Номер провадження: 22-ц/785/3923/14
Номер справи місцевого суду: 520/2696/13-ц
Головуючий у першій інстанції Салтан
Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого Артеменка І.А.,

суддів Сватаненка В.І.,

Суворова В.О.,

при секретарі Добряк Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою Відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
на ухвалу Київського районного суду м.
Одеси від 22 січня 2014 року по справі за
скаргою Київської районної
адміністрації Одеської міської ради на
дії старшого державного виконавця
підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області Кафлюк Т.І.,
Підрозділу примусового виконання
рішень Головного управління юстиції в
Одеській області про скасування
постанови про закінчення виконавчого
провадження від 05.04.2011 року № 16633408,-

встановила:

У липні 2011 року Київська районна
адміністрація Одеської міської ради
звернулася до суду з зазначеною
скаргою.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує
тим, що 23 грудня 2008 року рішенням
Київського районного суду м. Одеси
зобов'язано ОСОБА_4 привести у
попередній стан квартиру АДРЕСА_1
відповідно до технічного паспорта,
який виданий КП «ОМБТІ та РОН», шляхом
проведення відповідної перебудови
балкону, а у разі відмови привести
квартиру у попередній стан примусово
за рахунок ОСОБА_4.

05 травня 2009 року Другий Київський
відділ державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
відкрив виконавче провадження.

23 червня 2011 року Київська районна
адміністрація Одеської міської ради
звернулась до підрозділу примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
з клопотанням про ознайомлення з
матеріалами виконавчого провадження.

19 липня 2011 року при ознайомлені з
матеріалами виконавчого провадження №
16633408 Київській районній адміністрації
Одеської міської ради стало відомо, що
30 травня 2011 року старшим державним
виконавцем Підрозділу примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції в Одеській області Кафлюк Т.І.
направлено до прокуратури Київського
району м. Одеси подання про притягнення
до кримінальної відповідальності
боржника, а 05 квітня 2011 року винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження № 16633408 з примусового
виконання виконавчого листа № 2-6509/09,
виданого Київським районним судом м.
Одеси, про зобов'язання ОСОБА_4 привести
у попередній стан квартиру АДРЕСА_1.

Однак, Київська районна адміністрація
Одеської міської ради вважає, що дії
старшого державного виконавця Кафлюк
Т.І. є незаконними, а постанова про
закінчення виконавчого провадження
підлягає скасуванню.

Ухвалою Київського районного суду м.
Одеси від 22 січня 2014 року скаргу
задоволено.

Скасовано постанову від 05 квітня 2011
року підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області про закінчення
виконавчого провадження по виконанню
виконавчого листа № 2-6506/09, виданого 01
квітня 2009 року Київським районним
судом м. Одеси, про зобов'язання ОСОБА_4
привести у попередній стан квартиру
АДРЕСА_1 відповідно до технічного
паспорта, виданого КП «ОМБТІ та РОН»,
шляхом проведення відповідної
перебудови балкону, а у разі відмови
привести квартиру у попередній стан
примусово за рахунок ОСОБА_4.

Зобов'язано підрозділ примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
поновити виконавче провадження по
виконанню виконавчого листа № 2-6506/09,
виданого 1 квітня 2009 року Київським
районним судом м. Одеси, про
зобов'язання ОСОБА_4 привести у
попередній стан квартиру АДРЕСА_1,
відповідно до технічного паспорта,
виданого КП «ОМБТІ та РОН», шляхом
проведення відповідної перебудови
балкону, а у разі відмови привести
квартиру у попередній стан примусово
за рахунок ОСОБА_4.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою
суду, Відділ примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
подав до суду апеляційну скаргу, в якій
просить ухвалу суду скасувати,
прийняти по справі нове рішення, яким у
задоволенні скарги відмовити у повному
обсязі, посилаючись на порушення судом
норм права.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, який
доповів зміст ухвали, яка оскаржена,
доводи апеляційної скарги, межі, в яких
повинні здійснюватись перевірка
ухвали, встановлюватися обставини і
досліджуватися докази, вислухавши
думку учасників процесу, колегія
суддів вважає необхідним апеляційну
скаргу відхилити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Задовольняючи скаргу Київської
районної адміністрації Одеської
міської ради та скасовуючи постанову
від 05 квітня 2011 року підрозділу
примусового виконання рішень відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
про закінчення виконавчого
провадження, суд першої інстанції
виходив з того, що приймаючу зазначену
постанову старшим виконавцем Кафлюк
Т.І. не було враховано, що відповідно до
виконавчого листа № 2-6506/09 боржника
зобов'язано привести квартиру у
попередній стан, а у разі відмови,
привести квартиру у попередній стан
примусово за рахунок боржника. Та
підстави, відповідно до яких було
закрито виконавче провадження ЗУ «Про
виконавче провадження» не передбачені.

Так, апеляційним судом встановлено, що
23 грудня 2008 року рішенням Київського
районного суду м. Одеси зобов'язано
ОСОБА_4 привести у попередній стан
квартиру АДРЕСА_1 відповідно до
технічного паспорта, який виданий КП
«ОМБТІ та РОН», шляхом проведення
відповідної перебудови балкону, а у
разі відмови привести квартиру у
попередній стан примусово за рахунок
ОСОБА_4.

05 травня 2009 року постановою Другого
Київського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції відкрито виконавче
провадження.

05 квітня 2011 року старший державний
виконавець Підрозділу примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
Кафлюк Т.І. винесла постанову про
закінчення виконавчого провадження №
16633408 з примусового виконання
виконавчого листа № 2-6509/09.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду зі скаргою якщо вони
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про
виконавче провадження», виконавче
провадження підлягає закінченню у разі
повернення виконавчого документа до
суду чи іншого органу, який його видав,
у випадку, передбаченому частиною
третьою статті 75 Закону.

Згідно з ст. 75 ЗУ «Про виконавче
провадження», якщо рішення не виконано
і виконання може бути проведено без
участі боржника, державний виконавець
організовує виконання відповідно до
повноважень, наданих йому законом, та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом.
При цьому на боржника повторно
накладається штраф у порядку,
встановленому статтею 89 цього Закону.

Частиною 3 ст. 75 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
у разі якщо виконати рішення без участі
боржника неможливо, державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав.

Приймаючи постанову про закінчення
виконавчого провадження, старшим
державним виконавцем Кафлюк Т.І. було
встановлено, що рішення суду виконано
частково. Постановами державного
виконавця на боржника накладено штрафи
за невиконання рішення суду. Зазначені
штрафи у повному обсязі стягнуто з
боржника. Також державним виконавцем
було надіслано подання про до
прокуратури Одеської області про
притягнення боржника до кримінальної
відповідальності. Також державним
виконавцем зазначено, що рішення суду
неможливо виконати без безпосередньої
участі боржника.

Але, як правильно зазначив суд першої
інстанції, державним виконавцем не
було враховано, що відповідно до
виконавчого листа ОСОБА_4 зобов'язано
привести квартиру у попередній стан, а
у разі відмови, привести квартиру у
попередній стан примусово за рахунок
боржника.

Посилання державного виконавця на те,
що рішення суду неможливо виконати без
безпосередньої участі боржника є
необґрунтованим, так як для приведення
самовільно реконструйованого об'єкту у
попередній стан необхідні спеціальні
знання в галузі будівництва, тобто
зазначену перебудову повинна зробити
будівельна організація, а ОСОБА_4 має
нести цивільно-правову
відповідальність в вигляді майнових
витрат на оплату виконавчих дій.

Таким чином, в ході виконання рішення
суду державним виконавцем не було
знайдено відповідної будівельної
організації, яка б погодилась виконати
роботи, необхідні для виконання
рішення суду, та з цих підстав
державним виконавцем було прийнято
рішення про закриття виконавчого
провадження, але ЗУ «Про виконавче
провадження» таких підстав для
закриття провадження не передбачено.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
посилання державного виконавця на п. 11
ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження»
є безпідставним, оскільки дані норми
регулюють інші підстави для закриття
виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 385 ЦПК
України скаргу може бути подано до суду
у десятиденний строк з дня, коли особа
дізналась або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод.

Колегія суддів не приймає до уваги
посилання апелянта на те, що Київська
районна адміністрація Одеської
міської ради пропустила строк
оскарження дій підрозділу примусового
виконання рішень, оскільки матеріали
справи не містять відомостей про
своєчасне отримання оскаржуваної
постанови скаржником, та зазначені
відомості не були надані й державним
виконавцем.

На підставі зазначеного, колегія
суддів приходить до висновку, що ухвала
про скасування постанови від 05 квітня
2011 року підрозділу примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
про закінчення виконавчого
провадження по виконанню виконавчого
листа № 2-6506/09, виданого 01 квітня 2009 року
Київським районним судом м. Одеси, про
зобов'язання ОСОБА_4 привести у
попередній стан квартиру АДРЕСА_1 є
законною, обґрунтованою та такою, що
скасуванню не підлягає.

Доводи, які викладені в апеляційній
скарзі, не дають підстав для висновку
про неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального чи
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 2 п. 1, 312, 313, 314, 315,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м.
Одеси від 22 січня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала колегії суддів набирає законної
сили з моменту проголошення.

Ухвала колегії суддів може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня
проголошення до суду касаційної
інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської
області

І.А. Артеменко

В.І. Сватаненко

В.О. Суворов