії, якими заподіяно цю
шкоду.

Правовідносини сторін регулюються
Законом України «Про аудиторську
діяльність», про що також зазначено у
вищезазначених постанові Київського
апеляційного адміністративного суду
та ухвалі Вищого адміністративного
суду України.

Вказаний закон не передбачає
можливості відшкодування моральної
шкоди, завданої у результаті
застосування норм даного закону.

Отже, відсутні правові підстави для
задоволення заявлених ОСОБА_1 позовних
вимог про відшкодування моральної
шкоди, завданої у результаті прийняття
відповідачем рішення про накладення на
нього дисциплінарного стягнення, яке у
подальшому було скасовано судовим
рішенням.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що висновок суду першої
інстанції про застосування до
правовідносин сторін норм статті 1167 ЦК
України є помилковим.

Доводи апелянта про те, що відповідач є
суб'єктом владних повноважень, тому
моральна шкода йому повинна бути
відшкодована відповідно до ст. 56
Конституції України, є безпідставними.

Статтею 56 Конституції України
передбачено, що кожен має право на
відшкодування за рахунок держави чи
органів місцевого самоврядування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої незаконними рішеннями, діями
чи бездіяльністю органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їх посадових і
службових осіб при здійсненні ними
своїх повноважень.

Частиною 1 статті 13 Закону
України «Про аудиторську діяльність»
визначено, що Аудиторська палата
України функціонує як незалежний
орган.

Отже, Аудиторська палата України
не є органом державної влади, тому
відсутні правові підстави для
застосування до правовідносин сторін
ст. 56 Конституції України.

Крім того, зазначена норма права
передбачає відшкодування моральної
шкоди за рахунок держави у разі її
заподіяння органом державної влади,
однак, позивачем такі позовні вимоги
заявлені не були.

Оскільки судом першої інстанції при
вирішенні даного спору неправильно
застосовані норми матеріального права,
відповідно до ст. 309 ЦПК України рішення
суду підлягає скасуванню.

- 3 -

Колегія суддів ухвалює нове рішення
про відмову у задоволенні позовних
вимог у зв'язку з їх безпідставністю.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313-314, 316-317 ЦПК
України, колегія суддів

вирішила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 28 травня
2014р. скасувати, ухвалити нове рішення,
яким у позові ОСОБА_1 до Аудиторської
палати України про відшкодування
моральної шкоди відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: