Єдиний унікальний номер 232/712/14-ц
Номер провадження 22-ц/775/5984/2014
Головуючий в 1 інстанції - Назаренко Г.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2014 року Апеляційний
суд Донецької області в складі:

Головуючого ЛІСОВОГО О.О.,

Суддів: КІШКІНОЇ І.В., СМЄЛІК С.Г.

При секретарі ЛЯСОВІЙ В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку

цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1

на рішення Кіровського міського суду
Донецької області від 12 червня 2014
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
неустойки /пені/ за прострочення
аліментів -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Кіровського міського
суду Донецької області від 12 червня
2014 року у задоволенні позову ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про стягнення неустойки
/пені/ за прострочення аліментів
відмовлено.

В апеляційній ОСОБА_1 просить рішення
суду скасувати, ухвалити нове рішення,
яким задовольнити її позовні вимоги,
посилаючись на те, що рішення суду є
необґрунтоване у зв'язку з неповнотою
встановлення обставин, які мають
значення для справи, на її думку суд
при ухваленні рішення порушив норми
діючого матеріального та
процесуального законодавства, вважає,
що вона має право на стягнення
неустойки відповідно до вимог ст. 196 СК
України.

У квітні 2014 року ОСОБА_1, звернувшись до
суду із вказаним позовом зазначила, що
на підставі рішення Кіровського
міського суду Донецької області від
09 січня 2014 року відповідач повинен
сплачувати аліменти на утримання двох
неповнолітніх дітей на її користь.

На даний час виконавчий лист
знаходиться на примусовому виконанні у
відділі Державної виконавчої служби
Кіровського міського управління
юстиції, станом на 26 березня 2014 року
заборгованість по аліментам становить
10 500,77 грн.

Відповідно до вимог ст. 196 СК України
вона має право на стягнення з
відповідача неустойки за прострочку
сплати аліментів, а тому просила суд
стягнути з відповідача на її користь
неустойку /пеню/ від суми несплачених
аліментів за період з 9 грудня 2013 року
по 26 березня 2014 року у розмірі 7 878,75 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції прийшов до висновку,
що заборгованість по аліментам виникла
не за вини відповідача.

Сторони в судове засідання
апеляційного суду не з'явилися, про час
та місце слухання справи повідомлені
належним чином.

Заслухавши доповідача, дослідивши
матеріали справи, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає за таких
підстав:

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Як вбачається з матеріалів
справи та встановлених судом першої
інстанції. згідно рішення Кіровського
міського суду Донецької області від 9
січня 2014 року /а.с.13/, та виконавчих
листів /а.с. 14 - 15/, відповідач повинен
сплачувати аліменти на користь
позивачки на утримання двох
неповнолітніх дітей, на день звернення
позивачки до суду відповідач має
заборгованість по аліментам.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 196 СК
України при виникненні заборгованості
з вини особи, яка повинна сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки /пені/ у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 60 ЦПК
України позивачка в обгрунтування
своїх позовних вимог не надала до суду
доказів того, що заборгованість по
аліментам виникла за вини саме
відповідача, що передбачено ч. 1 ст. 196 СК
України, оскільки на час відкриття
виконавчого провадження відповідач
звільнився з роботи з ПАТ «ДТЕК Шахта
Комсомолець Донбасу» у зв'язку з
виходом на пенсію.

Постановою державного виконавця
від 27 січня 2014 року головний бухгалтер
УПФУ в м. Кіровське був зобов'язаний
проводити утримання з боржника ОСОБА_2

Про необхідність проведення
такого утримання з пенсійних виплат
боржника, головного бухгалтера УПФУ
було повідомлено державним виконавцем
лише у травні 2014 року листом за №8846/08-33
від 6 травня 2014 року.

Таким чином зазначені докази
спростовують вину відповідача у
виникненні заборгованості по
аліментам на користь позивачки.

Ухвалене судом першої інстанції
рішення відповідає встановленим
обставинам справи та вимогам
матеріального і процесуального закону,
доводи апеляційної скарги позивачки
були предметом розгляду у суді першої
інстанції, висновків суду вони не
спростовують.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України
апеляційний суд -

У
Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Кіровського міського суду
Донецької області від 12 червня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді: