Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2014 року
м. КиївСуддя судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

Гвоздик П.О.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Дарницького районного суду
міста Києва від 12 червня 2014 року та
рішення апеляційного суду міста Києва
від 24 липня 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного
товариства Національна акціонерна
страхова компанія «Оранта» про
стягнення заборгованості та
зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до
ВАТ НАСК «Оранта» про стягнення
заборгованості та зобов'язання вчинити
дії.

Рішенням Дарницького районного суду
міста Києва від 12 червня 2014 року,
в позові відмовлено.

Рішенням апеляційного суду міста Києва
від 24 липня 2014 року рішення місцевого
суду в частині відмови в задоволенні
позовних вимог про стягнення 3 % річних
від суми простроченої заборгованості
та судових витрат скасовано і ухвалено
в цій частині нове рішення про часткове
задоволення позову. Стягнуто з ВАТ НАСК
«Оранта» на користь ОСОБА_2 3 %
річних в розмірі 31 грн 98 коп. та 243 грн 60
коп. сплаченого судового збору, а в
решті рішення суду першої інстанції
залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
судові рішення скасувати та ухвалити
нове рішення про задоволення позову,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Розглянувши касаційну скаргу, вважаю,
що підстави для відкриття касаційного
провадження відсутні, виходячи з
наступного.

Відмовляючи в позові, місцевий суд, з
висновками якого в цій частині
погодився й суд апеляційної інстанції,
дійшов обґрунтованого висновку про те,
що відповідач повідомив ОСОБА_2 про
розірвання договору оренди, звільнив
спірне нежитлове приміщення та
заборгованості по орендній платі перед
позивачкою не має.

Скасовуючи рішення місцевого суду в
частині відмови позовних вимог про
стягнення 3 % річних від суми
простроченої заборгованості та
судових витрат і ухвалюючи в цій
частині нове рішення про часткове
задоволення позову, суд апеляційної
інстанції виходив із того, що ВАТ НАСК
«Оранта» здійснювало орендну плату із
простроченням термінів, визначених
договором; до вимог про стягнення пені
застосовується спеціальна позовна
давність, строк застосування якої на
момент звернення до суду сплив, так як з
12 січня 2012 року договір оренди припинив
свою дію.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції в межах
касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанцій норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Із змісту касаційної скарги та
оскаржуваного рішення апеляційного
суду та рішення місцевого суду в
частині, що залишена без змін, не
вбачається порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження в справі за
позовом ОСОБА_2 до Відкритого
акціонерного товариства Національна
акціонерна страхова компанія «Оранта»
про стягнення заборгованості та
зобов'язання вчинити дії.

Копію ухвали разом з доданими до
касаційної скарги матеріалами
направити ОСОБА_2.

Касаційну скаргу залишити в суді
касаційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

П.О. Гвоздик