Справа № 541/1761/14-ц
Провадження №2/541/797/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 серпня 2014 року
м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд
Полтавської області в складі:

головуючої, судді
- Альошиної Н.М.,

при секретарі -
Калініченко Л.О.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Миргород
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення суми позики з урахуванням
індексу інфляції за весь час
прострочення та сплати процентів від
суми позики - 9937,03грн.

В С Т А Н О В И В:

15.07.2014року позивачка ОСОБА_1
звернулася до Миргородського
міськрайонного суду з позовом про
стягнення із ОСОБА_2 суми позики з
урахуванням індексу інфляції за весь
час прострочення та сплати процентів
від суми позики, а всього 9937,03грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги
зазначала, що 23.08.2012 року між нею та
відповідачкою ОСОБА_2 було укладено
письмовий договір позики грошових
коштів відповідно до умов якого вона
передала в позику ОСОБА_2, 8100 грн., про що
остання власноручно написала розписку,
де вказала дати повернення боргу - до 15
вересня 2012 року 2000 грн., до 15 жовтня 2012
року 2000 грн., до 15 листопада 2012 року 2000
грн., до 15 грудня 2012 року - 2100грн. Однак
ні в визначений термін ні до цього часу
відповідачка борг не повернула.

ОСОБА_2, 15.12.2012 року порушила власні
зобов'язання за договором позики, а
тому повинна повернути суму позики з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення та
сплатити проценти від суми позики на
рівні облікової ставки Національного
банку України, яку розрахувала
наступним чином:

показник індексу інфляції за 2013 рік до
грудня 2012 року склав 100,5%, у січні 2014
року до попереднього місяця - 100,2%, у
лютому - 100,6%, в березні - 102,2%, в квітні -
103,3%, в травні 103,8%, в червні - 101,0%. З
урахуванням цього розмір суми позики,
що підлягає поверненню, з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення складає 9082 грн. 11 коп.
(8100 грн. х 100,5% х 100,2% х 100,6% х 102,2% х 103,3% х
103,8% х 101,0%);

показник облікової ставки з 15.12.2012 року
протягом 115 днів складав 7,5% річних, з
10.06.2013року протягом 63 днів - 7,0%, з 13.08.2013
року протягом 265 днів - 6,5%, з 15.04.2014 року
протягом 87 днів до 10.07.2014 року - 9,5%. З
урахуванням цього ОСОБА_2 повинна
сплатити проценти від суми позики в
розмірі 854 грн. 92 коп.

((8100 грн. : 365 днів х 115 днів х 7,5%) + (8100 грн. :
365 днів х 63 дні х 7,0%) + (8100 грн. : 365 днів х 265
днів х 6,5%) + (8100 грн. : 365 днів х 87 днів х
9,5%)).

А всього просила стягнути з ОСОБА_2
гроші в сумі 9937 грн. 03 коп.

(9082 грн. 11коп. + 854 грн. 92 коп.).

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
підтримуючи позовні вимоги, не
заперечувала проти ухвалення судом
заочного рішення, просила стягнути і
судовий збір з відповідачки, сплачений
нею при подачі позову та пояснила, що
вона є приватним підприємцем і у неї в
магазині працювала в 2012році
відповідачка ОСОБА_2, з якою склалися
доброзичливі відносини. Вона
неодноразово позичала відповідачці
гроші і та своєчасно їх віддавала. При
передачі вказаної позики остання
написала розписку в якій
зобов'язувалась частинами до кінця
2012року віддати борг. На даний час борг
не повернуто, відповідачка уникає
зустрічей, а коли й зустрінуться не
заперечує про його наявність, але
пояснює неповернення грошей -
відсутністю коштів.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання
повторно не з'явилася, про місце та час
розгляду справи повідомлена належним
чином відповідно до вимог ст. 74,76 ЦПК
України (а.с. 10,15,18,19, 25).

Суд вважає за можливе розглянути
справу у відсутність відповідачки на
підставі наявних у справі даних та
доказів, відповідно до ст.169 ч.4 ЦПК
України та ухвалення заочного рішення
відповідно до ст.224 ЦПК України,
оскільки позивачка не заперечує проти
такого вирішення справи.

Заслухавши позивачку ОСОБА_1,
дослідивши письмові докази по справі,
суд вважає, що заявлений позов
необхідно задовольнити з наступних
підстав.

Статтею 1047 ЦК України визначено, що
договір позики укладається у письмовій
формі, якщо сума позики не менш як у
десять разів перевищує встановлений
законом розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ст.1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі, або речі, визначені
родовими ознаками,у такій сумі
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку
встановленому договором.

Як встановлено судом, 23.08.2012 року ОСОБА_1
передала в позику ОСОБА_2 8100грн.

Відповідачка надала їй розписку про
повернення цих коштів до 15 вересня 2012
року 2000 грн., до 15 жовтня 2012 року 2000 грн.,
до 15 листопада 2012 року 2000 грн., до 15
грудня 2012 року 2100грн. (а.с.5). Таким чином,
між сторонами був укладений договір
позики з дотримання вимог ст. 1047 ЦК
України. Як стверджує позивачка у
зазначений термін відповідачка не
повернула коштів отриманих у позику.

Статтею 526 ЦК України передбачено,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Частина 1 статті 610 ЦК визначає
порушенням зобов'язання є його
невиконання. Частина 2 статті 625 ЦК
встановлює, що боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення. За приписами частини 1
статті 1050 ЦК, якщо позичальник
своєчасно не повернув суму позики, він
зобов'язаний сплатити грошову суму
відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Стаття 536 ЦК визначає, що за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплачувати
проценти, якщо інше не встановлено
договором між фізичними особами.
Розмір процентів за користування
чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до положень частини 1 статті
1048 ЦК позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Якщо договором не встановлений розмір
процентів, їх розмір визначається на
рівні облікової ставки Національного
банку України

Оскільки боржниця, відповідачка по
справі ОСОБА_2, добровільно не
задовольнила вимоги кредитора,
позивачки по справі ОСОБА_3, не
повернула позику, виходячи з принципу
диспозитивності, зважаючи, що позовні
вимоги ОСОБА_1 підтверджені належним
доказом, письмовим договором позики, а
відповідачкою не надано будь-яких
заперечень проти заявлених позовних
вимог, суд вважає, що вимоги позивачки
про стягнення коштів, які були передані
позивачкою у позику відповідачці, з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення та
сплатити проценти від суми позики на
рівні облікової ставки Національного
банку України, яка визначається
наступним чином:

показник індексу інфляції за 2013 рік
склав 100,5%, у січні 2014 року до
попереднього місяця - 100,2%, у лютому -
100,6%, в березні - 102,2%, в квітні - 103,3%, в
травні 103,8%, в червні - 101,0%. З урахуванням
цього розмір суми позики, що підлягає
поверненню, з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення складає 9082 грн. 11 коп.
(8100 грн. х 100,5% х 100,2% х 100,6% х 102,2% х 103,3% х
103,8% х 101,0%);

показник облікової ставки з 15.12.2012 року
протягом 115 днів складав 7,5% річних, з
10.06.2013 року протягом 63 днів - 7,0%, з
13.08.2013 року протягом 265 днів - 6,5%, з 15.04.2014
року протягом 87 днів до 10.07.2014 року - 9,5%.
З урахуванням цього ОСОБА_2 повинна
сплатити проценти від суми позики в
розмірі 854 грн. 92 коп.

((8100 грн. : 365 днів х 115 днів х 7,5%) + (8100 грн. :
365 днів х 63 дні х 7,0%) + (8100 грн. : 365 днів х 265
днів х 6,5%) + (8100 грн. : 365 днів х 87 днів х
9,5%), стягненню з відповідачки ОСОБА_2
підлягають гроші в сумі 9937 грн. 03 коп.
(9082 грн. 11коп. + 854 грн. 92 коп.). Вимоги
позивачки ґрунтуються на законі і
підлягають до задоволення в розмірі 9937
грн. 03 коп.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

При подачі позову до суду позивачкою
сплачено 243,60 грн. судового збору ( а.с.1),
яку необхідно стягнути на користь
ОСОБА_1 із ОСОБА_2

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 74,76, 88, 208, 209,
213, 215, 224-228, 294 ЦПК України, cт.ст.526, 533, 610,
611, 625,536,1048,1050 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженки м. Гадяч Полтавської області,
жительки АДРЕСА_1 зареєстрованої в
АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4,
уродженки міста Збараж Тернопільської
області - гроші в сумі 9937 грн. 03 коп. в
рахунок повернення суми позики з
урахуванням індексу інфляції за весь
час прострочення та сплати процентів
від суми позики і 243,60 грн. судових
витрат, всього 10180 (десять тисяч сто
вісімдесят) гривень 63 копійки.

Копію рішення направити відповідачці.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Полтавської області через
Миргородський міськрайонний суд в
10-денний строк з дня отримання його
копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку.

Суддя: Н. М. Альошина