Справа №461/6680/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

29 серпня 2014 року
Галицький районний суд м. Львова в
складі:

головуючого - судді
Стрельбицького В.В.,

при секретарі
Тарапацькому Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за позовом Львівського міського
комунального підприємства
«Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості

встановив:

Позивач звернувся до суду із
позовною заявою до ОСОБА_1, в якій
просить стягнути з відповідача 3164,60
грн. заборгованості, 202,55 грн. пені, 60,27
грн. 3% річних, 405,75 грн. інфляційних
втрат, мотивуючи тим, що відповідно до
укладеного між ЛМКП
«Львівтеплоенерно» та ОСОБА_1 договору
на постачання теплової енергії в
гарячій воді, остання зобов'язана повно
та своєчасно вносити плату за спожиту
теплову енергію відповідно до
встановлених тарифів. Однак, всупереч
умовам вказаного договору, відповідач
не здійснила в повному обсязі оплату за
фактичну спожиту теплову енергію та за
приєднане теплове навантаження,
внаслідок чого станом на 16.06.2014 року
утворилась заборгованість в сумі 3164,60
грн.

Представник позивача в судове
засідання не з'явилась, подала до суду
заяву, в якій просить слухати справу у
її відсутності, позов підтримує та
просить задоволити. Проти винесення
заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не
з'явилась, хоч про час та місце слухання
справи була повідомлена належним
чином, про причини неявки суд не
повідомила. Суд ухвалив слухати справу
у відсутності відповідача на підставі
наявних матеріалів справи, з
винесенням заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Згідно ст.526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору,
цього кодексу та актів цивільного
законодавства.

Судом встановлено, що 07.02.2013 року
між ОСОБА_1 та ЛМКП «Львівтеплоенерго»
було укладено договір №1499/Ш про
постачання теплової енергії в гарячій
воді /а.с.8-11/, згідно умов якого ОСОБА_1
зобов'язалась повно та своєчасно
вносити плату за спожиту теплову
енергію відповідно до встановлених
тарифів.

Відповідно до п.6.3 вказаного
договору, споживач до 15-го числа місяця,
наступного за розрахунковим періодом,
сплачує Теплопостачальній організації
вартість гарячого водопостачання,
фактично спожитої теплової енергії для
опалення та щомісячну величину плати
за приєднане теплове навантаження.

Згідно п.7.2.3 договору, за
несвоєчасне виконання розрахунків за
теплову енергію споживач сплачує
Теплопостачальній організації пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, яка діяла в період, за який
стягується пеня, від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення.

Згідно ч.2 ст.24 Закону України
«Про теплопостачання», одним з
основних обов'язків споживача теплової
енергії є додержання вимог договору та
нормативно-правових актів.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Згідно ч.1. ст.625 ЦК України, боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що
боржник, у даному випадку Відповідач,
вважається таким, що прострочив
виконання зобов'язання, якщо він не
виконав зобов'язання у строк, який
встановлений договором чи законом.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України,
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку заборгованості
ОСОБА_1 /а.с.5-7/ така становить:

- 3164,60 грн. основного боргу;

- 202,55 грн. пені;

- 405,75 грн. інфляційних витрат;

- 60,27 грн. 3% річних від суми
заборгованості.

Таким чином, враховуючи
вищенаведене, суд вважає, що позов є
обґрунтованим, оскільки відповідач
добровільно заборгованість не погашає,
в судове засідання не з'явилась та не
подала суду жодних доказів на
спростування доводів позивача, а тому
позов слід задоволити та
заборгованість, що утворилась слід
стягнути в користь позивача.

Керуючись ст.ст.3-11, 60, 88, 212-215, 224-228
ЦПК України, ст.ст.526, 530, 612, 625 ЦК
України, Законом України «Про
теплопостачання» суд,-

вирішив:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь
Львівського міського комунального
підприємства «Львівтеплоенерго» 3164,60
грн. заборгованості, 202,55 грн. пені, 60,27
грн. 3% річних, 405,75 грн. інфляційних
втрат та 243,60 гривень витрат на сплату
судового збору, а всього 4076 (чотири
тисячі сімдесят шість) гривень 77 коп.

Заяву про перегляд заочного
рішення може бути подано протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга протягом 10-ти днів
після його оголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Стрельбицький В.В.