Провадження №2/761/305/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

04 серпня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді
Юзькової О.Л.

при секретарі
Звонцовій О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві в залі суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Публічного акціонерного
товариства СК «Провідна» про
відшкодування майнової шкоди, завданої
в результаті дорожньо-транспортної
пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом
про з'ясування ступеня вини учасників
ДТП, відшкодування шкоди завданої в
результаті ДТП та стягнення санкцій за
несвоєчасне виконання зобов'язань.
Позивач мотивує свої вимоги тим, що 27
травня 2010 року приблизно о 18 годині 20
хвилин вона на власному автомобілі
«Х'юндай» р/н НОМЕР_1 проїжджала
перехрестя вулиць Хрещатик,
Інституцька та Михайлівська в м. Києві.
На виїзді з перехрестя з її автомобілем
здійснив зіткнення автомобіль «Лянча»
р/н НОМЕР_2, яким керував і володів
відповідач ОСОБА_2 Шевченківським
районним судом м. Києва було визнано як
позивача так і відповідача винними у
вчиненні адміністративних
правопорушень, передбачених ст. 124
КУпАП відповідно 01.087.2010 р. - ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 - 16.07.2010 р. Цивільно-правова
відповідальність і позивача і
відповідача на день ДТП була
застрахована СК «Провідна». Позивач
вчасно надала всі необхідні документи
для отримання страхового
відшкодування, проте страхова компанія
відмовила у відшкодувані збитків за
наявності вини обох учасників ДТП,
невизначеність їх часток. Спеціалісти
ПАТ СК «Провідна» провели огляд
транспортного засобу позивача та
автомобіль було направлено до
офіційного сервісу Хюндай та оцінено
вартість відновлювального ремонту,
який складає 16 086,00 грн., а враховуючи
втрату товарної вартості - 12 081,00 грн. За
таких обставин позивач просить суд
визнати провину ОСОБА_2 у скоєнні ДТП,
як мінімум на два порядки більшою за
провину ОСОБА_1, тобто у процентному
співвідношенні 99% до !%; визнати суму
матеріальних збитків завданих ОСОБА_1 у
результаті ДТП у розмірі 12 081,00 грн.;
стягнути з ПАТ СК «Провідна» на користь
позивача суму у розмірі 11 450,19 коп. (за
вирахуванням франшизи) та судові
витрати.

В подальшому у зв'язку із про веденням
експертних досліджень позивач уточнив
вимоги. Остаточно просив суд визнати
провину ОСОБА_2 у скоєнні ДТП у
процентному співвідношенні 99% до 1%
(частка вини ОСОБА_1); визнати суму
матеріальних збитків завданих
позивачу у розмірі 10 042,37 грн.; стягнути
з ОСОБА_2 на користь позивача франшизу у
сумі 510,00 грн.; стягнути з СУ «Провідна»
на користь позивача 9 532,37 грн., стягнути
з ПАТ СК «Провідна» на користь позивача
за порушення грошового зобов'язання
суму у розмірі 4 852,81 грн., витрати
пов'язані з розглядом справи у сумі 7
830,00 грн.; визнати бездіяльність
страховика ПАТ СК «провідна» фактичною
відмовою у виплаті страхового
відшкодування, а фактичну відмову у
виплаті страхового відшкодування -
незаконною.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав заявлені вимоги,
просив задовольнити в повному обсязі.
Не заперечував щодо ухвалення заочного
рішення.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явився, про день та час розгляду
справи повідомлявся належним чином,
причини неявки в судове засідання не
повідомив. Заяв та клопотань від нього
в адресу суду не надходило.

Представник ПАТ СК «Провідна»,
повідомлений про день та час розгляду
справи в судове засідання не з'явився.
Надав письмові заперечення проти
позову, просив відмовити в задоволенні
вимог позивача за відсутності доказів
реальних збитків спричинених
страхувальнику.

Суд, керуючись положеннями ст.ст. 169, 224
ЦПК України, вважає за можливе
розглянути справу за відсутності
відповідачів, на підставі наявних в
справі доказів, ухваливши заочне
рішення, отримавши на це згоду
представника позивача.

Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню частково, виходячи з
наступного.

Встановлено, і не заперечується
сторонами, що 27.05.2010 року приблизно о 18
год. 20 хв. на перехресті вулиць
Хрещатик, Інститутська та Михайлівська
в м. Києві сталася дорожньо-транспортна
пригода за участі автомобіля «Хюндай»
д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та
автомобіля «Лянчія» д/н НОМЕР_3 під
керуванням ОСОБА_2.

Власником автомобіля «Хюндай» д/н
НОМЕР_1, є позивач, що не заперечувалось
сторонами.

01.07.2010 р. ОСОБА_2, як свідчить постанова
судді Шевченківського районного суду
м. Києва, визнано винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП.

При цьому встановлено, що ОСОБА_2
керуючи автомобілем «Лянчя» д/н НОМЕР_4,
в м. Києві по вул. Інститутська виїхав
на перехрестя з вул.
Хрещатик-Михайлівська на якому
утворився затор, який змусив його
зупинитися на перехресті, в результаті
чого здійснив зіткнення з автомобілем
«Хюндай» д/н НОМЕР_1 під керуванням
ОСОБА_1, при цьому порушивши п. 16.4 ПДР
України в результаті чого були
пошкоджені транспортні засоби.

В свою чергу ОСОБА_1, як вбачається з
постанови судді Шевченківського
районного суду м. Києва від 16.07.2010 р.,
також визнано винною у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП та
встановлено, що останньою порушено п.
10.1. ПДР України.

Встановлено, що водій ОСОБА_1 керуючи
автомобілем «Хюндай» д/н НОМЕР_1 в м.
Києві по вул. Хрещатик, перед початком
руху виїжджаючи на перехрестя з вул.
Інститутська-Михайлівська не
переконалась, що це буде безпечно,
внаслідок чого відбулось зіткнення з
автомобілем «Лянча» д/н НОМЕР_2, що
призвело до пошкодження транспортних
засобів.

Як вбачається з наданої копії
свідоцтва про укладання шлюбу від
30.05.2014 р. позивач змінила прізвище з
ОСОБА_1 на ОСОБА_1.

Положеннями ч.4 ст.61 ЦПК України
визначено, що постанова суду у справі
про адміністративне правопорушення
обов'язкова для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено
постанову суду, з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

За встановлених та вина водіїв
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні ДТП 27.05.2010 р.
не потребує доказуванню, проте,
доказуванню підлягає ступінь вини
кожного з них.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 1188 ЦК України за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

За висновком № 2-10/01судової
автотехнічної експертизи від від 10.01.2014
р. індентором (тобто автомобілем, що
занурюється в інший автомобіль -
здійснює удар) в даному зіткненні
виступав автомобіль «Лянча»р/н НОМЕР_2
позивача ОСОБА_2

При проведенні досліджень та надання
відповідей на поставлені судом питання
експерт зазначив, що виїжджаючи на вул.
Хрещатик, по якій вже рухались
автомобілі, водій автомобіля «Лянча»
р/н НОМЕР_2 відповідач ОСОБА_2, оцінюючи
дорожню обстановку, мав технічну
можливість бачити початок руху
транспортних засобів по вул. Хрещатик
на сигнал світлофора, що дозволяє рух,
тобто за таких обставин він міг
передбачити місцезнаходження та
маневри водіїв транспортних засобів (в
тому числі і автомобіля позивача
«Х’юндай» р/н НОМЕР_1), які рухались по
вул. Хрещатик на сигнал світлофора, що
дозволяв рух. У напрямку руху
автомобіля «Х’юндай» р/н НОМЕР_1 не
було затору і водій ОСОБА_1, рухаючись
по вул. Хрещатик, на сигнал світлофора,
що дозволяв рух і могла розраховувати
згідно п. 1.4 Правил дорожнього руху на
те,що й інші учасники дорожнього руху
виконують правила дорожнього руху.

З технічної точки зору, як
зазначив експерт, водій «Лянча» р/н
НОМЕР_1 відповідач ОСОБА_2 міг уникнути
зіткнення з автомобілем «Х’юндай» р/н
НОМЕР_1 виконавши вимоги п.16.4 Правил
дорожнього руху.

З огляду на пояснення
представника позивача, досліджені
докази, отримані під час розгляду
справи, враховуючи важкість порушень
та сукупність вчинених порушень Правил
дорожнього руху України сторонами суд
вважає, що вина позивача ОСОБА_1 у
настанні дорожньо-транспортної
пригоди в процентному вираженні
складає 1%, у той час як вина відповідача
ОСОБА_2 у процентному вираженні складає
99%.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2 на день ДТП застрахована в ПАТ
СК «Провідна» згідно полісу № ВВ/7410918.

Відповідно до положень ст. 979 ЦК України
за договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Згідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Представником страхової компанії не
оспорювалась та обставина, що позивач
вчасно звернувся до страхової компанії
з повідомленням про страховий випадок
та надав передбачені законом
документи.

Як свідчить лист представника ПАТ СК
«Провідна» направлений в адресу
позивача 30.05.2010 р., страховик не знайшов
підстав для виплати страхового
відшкодування у зв'язку зі шкодою, що
заподіяна при експлуатації
забезпеченого ТЗ, оскільки не
встановлена ступінь вини ОСОБА_2 у
скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, страховик, отримавши
документи необхідні для прийняття
рішення про виплату страхового
відшкодування або відмову у виплаті
страхового відшкодування, всупереч
ст.ст. 36, 37 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» в редакції чинній на момент
настання страхового випадку, таке
рішення не прийняв і виплати в місячний
термін не здійснив. На момент розгляду
справи виплату також здійснено не було.

Слід зазначити, що чинним
законодавством не обмежено право
страховика самостійно визначити
ступінь вини кожного з учасників ДТП і,
відповідно, провести виплату
страхового відшкодування у розмірі,
визначеному страховиком на власний
розсуд. Наявність судового рішення про
визначення ступеня вини кожного із
учасників ДТП при цьому не є
обов'язковою. У разі ж незгоди із сумою
виплаченого страхового відшкодування,
заінтересована особа не обмежена в
праві звернутися до суду з відповідним
позовом.

Також чинне законодавство не містить
обмежень щодо права страховика
звернутись до суду для визначення
ступеня вини кожного з учасників ДТП
для виконання своїх зобов'язань. Таким
чином, незважаючи на відсутність
рішення страховика про виплату або
відмову у виплаті страхового
відшкодування суд вважає, що
затягування та бездіяльність
страховика були фактичною відмовою у
виплаті страхового відшкодування, що
суперечить вимогам чинного
законодавства..

Згідно висновку експерта № 3-22/04 від
22.04.2014 за результатами товарознавчої
експертизи проведеної ТОВ
«Український центр судових експертиз»
дійсний розмір матеріальної шкоди,
спричинений автомобілю «Х'юндай» д/н
НОМЕР_1, позивача ОСОБА_1 внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди складає
10143,81 грн.

Положеннями ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно із вимогами ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 1188 ЦК України за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

За встановлених обставин, суд
приходить до висновку про задоволення
вимог позивача в частині стягнення
страхового відшкодування та вважає за
можливе покласти в основу рішення суму
визначену експертом - 10143,81 грн. та не
погоджується з доводами викладеними
представником ПАТ СК «Провідна» з
необхідністю вирахуванням ПДВ у
зв'язку із недоведеністю необхідності
здійснювати таке відрахування.

Як свідчать матеріали справи при
укладанні між страховиком та ОСОБА_2
договору страхування сторонами
встановлено франшизу у розмірі 510,00
грн., яка відповідно до вимог чинного
законодавства не відшкодовується
страховою компанією.

Таким чином суд приходить до висновку,
що з СК «Провідна» на користь ОСОБА_1 з
урахуванням ступеню вини ОСОБА_2
підлягає стягненню сума у розмірі 9532,37
грн. (10143,81 грн.* 0,99 - 510,00 грн.).

Також, зважаючи на приписи ст. 1166 ЦК
України щодо відшкодування майнової
шкоди, завданої неправомірними діями
особою, яка її завдала в повному обсязі
та беручі до уваги положення ст. 1194 ЦК
України щодо обов'язку сплатити
потерплому різницю між фактичним
розміром шкоди і страховою виплатою
для повного відшкодування завданої
шкоди особою, яка застрахувала свою
цивільну відповідальність за умови
недостатності такої виплати з ОСОБА_2
на користь позивача підлягає стягненню
сума у розмірі 510,00 грн.

Положеннями ст. 611 ЦК України
встановлено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові наслідки
встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

В свою чергу положеннями ст. 36 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» за кожен день прострочення
виплати страхового відшкодування
(регламентної виплати) з вини
страховика (МТСБУ) особі, яка має
право на отримання такого
відшкодування, сплачується пеня з
розрахунку подвійної облікової
ставки Національного банку України,
яка діє протягом періоду, за який
нараховується пеня.

Представник позивача просить суд
стягнути з ПАТ СК «Провідна» на користь
позивача стягнути передбачену Законом
пеню, враховуючи ч. 2 ст. 258 ЦК України, у
сумі 3 086,30 грн. за період з 24.05.2012 р. по
04.08.2014 р., інфляційні у сумі 553,27 грн. за
період з 18.04.2014 р. по 30.06.2014 р. , а також 3% з
28.06.10 р. по 04.08.2014 р. у сумі 1173,24 грн.

Зважаючи на те, що як свідчать
матеріали справи позивач подала
необхідні для прийняття страховиком
рішення щодо виплати або відмови у
виплаті страхового відшкодування
28.05.2010 р. суд погоджується з доводами
представника позивача, що прострочення
виконання зобов'язання починається з
28.06.2010 року.

Також суд погоджується і з позицією
позивача щодо застосування до вимог
про стягнення пені положень ч. 2 ст. 258 ЦК
України відповідно до яких до вимог про
стягнення пені застосовується позовна
давність в один рік.

Зважаючи на встановлені судом
обставини щодо невиконання
страховиком взятих на себе зобов'язань
за договором страхування, здійснення
перевірки наданого розрахунку під час
розгляду справи, вимоги в частині
стягнення з відповідача інфляційних
втрат, 3% річних та пені у зазначеному
представником позивача розмірі
підлягають задоволенню.

Вимога ж щодо визнання бездіяльності
страховика ПАТ СК «Провідна» фактичною
відмовою у виплаті страхового
відшкодування, а фактичну відмову у
виплаті страхового відшкодування -
незаконною, то вона задоволенню не
підлягає, оскільки між позивачем та СК
«Провідна» виникли договірні
правовідносини, які регулюються
положеннями книгою 5 Цивільного
кодексу України - Зобов'язальне право і
не відповідають положенням ст.16 ЦК
України.

Також , на думку суду, не підлягають
задоволенню вимоги позивача щодо
визнання провини ОСОБА_2 у скоєнні ДТП у
процентному співвідношенні 99% до 1%
(частка вини ОСОБА_1); визнання суми
матеріальних збитків завданих
позивачу у зв'язку із тим, що такі
способи захисту прав та інтересів
також не передбачені ст. 16 ЦК України.

До судових витрат відповідно до
положень ст. 79 ЦПК України судові
витрати складаються з судового збору
та витрат пов'язаних з розглядом
справи, зокрема, витрат пов'язаних з
проведенням експертиз.

В свою чергу положеннями ст. 88 ЦПК
України встановлено, що стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею та документально підтверджені
судові витати.

За проведення експертних досліджень.
Як свідчать матеріали справи,
позивачем було сплачено суму у розмірі
7 600,00 грн., при подачі позову сплачено
судовий збір у сумі 230 грн. 00 коп.

Розподіляючи судові витрати, суд
керується положеннями ст. 88 ЦПК
України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.
3,10,11,57,60,88,169,212-215, 224-226 ЦПК України,
Законом України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», ст.ст.
258,525,526,611,625,979,1188 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Провідна» на користь ОСОБА_1 страхове
відшкодування у розмірі 9532 грн. 37 коп.,
три відсотки річних за прострочення
грошового зобов'язання у сумі 1 173 грн. 24
коп., інфляційні втрати у розмірі 593 грн.
27 коп., пеню у сумі 3 086 грн. 30 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 суму у розмірі 510 грн. 00 коп.

Стягнути з Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Провідна» на користь ОСОБА_1
судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп.,
витрати пов'язані з проведенням
експертиз у розмірі 7 600 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути
оскаржено позивачем шляхом подачі
апеляційної скарги до Апеляційного
суду м. Києва через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
його проголошення. Позивач, який не був
присутнім в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, може
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії. В разі залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення заочне рішення може
бути оскаржено в загальному порядку.

Суддя