РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

копія Справа № 1121/1783/12 Провадження №
2/401/20/14

28 серпня 2014 року
м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд
Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Мельничика Ю.С.,

за участю: секретаря Страшні О.Е..,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

третьої особи Коваль Г.Т.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_6, треті особи:
державний нотаріус Світловодської
міської державної нотаріальної
контори Москаленко Ніна Іванівна,
секретар виконкому Власівської
селищної ради Коваль Галина
Трифонівна, про визнання недійсною
заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2011 року ОСОБА_5 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2 та просила
визнати недійсною, з підстав
визначених ч.1 ст.225 ЦК України, заяву
ОСОБА_8, посвідчену 23 жовтня 2008 року
секретарем виконкому Власівської
селищної ради Коваль Галиною
Трифонівною, зареєстрований в реєстрі
за №1015, про прийняття спадщини після
смерті матері, ОСОБА_9.

Зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла
ОСОБА_9 - мати позивачки ОСОБА_5 та
ОСОБА_8

Згідно заповіту ОСОБА_9 від 09 грудня 2004
року, посвідченого державним
нотаріусом Світловодської міської
державної нотаріальної контори
Москаленко Н.І., зареєстрованого в
реєстрі за №1-3135, її брату ОСОБА_8 мати
заповіла квартиру АДРЕСА_1.

23 жовтня 2008 року ОСОБА_8 складено заяву
про прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_8, підпис на якій посвідчено
секретарем виконкому Власівської
селищної ради.

ОСОБА_8, який є її рідним братом, помер
ІНФОРМАЦІЯ_3, через що свідоцтво про
право на спадщину ним не отримано.
Після його смерті до нотаріальної
контори із заявами про прийняття
спадщини звернулися дружина померлого
- ОСОБА_2 та син ОСОБА_6.

Звернувшись до суду із позовом, ОСОБА_5
посилалася на те, що внаслідок
черепно-мозкової травми, струсу
головного мозку, забійних ран голови її
брат ОСОБА_8 не міг керувати своїми
діями та перебував у недієздатному
стані 23 жовтня 2008 року, тобто в момент
підписання заяви про прийняття
спадщини, що позбавило його можливості
керувати своїми діями та усвідомлювати
їх, а тому на підставі ст.225 ЦК України
просила суд визнати заяву ОСОБА_8 про
прийняття спадщини після смерті
матері, - недійсною.

До участі у справі залучено
відповідачем ОСОБА_6, сина ОСОБА_8, та
третіх осіб державного нотаріуса
Світловодської міської державної
нотаріальної контори Москаленко Н.І.,
секретаря виконавчого комітету
Власівської селищної ради Коваль Г.Т.

Під час судового розгляду представник
позивача - ОСОБА_1 заявлені позовні
вимоги підтримала.

Позивач ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_8 в
судові засідання не з'явилися, просили
суд розглянути справу за їх
відсутності (а.с.57, том №1, а.с.54, 121 том
№2).

Відповідач ОСОБА_2 та представник
відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_3, яка є
донькою ОСОБА_8 і ОСОБА_2 заперечували
проти позовних вимог, та пояснили, що
після виписки ОСОБА_8 з лікарні у серпні
2008 року він знаходився весь час дома.
Вони як дружина і донька доглядали його
і стан його здоров'я поступово
покращувався. У вересні 2008 року ОСОБА_8
став самостійно ходити по квартирі,
розмовляв з ними. Двічі вони
супроводжували його на прийом до
лікаря Власівської лікарської
амбулаторії, останній раз 21 жовтня 2008
року. На прохання ОСОБА_8 у жовтні 2008
року вони двічі запрошували секретаря
Власівської селищної ради Коваль Г.Т.
для оформлення довіреності на ім'я
дочки, та для оформлення заяви про
прийняття спадщини, яка відкрилася
після смерті його матері. Вказані
оформлені документи були підписані
особисто ОСОБА_8 після їх зачитування
та роз'яснення їх суті. ОСОБА_8 з серпня
2008 року і до дня своєї смерті
ІНФОРМАЦІЯ_3 усвідомлював значення
своїх дій, міг ними керувати, а тому
відповідачі просили суд відмовити в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_5.

У судові засідання не з'явився
представник третьої особи -
Світловодської державної міської
нотаріальної контори, просив розгляд
справи провести без участі його
представника, тому суд ухвалив про
розгляд справи за відсутності
представника третьої особи.

Третя особа - секретар Власівської
селищної ради м. Світловодська
Кіровоградської області Коваль Г.Т. в
судовому засіданні пояснила, що дійсно
23 жовтня 2008 року, нею посвідчено
справжність підпису ОСОБА_8 на заяві
про прийняття спадщини після смерті
матері, ОСОБА_9. Психічний стан ОСОБА_8
під час підписання заяви у неї не
викликав занепокоєння, вона з ним
розмовляла, він відповідав на її
питання і свої дії розумів, сумнівів в
його дієздатності не виникало і не
було, тому причини для відмови у
посвідченні правочину у неї були
відсутні.

Заслухавши пояснення представників
позивача та відповідачів, допитавши
свідків, дослідивши зібрані у справі
докази, проаналізувавши та оцінивши їх
у єдності і сукупності, враховуючи, що
сторони надали суду всі наявні докази,
яких достатньо для вирішення спору між
ними, виходячи з встановлених обставин
і визначених відповідно до них
правовідносин, суд приходить до таких
висновків.

Так, між сторонами виник спір щодо
дійсності вчиненого правочину
спадкоємцем ОСОБА_8 від чого залежать
їх, як спадкоємців, права та інтереси.

Рішенням Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 02 листопада 2012 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Кіровоградської
області від 15 січня 2013 року, у
задоволенні даного позову ОСОБА_5,
поданого 23 серпня 2011 року, відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 03 липня 2013 року
рішення Світловодського
міськрайонного суду від 02 листопада 2012
року та ухвалу апеляційного суду
Кіровоградської області від 15 січня 2013
року скасовано, справа направлена до
суду на новий судовий розгляд.

Скасовуючи судові рішення судів першої
та другої інстанції Вищий
спеціалізований суд України зазначив,
що суд не вирішив питання щодо
психічного стану ОСОБА_8 у момент
вчинення заяви про прийняття спадщини
з огляду на тимчасові розлади здоров'я,
безпідставно відмовив в задоволенні
клопотання представника позивача про
призначення посмертної
судово-психіатричної експертизи, проте
у рішенні послався на висновок
експертизи, проведеної в іншій справі
за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про
визнання заяви про прийняття спадщини
після смерті матері, ОСОБА_9 недійсною з
підстав відсутності волевиявлення
внаслідок застосування психологічного
тиску.

В судовому засіданні досліджено надані
сторонами докази:

- З копії заповіту від 09 грудня 2004 року
видно, що ОСОБА_9 заповіла ОСОБА_8
квартиру АДРЕСА_1 (а.с.45, том №1);

- З копії свідоцтва про смерть видно, що
ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.44, том
№1);

- З копію заяви ОСОБА_8 від 23 жовтня 2008
року адресованої Світловодській
міській державній нотаріальній
конторі про прийняття ним спадщини у
виді квартири АДРЕСА_1 після смерті
матері ОСОБА_9 видно, що секретарем
виконкому Власівської селищної ради
засвідчена справжність підпису ОСОБА_8,
який зроблено у її присутності о 14
годині 20 хвилин на дому за адресою
АДРЕСА_5 в зв'язку з хворобою довірителя
(а.с.46, том №1);

- З копій рішень №73 від 27 червня 2006 року,
№3 від 19 листопада 2010 року виконкому
Власівської селищної ради та
Власівської селищної ради видно, що на
секретаря виконкому селищної ради
Коваль Г.Т. покладено виконання
вчинення нотаріальних дій у виконкомі
(а.с.104, том№1);

- З копії письмової відповіді
Комунальної установи «Лікарська
амбулаторія» с. Власівка від 11 січня 2011
року видно, що карта амбулаторного
хворого ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, відсутня,
але згідно запису в журналі обліку
амбулаторного прийому
лікаря-невропатолога та усного
пояснення лікаря ОСОБА_10, хворий ОСОБА_8
був нею оглянутий 21 жовтня 2008 року і на
момент огляду у хворого були наявні
когнітивні порушення, а саме: порушення
пам'яті, критики та темпу мислення.
Заключний діагноз: Тяжка
черепно-мозкова травма, забій
головного мозку важкого ступеню,
субдуральна гематома від 02 липня 2008
року. Відновний період;

- Матеріали справи містять дані того, що
ОСОБА_8 02 липня 2008 року мав тяжку
черепно-мозкову травму, забій
головного мозку важкого ступеню,
субдуральну гематому, але 01 серпня 2008
року був виписаний з лікарні у стані
середньої тяжкості, в подальшому
будь-яких офіційних даних про стан
здоров'я спадкоємця немає, крім довідки
медичної установи, написаної зі слів.

- З довідок головного лікаря
Світловодської центральної районної
лікарні на запити суду ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в період з 02 серпня 2008 року
по 23 жовтня 2008 року на стаціонарному
лікуванні не перебував (а.с.92,93,100,101, том
№1);

- З копії свідоцтва про смерть видно, що
ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.192, том №1).

Судом витребувано та досліджено копію
спадкової справи №372 до майна померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9, яка розпочата 29
жовтня 2008 року за заявою ОСОБА_8 про
прийняття спадщини та видачі свідоцтва
про право на спадщину за заповітом
подану Світловодській міській
державній нотаріальній конторі
(а.с.124-178 том №1).

Також, досліджено витребувану копію
спадкової справи №440-2008 до майна
померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8, яка
розпочата 17 грудня 2008 року за заявою
ОСОБА_2 про прийняття спадщини та
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом подану Світловодській
міській державній нотаріальній
конторі 17 грудня 2008 року про прийняття
спадщини померлого чоловіка ОСОБА_8
(а.с.189-220, том №1).

В судовому засіданні також оглядалися
матеріали цивільної справи №2-8/2011 за
позовом, який подавався 02 грудня 2008
року ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про визнання
заповіту ОСОБА_9 від 09 грудня 2004 року
недійсним, та про визнання недійсною
заяви ОСОБА_8 від 23 жовтня 2008 року про
прийняття спадщини та видачі свідоцтва
про право на спадщину за заповітом
ОСОБА_9.

Так, з матеріалів вказаної справи
видно, що ОСОБА_9 09 грудня 2004 року
подарувала своїй дочці ОСОБА_5 житловий
будинок АДРЕСА_6 (а.с.50).

З копії заповіту від 09 грудня 2004 року
видно, що ОСОБА_9 заповіла своєму синові
ОСОБА_8 квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Світловодського
міськрайонного суду від 04 лютого 2011
року позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_2,
ОСОБА_6, ОСОБА_18про визнання заповіту
ОСОБА_9, посвідченого 09 грудня 2004 року
недійсним, та про визнання заяви ОСОБА_8
від 23 жовтня 2008 року про прийняття
спадщини недійсною та неподаною, та
визнання його таким, що не прийняв
спадщину, задоволено частково. Визнано
недійсним заповіт ОСОБА_9 від 09 грудня
2004 року, та визнано недійсною заяву
ОСОБА_8 від 23 жовтня 2008 року про
прийняття спадщини. (а.с.172-177).

Рішенням Апеляційного суду
Кіровоградської області від 12 квітня
2011 рокурішення Світловодського
міськрайонного суду від 04 лютого 2011
року скасовано в частині визнання
недійсними заповіту ОСОБА_9 та
заявиОСОБА_8 про прийняття спадщини.
Ухвалено нове рішення яким відмовлено
ОСОБА_5 в задоволенні позову до ОСОБА_2,
ОСОБА_6, ОСОБА_18про визнання недійсним
заповіту ОСОБА_9, посвідченого
Світловодською міською державною
нотаріальною конторою 09 грудня 2004 року
за реєстром №1-3135, та про визнання
недійсною заяви ОСОБА_8 від 23 жовтня 2008
року про прийняття спадщини (а.с.227-230).

З досліджених доказів судом
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла
ОСОБА_9 - мати позивачки ОСОБА_5 та
ОСОБА_8

Згідно заповіту ОСОБА_9 від 09 грудня 2004
року, посвідченого державним
нотаріусом Світловодської міської
державної нотаріальної контори
Москаленко Н.І., за реєстром №1-3135,
спадкодавець своєму синові ОСОБА_8
заповіла квартиру АДРЕСА_1.

23 жовтня 2008 року спадкоємець ОСОБА_8
звернувся до Світловодської міської
державної нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини після
смерті матері ОСОБА_8

Через хворобу, підпис спадкоємця на
даній заяві 23 жовтня 2008 року за місцем
його проживання посвідчила секретар
виконкому Власівської селищної ради
Коваль Г.Т., з занесенням до книги
виконання нотаріальних дій за реєстром
№1015.

Заява ОСОБА_8 надійшла до нотаріальної
контори поштою 29 жовтня 2008 року і на її
підставі нотаріусом заведено спадкову
справу за №372-2008.

ОСОБА_8, який є рідним братом позивачки
ОСОБА_5, помер ІНФОРМАЦІЯ_3, через що
свідоцтво про право на спадщину він не
отримав.

Після його смерті до нотаріальної
контори із заявами про прийняття
спадщини звернулися дружина померлого
- ОСОБА_2 та син ОСОБА_6.

На підтвердження обґрунтованості
позовних вимоги представник позивача
просила допитати свідків ОСОБА_13,
ОСОБА_14 та ОСОБА_15

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_13 пояснила, що ОСОБА_5 є її
двоюрідною сестрою. Восени 2008 року вона
з чоловіком ОСОБА_14 двічі приходили
провідувати ОСОБА_8, який на її думку,
знаходився в безпорадному стані.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_14 підтвердив свідчення свідка
ОСОБА_16

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_15 пояснила, що з листопада 2006 року
до січня 2014 року працювала
лікарем-терапевтом Власівської
лікарської амбулаторії і знає, що
хворий ОСОБА_8 у 2008 році лікувався у
невропатолога. Амбулаторна карта
ОСОБА_8, як і всіх пацієнтів,
зберігалася в реєстратурі. Всіх
померлих, які були ліквідаторами
наслідків аварії на ЧАЕС, направляють
на розтин для чого рідним видають на
підставі амбулаторної карти
направлення для судмедексперта. На
таких померлих осіб лікарське
свідоцтво про причину смерті видає
судмедекспертиза або патологоанатом, і
лише на підставі їх документів, відділ
РАЦС видає рідним свідоцтво про смерть.
Місце знаходження амбулаторної карти
хворого ОСОБА_8 за період з серпня по
листопад 2008 року їй не відоме, оскільки
всі амбулаторні карти після огляду
хворих вона повертає до реєстратуру.

В судовому засіданні за заявою
представника відповідача - ОСОБА_3 її
було допитано у справі як свідка.
Свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що після
звернення ОСОБА_5 у грудні 2008 року до
суду між ними виникла неприязнь. На
прохання батька ОСОБА_8, який був
ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС
1-ї категорії та внаслідок цього
інвалідом 2 групи вона займалася його
документами, зверталася до різних
організацій. Від батька їй відомо, що у
2004 році його мати заповіла йому
квартиру, а сестрі ОСОБА_5 подарувала
будинок. Після похорон бабусі ОСОБА_9 13
червні 2008 року її батько ОСОБА_8 будучи
у стані сп'яніння 02 липня 2014 року впав
на сходах у під'їзді внаслідок чого
отримав черепно-мозкову травму, після
чого знаходився протягом місяця на
лікуванні звідки виписався на початку
серпня 2008 року. За час перебування дома
стан здоров'я у її батька покращувався,
він став підніматися з ліжка, ходити, і
у жовтні 2008 року вільно ходив по
квартирі, розмовляв, був постійно у
свідомості, і міг висловлювати свої
бажання. 17 жовтня 2008 року батько надав
на неї для отримання грошової допомоги
та для оформлення спадщини після
смерті бабусі довіреність, яку
оформляла та засвідчувала у них на дому
секретар Власівської селищної ради
Коваль Г.Т. Наприкінці жовтня 2008 року
вона з матір'ю супроводжували ОСОБА_8 на
огляд та були у лікаря ОСОБА_15 та
лікаря-невропатолога ОСОБА_10. Після
смерті бабусі ОСОБА_5 забрала всі
документи, не повертала також і
свідоцтво про народження самого
ОСОБА_8, та чинила різні перешкоди щоб
ОСОБА_8 не вступив у спадщину. На
прийомі у нотаріуса вона дізналася, що
заяву про прийняття спадщини можна
засвідчити у секретаря Власівської
селищної ради, після чого пішла на
прийом до секретаря Коваль Г.Т.

Її батько ОСОБА_8 не збирався
відмовлятися від спадщини за заповітом
своєї матері ОСОБА_9

Так як її батько не міг далеко ходити,
його заяву про прийняття спадщини
секретар Коваль Г.Т. завірила на дому в
її, та в присутності ОСОБА_2 На
запитання Коваль Г.Т. її батько
відповідав, та питав де він повинен
розписатися, після чого підписав заяву
про прийняття спадщини після своєї
мами, та підписався в журналі
реєстрації нотаріальних дій.

Після смерті батька вона зверталася до
лікаря ОСОБА_15 для видачі свідоцтва про
смерть батька, і за її роз'ясненнями про
необхідність проведення розтину
батька отримувала від ОСОБА_15
направлення на розтин. Картку вона
віддала лікарю ОСОБА_15, від останньої
одержала направлення на розтин батька,
і більше ту картку не бачила.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_1 заявила
клопотання про призначення посмертної
судово-психіатричної експертизи для
з'ясування таких питань: 1. Чи міг ОСОБА_8
у період з 02 липня 2008 року по 01 серпня 2008
року усвідомлювати значення своїх дій
та керувати ними? 2. Чи міг ОСОБА_8 у
момент підписання ним заяви про
прийняття спадщини від 23 жовтня 2008 року
повною мірою усвідомлювати значення
своїх дій та керувати ними? 3. Як
отримана ОСОБА_8 черепно-мозкова травма
вплинула на його здатність
усвідомлювати значення своїх дій?
Представник проведення експертизи
просила доручити лікарям Черкаської
обласної психіатричної лікарні
мотивувавши, що вказаними експертами
експертиза буде проведена протягом
місяця, і вказана лікарня знаходиться
ближче до м. Світловодська.

Представник відповідачів ОСОБА_3 в
судовому засіданні не заперечувала
проти призначення експертизи, але
заперечувала проти доручення
експертизи лікарям Черкаської
обласної психіатричної лікарні,
просила доручити її проведення
експертам Кіровоградської обласної
психіатричної лікарні.

Для проведення експертизи судом
витребувано зі Світловодської ЦРЛ
медичну карту №2575 стаціонарного
хворого ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та з
супровідним листом головного лікаря
Світловодської центральної районної
лікарні на запит суду надана вказана
медична карта №2575, з якої видно, що
хворий ОСОБА_8 перебував на
стаціонарному лікуванні в
травматологічному відділенні в період
з 02 липня 2008 року по 01 серпня 2008 року в
зв'язку з закритою черепно-мозковою
травмою (а.с.148, том №2).

Згідно матеріалів справи після виписки
з травматологічного відділення ЦРЛ
ОСОБА_8 лікувався дома під наглядом
лікаря невропатолога Комунальної
установи «Лікарська амбулаторія».

В судовому засіданні зі слів його
рідних стан здоров'я ОСОБА_8 поступово
покращувався, дома він став рухатися по
квартирі, у жовтні 2008 року вимовляв
окремі слова вільно ходив по квартирі,
був у свідомості та висловлював свої
бажання

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_8, який був ліквідатором
наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії та
інвалідом 2 групи, 21жовтня 2008 року, у
супроводі рідних самостійно прибув на
огляд до лікарів Комунальної установи
«Лікарська амбулаторія», які
підтвердили відновлення його стану
здоров'я.

Місце знаходження карти амбулаторно
хворого ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка велася
Комунальною установою «Лікарська
амбулаторія» Власівської селищної
ради, судом не встановлено.

Інших медичних документів та будь-яких
доказів про фізичний та психічний стан
ОСОБА_8 станом на 23 жовтня 2008 року
сторони для проведення посмертної
психіатричної експертизи суду не
надали.

За клопотанням представника позивача
ухвалою суду від 19 лютого 2014 року у
справі призначена посмертна
судово-психіатрична експертиза,
проведення якої доручено експертам
Кіровоградської обласної
психіатричної лікарні. На вирішення
експертів судом винесено такі питання:

1. Як отримана ОСОБА_8
черепно-мозкова травма вплинула на
його здатність усвідомлювати значення
своїх дій?

2. Чи міг ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1,
після отримання черепно-мозкової
травми у період з 02 липня 2008 року по 01
серпня 2008 року усвідомлювати значення
своїх дій та керувати ними?

3. Чи міг ОСОБА_8 у момент
підписання ним заяви про прийняття
спадщини від 23 жовтня 2008 року повною
мірою усвідомлювати значення своїх дій
та керувати ними?

З висновку посмертної
судово-психіатричної експертизи №347
від 04 липня 2014 року видно, що отримана
ОСОБА_8 черепно-мозкова травма вплинути
на різну ступінь виразності кількісної
характеристики його стану свідомості,
що унеможливлює оцінку його психічного
стану на період з 02 липня 2008 року по 01
серпня 2008 року. Надалі, за відсутності
медичної документації стан здоров'я
ОСОБА_8 невідомий, в тому числі і 23
жовтня 2008 року. Тому відповідь на
питання - Чи міг ОСОБА_8 у момент
підписання ним заяви про прийняття
спадщини від 23 жовтня 2008 року повною
мірою усвідомлювати значення своїх дій
та керувати ними, не представляється
можливим.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про
психіатричну допомогу», якою визначено
поняття «Презумпція психічного
здоров'я», встановлено, що кожна особа
вважається такою, яка не має психічного
розладу, доки наявність такого розладу
не буде встановлено на підставах та в
порядку, передбачених цим Законом та
іншими законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.225 ЦК України,
правочин, який дієздатна фізична особа
вчинила у момент, коли вона не
усвідомлювала значення своїх дій та
(або) не могла керувати ними, може бути
визнаний судом недійсним за позовом
цієї особи, а в разі її смерті - за
позовом інших осіб, чиї права або
інтереси порушені. У разі наступного
визнання фізичної особи, яка вчинила
правочин недієздатною, позов про
визнання правочину недійсним може
пред'явити її опікун.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Порушивши у серпні 2011 року перед судом
вказаний спір позивачка ОСОБА_5 в жодне
судове засідання не з'явилася, тим
самим, ухилилася від надання як доказів
особистих пояснень, що дає суду
підстави вважати, що позивачка не
скористалася своїм правом доводити
обгрунтованість підстав своїх вимог.

Крім цього, з матеріалів справи видно,
що після випадку з ОСОБА_8 02 липня 2008
року, внаслідок якого він перебував у
тяжкому стані, позивачка ОСОБА_5, яка є
його рідною сестрою, не відвідувала
ОСОБА_8 не цікавилася та не турбувалася
станом його здоров'я, не надавала
братові будь-якої посильної допомоги,
що дає суду підстави вважати про
недоброзичливе ставлення ОСОБА_5 до
хворого брата.

З пояснень відповідача та показань
свідка ОСОБА_3 вбачається, що між
позивачкою ОСОБА_5 та її братом ОСОБА_8
за його життя склалися недоброзичливі
стосунки.

Показання свідків подружжя ОСОБА_14
щодо стану здоров'я ОСОБА_8 восени 2008
року, судом відкидаються як неналежні і
недостовірні докази, оскільки судом
встановлено що вони не є конкретними,
контакти свідків з ОСОБА_8 мали
епізодичний характер - лише два
протягом трьох місяців короткочасних
відвідування, між свідками та сім'єю
відповідачів склалися недовірливі
стосунки, а відтак суд розцінює їх
показання про безпорадний стан
здоров'я хворого лише як їх припущення,
які в силу зазначеного не є доказами.

Показання свідка ОСОБА_15 не вказують та
не доводять будь-яких обставин, на які
посилається позивач для обґрунтування
позову, щодо хворобливого психічного
стану ОСОБА_8, а навпаки свідчать, у
сукупності з іншими доказами, лише про
покращення фізичного стану ОСОБА_8,
який до виникнення травми був
інвалідом 2-ї групи.

Відсутність амбулаторної карти ОСОБА_8
з відомостями про його стан здоров'я в
період з 02 серпня по 23 жовтня 2008 року
сама по собі, не доводить обставини на
які посилається позивач в
обґрунтування свого позову.

При цьому, висновок посмертної
експертизи узгоджується з доказами,
які надані відповідачами в
підтвердження своїх заперечень проти
позовних вимог, та які досліджені судом
й результат їх оцінки викладено вище у
даному рішенні. Вказані докази у своїй
єдності та сукупності є
взаємодоповнюючими, та не суперечать
один одному, фактичні дані, які
встановлені дослідженими доказами не
викликають у суду сумніви в
достовірності доводів відповідачів,
які нічим не опорочені, та які повністю
спростовують доводи позивача.

Будь-яких інших належних, допустимих,
достовірних та достатніх доказів, які б
підтверджували б перебування ОСОБА_8 23
жовтня 2008 року під час підписання заяви
про прийняття спадщини у такому стані,
в якому б він не усвідомлював значення
своїх дій та (або) не міг керувати ними,
позивачем та його представником суду
не надано, і в судовому засіданні не
встановлено, а відтак позивачкою в
установленому порядку не доведено, що
ОСОБА_8 не усвідомлював значення своїх
дій та не міг керувати ними в момент
підписання 23 жовтня 2008 року заяви про
прийняття спадщини, в зв'язку з чим в її
позовних вимогах належить відмовити
повністю.

Долю судових витрат суд вирішує
відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 27, 60, 61, 88, 169,
212 - 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_2,
ОСОБА_6 про визнання недійсною заяви
ОСОБА_8 від 23 жовтня 2008 року про
прийняття спадщини відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Кіровоградської області через
Світловодський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя підпис Згідно з оригіналом

Суддя Світловодського

міськрайонного суду
Ю.С. Мельничик