У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2014 р. Суворовський районний
суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді - Бузовського В.В.,

при секретарі - Петровської О.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду в м. Одесі
питання про виправлення описки в
рішенні суду, -

встановив:

В провадженні суду знаходилася справа
за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_7, треті особи
орган опіки та піклування Суворовської
районної адміністрації Одеської
міської ради, Суворовський РВ ГУ ДМС в
Одеській області ДМС України про
визнання відсутності права
користування жилим приміщенням,
усунення перешкод в користуванні
власністю, виселення, зобов'язання
передачі нерухомого майна в натурі.

Рішенням суду від 28 березня 2014 року
позовні вимоги сторін були задоволені
частково: зобов'язано ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_7 не
перешкоджати ОСОБА_1, ОСОБА_2 у
здійсненні права власності на квартиру
АДРЕСА_1. Виселено ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, неповнолітнього ОСОБА_7
з квартири АДРЕСА_1. В частині вимог
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання
відсутності права користування жилим
приміщенням, зобов'язання передачі
нерухомого майна в натурі - відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

До суду звернувся ОСОБА_6, з заявою про
виправлення описки та зазначив, що у
вступній та резолютивній частині
рішення є розбіжності із повним
текстом рішення. Так у вступній та
резолютивній частині рішення
зазначено: На підставі ст. ст. 10, 11, 58, 60,
61, 212-215 ЦПК України, а в повному тексті
рішення зазначено: Керуючись ст. ст. 316,
317, 358, 383, 391 ЦК України, на підставі ст.
ст. 10, 11, 58, 60, 61, 212-215 ЦПК України.

Сторони та інші особи, що приймають
участь у справі, в судове засідання не
з'явилися, повідомлені належним чином
(а.с. 233 - 237).

Дослідивши заяву, матеріали справи, суд
вважає, що заява сторін про виправлення
описки задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 219 ЦПК України, суд
може з власної ініціативи або за заявою
осіб, які брали участь у справі,
виправити допущені у судовому рішенні
описки чи арифметичні помилки.

Неявка осіб, які беруть участь у справі,
не перешкоджає розгляду питання про
внесення виправлень.

Під опискою, в розумінні ст. 219 ЦПК
України, мається на увазі така
неточність, яка впливає на можливість
реалізації рішення, як то
перекручування прізвища, ім'я, по
батькові сторін, складу суду, назви
вулиць, адреси, розмір площі чи інші
аналогічні помилки.

Відповідно до ч. 3 ст. 209 ЦПК України, у
виняткових випадках залежно від
складності справи складання повного
рішення може бути відкладено на строк
не більш як п'ять днів з дня закінчення
розгляду справи, але вступну і
резолютивну частини суд має
проголосити в тому самому засіданні, в
якому закінчився розгляд справи.
Рішення суду, що містить вступну та
резолютивну частини, має бути
підписане всім складом суду і
приєднане до справи.

В силу ч. 1 ст. 215 ЦПК України, рішення
суду складається з:

1) вступної частини із зазначенням:

часу та місця його ухвалення;
найменування суду, що ухвалив рішення;
прізвищ та ініціалів судді (суддів - при
колегіальному розгляді); прізвища та
ініціалів секретаря судового
засідання; імен (найменувань) сторін та
інших осіб, які брали участь у справі;
предмета позовних вимог;

2) описової частини із зазначенням:

узагальненого викладу позиції
відповідача; пояснень осіб, які беруть
участь у справі; інших доказів,
досліджених судом;

3) мотивувальної частини із
зазначенням:

встановлених судом обставин і
визначених відповідно до них
правовідносин; мотивів, з яких суд
вважає встановленою наявність або
відсутність фактів, якими
обґрунтовувалися вимоги чи
заперечення, бере до уваги або відхиляє
докази, застосовує зазначені в рішенні
нормативно-правові акти; чи були
порушені, не визнані або оспорені
права, свободи чи інтереси, за захистом
яких особа звернулася до суду, а якщо
були, то ким; назви, статті, її частини,
абзацу, пункту, підпункту закону, на
підставі якого вирішено справу, а також
процесуального закону, яким суд
керувався;

4) резолютивної частини із зазначенням:
висновку суду про задоволення позову
або відмову в позові повністю чи
частково; висновку суду по суті
позовних вимог; розподілу судових
витрат; строку і порядку набрання
рішенням суду законної сили та його
оскарження.

Отже, виходячи з аналізу зазначених
норм права, суд, при складанні вступної
та резолютивної частини рішення,
зазначає тільки вступну та резолютивну
частини рішення тобто перший та
четвертий пункти частини першої статті
215 ЦПК України.

Норму матеріального права та
процесуального закону, якими суд
керувався при вирішенні справи,
зазначаються тільки при складанні
повного тексту рішення, оскільки така
вимога передбачена пунктом 3 частини 1
ст. 215 ЦПК України, що є - мотивувальною
частиною рішення.

Крім того, зазначення норм права в
повному тексті рішення (обов'язковість
зазначення ст. 215), що було зазначено
судом, і відсутність їх у вступній та
резолютивній частині (зазначення не є
обов'язковим ст. 209) ніяким чином не
впливають на можливість реалізації
(виконання) рішення суду.

Керуючись ст. ст. 218, 219, 220, 293 ЦПК України,
суд -

УХВАЛИВ:

В заяві ОСОБА_6 про виправлення описки в
рішенні суду від 28 березня 2014 року -
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: