Справа № 0906/1315/12
Провадження № 22-ц/779/1824/2014
Головуючий у 1 інстанції Керніцький
Суддя-доповідач Ясеновенко Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Вакарук
В.М., Проскурніцького П.І.,

секретаря
Драганчук У.М.,

з участю ОСОБА_2 та її
представника,

представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання
недійсним договору дарування 3/4 частин
домоволодіння, скасування державної
реєстрації права власності, визнання
права власності на 4/6 частини
домоволодіння та 4/6 частини земельних
ділянок, та за зустрічним позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про визнання
права власності на спадкове майно за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Долинського районного суду
Івано-Франківської області від 23 липня
2014 року,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Долинського районного суду
від 24 березня 2014 року частково
задоволено позов ОСОБА_2

Визнано за ОСОБА_2 право власності в
порядку спадкування після смерті
матері на 1/4 частину домоволодіння по
АДРЕСА_1 та право власності на 1/4
частину земельної ділянки площею 0,10 га
для обслуговування домоволодіння.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на
земельну ділянку площею 0,2053 га з
призначенням для ведення особистого
селянського господарства та на 3/4
частини земельної ділянки площею 0,10 га
для обслуговування домоволодіння по
АДРЕСА_1 , грошовий вклад на ім'я ОСОБА_6
у ТВБВ Івано-Франківського обласного
управління АТ «Ощадбанк» на рахунку
НОМЕР_1 в сумі 22529 ,65 грн. та на рахунку
НОМЕР_2 в сумі 292,46 грн.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

03.07.2014 року ОСОБА_2 подала заяву про
перегляд рішення суду у зв'язку з
нововиявленими обставинами.

В заяві зазначила, що при ухваленні
рішення суд виходив з наявності двох
окремих державних актів на право
власності на дві земельні ділянки, одна
з яких площею 0,2053 га призначена для
ведення особистого селянського
господарства і є особистою власністю
батька, а тому входить до складу
спадкового майна по заповіту.

Однак, після ухвалення рішення їй стало
відомо, що ще при житті матері 07.04.2000
року був виданий інший державний акт на
право власності на землю, у якому
зазначені разом дві земельні ділянки
по АДРЕСА_1: одна ділянка площею 0,10 га
для обслуговування домоволодіння, а
друга площею 0,2053 га - для ведення
особистого селянського господарства.
Під час перереєстрації державних актів
батько отримав два окремих державних
акти на ці земельні ділянки.

Вважала, що у зв'язку з наведеним,
земельна ділянка площею 0,2053 га була
спільною власністю її батьків, а отже
вона має право на 1/4 частини цієї
ділянки після смерті матері.

Ухвалою Долинського районного суду від
23 липня 2014 року відмовлено у
задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд
у зв'язку з нововиявленими обставинами
рішення Долинського районного суду від
24.03.2014 року.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2
посилається на необґрунтованість
ухвали суду.

Судом не було враховано того, що
наявність єдиного державного акту на
право власності на земельні ділянки є
істотною для справи обставиною,
оскільки за наявності такого
державного акту на момент ухвалення
рішення суду суд визнав би за нею і
право власності на 1/4 частину земельної
ділянки площею 0,2053 га.

Просить ухвалу суду скасувати, а справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

ОСОБА_2 та її представник апеляційну
скаргу підтримали з мотивів, наведених
у ній.

Представник ОСОБА_3 апеляційну скаргу
не визнала.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
ОСОБА_2 та представників сторін,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку про
відхилення апеляційної скарги з таких
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням Долинського районного суду
від 24 березня 2014 року частково
задоволено позов ОСОБА_2

Визнано за ОСОБА_2 право власності в
порядку спадкування після смерті
матері на 1/4 частину домоволодіння по
АДРЕСА_1 та право власності на 1/4
частину земельної ділянки площею 0,10 га
для обслуговування домоволодіння.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на
земельну ділянку площею 0,2053 га з
призначенням для ведення особистого
селянського господарства та на 3/4
частини земельної ділянки площею 0,10 га
для обслуговування домоволодіння по
АДРЕСА_1 , грошовий вклад на ім'я ОСОБА_6
у ТВБВ Івано-Франківського обласного
управління АТ «Ощадбанк» на рахунку
НОМЕР_1 в сумі 22529 ,65 грн. та на рахунку
НОМЕР_2 в сумі 292,46 грн.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

03.07.2014 року ОСОБА_2 подала заяву про
перегляд рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами,
посилаючись на те, що після ухвалення
рішення їй стало відомо, що ще при житті
матері 07.04.2000 року був виданий інший
державний акт на право власності на
землю, у якому зазначені разом дві
земельні ділянки по АДРЕСА_1: одна
ділянка площею 0,10 га для
обслуговування домоволодіння, а друга
площею 0,2053 га - для ведення особистого
селянського господарства, у зв'язку з
чим вона має право також і на 1/4 частину
земельної ділянки площею 0,2053 га.

Відповідно до ч.2 п.1 ст. 361 ЦПК України
підставою для перегляду рішення,
ухвали суду чи судового наказу у
зв'язку з нововиявленими обставинами є
істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи.

У постанові Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року № 4 «Про
застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами» дано
роз'яснення про те, що судове рішення не
може переглядатись у зв'язку з
нововиявленими обставинами у разі якщо
обставини, передбачені частиною другою
статті 361 ЦПК, відсутні, а є підстави для
перегляду судового рішення в
апеляційному чи касаційному порядку
або Верховним Судом України, а також
якщо обставини, визначені частиною
другою статті 361 ЦПК, були або могли
бути відомі заявникові на час розгляду
справи.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
обставини, на які посилається у заяві
ОСОБА_2 щодо наявності на час розгляду
справи іншого державного акту на право
власності на земельну ділянку,
виданого 07.04.2000 року, могли бути
встановлені під час розгляду справи.

При таких обставинах справи суд першої
інстанції дійшов до правильного
висновку про те, що обставини, на які
посилається ОСОБА_2 не є
нововиявленими, а її вимоги про
перегляд рішення безпідставними.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду, а тому
підстав для скасування ухвали суду
немає.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313-314, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
ухвалу Долинського районного суду
Івано-Франківської області від 23 липня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Судді:
Л.В. Ясеновенко

В.М. Вакарук

П.І. Проскурніцький