Справа № 0519/6297/2012
Провадження №2-др/263/18/2014
22 серпня 2014 року Жовтневий районний суд
м. Маріуполя в складі судді Помогайбо
В.О., при секретарі Грачової О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Маріуполі
заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового
рішення по цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
Обслуговуючого кооперативу човнової
станції "Волна" про визнання заповіту,
договорів дарування недійсними,
визнання права власності в порядку
спадкування за законом та
відсторонення від спадкування, треті
особи: Приватний нотаріус
Маріупольського міського
нотаріального округу Донецької
області ОСОБА_4, ОСОБА_5, за позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про
розподіл спадкового майна в натурі,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Маріуполя від 25 грудня 2013 року позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
Обслуговуючого кооперативу човнової
станції "Волна" про визнання заповіту,
договорів дарування недійсними,
визнання права власності в порядку
спадкування за законом та
відсторонення від спадкування, треті
особи: Приватний нотаріус
Маріупольського міського
нотаріального округу Донецької
області ОСОБА_4, ОСОБА_5 задоволений
частково. Визнано недійсним заповіт
від 24.11.2011 року складений ОСОБА_6 на ім'я
ОСОБА_2, посвідчений приватним
нотаріусом Маріупольського міського
нотаріального округу Донецької
області ОСОБА_4 та зареєстрований у
реєстрі за №3526. Визнано недійсною
довіреність від 24.11.2011 року видану
ОСОБА_6 на ім'я ОСОБА_3, посвідчену
приватним нотаріусом Маріупольського
міського нотаріального округу
Донецької області ОСОБА_4 та
зареєстровану у реєстрі за №3527.
Визнано недійсним договір дарування
квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_6
та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідчений
приватним нотаріусом Маріупольського
міського нотаріального округу
Донецької області ОСОБА_4 та
зареєстрований у реєстрі за № 3592.
Визнано недійсним договір дарування
квартири АДРЕСА_3, укладений між ОСОБА_6
та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідчений
приватним нотаріусом Маріупольського
міського нотаріального округу
Донецької області ОСОБА_4 та
зареєстрований у реєстрі за № 3590.
Визнано недійсним договір дарування
квартири АДРЕСА_4, укладений між ОСОБА_6
та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідчений
приватним нотаріусом Маріупольського
міського нотаріального округу
Донецької області ОСОБА_4 та
зареєстрований у реєстрі за № 3591.
Визнано недійсним договір дарування
квартири АДРЕСА_2, укладений між ОСОБА_6
та ОСОБА_2 12.12.2011 року, посвідчений
приватним нотаріусом Маріупольського
міського нотаріального округу
Донецької області ОСОБА_4 та
зареєстрований у реєстрі за № 3594. В
задоволенні інших позивних вимог
ОСОБА_1 - відмовлено. Позивні вимоги
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 до

ОСОБА_1 про розподіл спадкового майна в
натурі - задоволені в повному обсязі.
Визнано права власності в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_6, померлої, ІНФОРМАЦІЯ_1, за
ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частки за
кожним, та за ОСОБА_2 в розмірі ? частки,
на наступне спадкове майно: квартиру
АДРЕСА_1, квартиру АДРЕСА_3, квартиру
АДРЕСА_4, квартиру АДРЕСА_2, квартиру
АДРЕСА_5. Розділено спадкове майно та
визнати право власності на спадкове
майно, яке залишилось після смерті
спадкодавця - ОСОБА_6,

померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, наступним
чином: Виділено в натурі у власність
ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1, квартиру
АДРЕСА_3, квартиру АДРЕСА_5; Виділено в
натурі у власність ОСОБА_5 квартиру
АДРЕСА_4; Виділено в натурі у
власність ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_2.
Стягнуто грошову компенсацію з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_5 у сумі 106 380 грн.. та на
користь ОСОБА_1 у сумі 99 518 грн.

Рішенням Апеляційного суду Донецької
області від 04.06.2014 року апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Вищевказане рішення суду першої
інстанції від 25.12.2013 року скасовано в
частині задоволення позову ОСОБА_2,
ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про розподіл
спадкового майна в натурі та визнання
права власності в порядку спадкування,
та в задоволенні цих вимог відмовлено.
В решті рішення залишено без змін.

03.07.2014 року за заявою ОСОБА_1 судом
ухвалено додаткове рішення по вказаній
цивільній справі. Так стягнуто з ОСОБА_2
та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові
витрати, понесені останнім на оплату
судової психіатричної експертизи, в
розмірі 1797,50 грн. з кожного, в
задоволенні інших вимог ОСОБА_1 про
ухвалення додаткового рішення
відмовлено.

Згідно п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що
ухвалив рішення, може за заявою осіб,
які беруть участь у справі, чи з власної
ініціативи ухвалити додаткове рішення,
якщо судом не вирішено питання про
судові витрати.

Так судом з власної ініціативи
постановлення питання про ухвалення
додаткового рішення по справі,
оскільки як при ухваленні рішення від
25.12.2013 року, так і при ухваленні
додаткового рішення від 03.07.2014 року
судом не було вирішено питання про
стягнення витрат понесених ОСОБА_1 при
сплаті судового збору при зверненні до
суду з позовною заявою та заявою про
забезпечення позову.

Учасники процесу в судове засідання не
з'явились з невідомих суду причин, хоча
про день та час розгляду заяви були
повідомлені у встановленому законом
порядку, що в силу ст. 220 ЦПК України не є
перешкодою для вирішення зазначеного
питання у їх відсутність.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

У відповідності до ч.1 ст. 79 ЦПК України
судові витрати складаються з
судового збору та витрат, пов'язаних з
розглядом справи.

Як вбачається з наявної в матеріалах
цивільної справи квитанції від 06.06.2012
року за подання позовної заяви ОСОБА_1
було сплачено на рахунок державного
бюджету Жовтневого району м. Маріуполя
3282,00 грн.

Проте рішенням суду від 25.12.2013 року
позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені
лише частково, а саме в частині
визнання недійсними: заповіту,
довіреності та договорів дарування,
тобто лише в частині немайнових
позовних вимог.

Так у відповідності до ч.2 ст.4 Закону
України "Про судовий збір" №3674-VІ від
08.07.2011 року за подання до суду позивної
заяви не майнового характеру
встановлена ставка судового збору в
такому розмірі - 0,1 розміру мінімальної
заробітної плати (що дорівнює 114,70
гривень).

Тому на підставі пропорційності до
розміру задоволених позовних вимог,
суд вважає за необхідне стягнути з
відповідачів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_1 57,35 грн. з кожного.

Крім того з матеріалів цивільної
справи вбачається, а саме з квитанції
від 06.06.2012 року, про сплату ОСОБА_1
судового збору в розмірі 109,40 грн. за
подання заяви про забезпечення позову,
яка ухвалою суду від 26.06.2012 року була
задоволена.

Тому також відповідно до ст.88 ЦПК
України з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 підлягають до сплати 54,70 грн. з
кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 79, 88, 209, 212, 214, 215, 220 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Доповнити рішення Жовтневого
районного суду м. Маріуполя від 25
грудня 2013 року по цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
Обслуговуючого кооперативу човнової
станції "Волна" про визнання заповіту,
договорів дарування недійсними,
визнання права власності в порядку
спадкування за законом та
відсторонення від спадкування, треті
особи: Приватний нотаріус
Маріупольського міського
нотаріального округу Донецької
області ОСОБА_4, ОСОБА_5, за позовом
ОСОБА_2

Вікторовича, ОСОБА_3, ОСОБА_5 до ОСОБА_1
про розподіл спадкового майна в натурі,
наступним:

«Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 судові витрати, понесені
останнім на сплати судового збору за
подання позовної заяви та заяви про
забезпечення позову в розмірі 112,05 грн.
з кожного.»

На рішення може бути подано апеляційну
скаргу до Донецького апеляційного
суду в м. Маріуполі через Жовтневий
районний суд м. Маріуполя протягом 10
днів після його проголошення, а особою,
яка не була присутня в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення - протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя:
В.О.
Помогайбо