УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаврилової О.В.,

при секретарі - Сірош О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність
відділу державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві, заінтересована
особа ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

18.07.2014р. заявник ОСОБА_1 звернулась до
суду з вищезазначеною скаргою, в якій
просить суд: визнати неправомірними
дії державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві Байрамова Т.Р. щодо
відмови у відкритті виконавчого
провадження по виконавчому листу від
20.04.2012 року по справі №2604/6871/12, виданого
Дніпровським районним судом м. Києва;
визнати неправомірними дії начальника
відділу державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві щодо не розгляду
скарги на дії (бездіяльність)
державного виконавця Байрамова Т.Р.
щодо відмови у відкритті виконавчого
провадження по виконавчому листу від
20.04.2012 року по справі №2604/6871/12, виданого
Дніпровським районним судом м. Києва;
визнати неправомірними дії начальника
відділу державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві щодо не скасування
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову в
прийнятті до провадження виконавчого
документа) від 25.10.2013 року державного
виконавця Байрамова Т.Р. по виконавчому
листу від 20.04.2012 року по справі №2604/6871/12,
виданого Дніпровським районним судом
м. Києва; скасувати постанову про
відмову у відкритті виконавчого
провадження (відмову в прийнятті до
провадження виконавчого документа) від
25.10.2013 року державного виконавця
Байрамова Т.Р. по виконавчому листу
Дніпровського районного суду м. Києва
від 20.04.2012 року по справі №2604/6871/12;
зобов'язати відділ державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м. Києві
відкрити виконавче провадження по
виконавчому листу Дніпровського
районного суду м. Києва від 20.04.2012 року
по справі №2604/6871/12.

Скарга мотивована тим, що рішенням
Дніпровського районного суду м. Києва
вимоги скаржника до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів задоволено.
23.10.2013р. Дніпровським районним судом м.
Києва було видано виконавчий лист по
справі № 2604/6871/12, за яким постановою
державного виконавця Байрамова Т.Р. від
25.10.2013 року відмовлено у відкритті
виконавчого провадження на підставі
того, що виконавчий лист не відповідає
вимогам ст. 18 Закону України «Про
виконавче провадження». В телефонному
режимі державний виконавець пояснив,
що причиною відмови у відкритті
виконавчого провадження є те, що в
резолютивній частині виконавчого
листа зазначено, що божник проживає за
адресою: АДРЕСА_2, а в графі
місцезнаходження боржника зазначена
адреса: АДРЕСА_1. ОСОБА_1 вважає думку
державного виконавця про те, що вказані
адреси у виконавчому листі мають бути
ідентичними невірною та такою, що
суперечить вищевказаній нормі Закону.
11.12.2013 року заявник звернулась до
начальника відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м. Києві
зі скаргою на дії державного виконавця
Байрамова Т.Р., до якої додала оригінал
виконавчого листа, однак до
теперішнього часу відповіді на скаргу
не отримала. 17.01.2014 року ОСОБА_1 повторно
звернулася з аналогічною скаргою до
начальника відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м.
Києві, яка також залишена без відповіді
та задоволення. Зважаючи на викладене,
оскільки скаржник ОСОБА_1 скористалась
визначеним ст. 82 Закону України «Про
виконавче провадження» правом
оскарження рішень державного
виконавця до начальника відділу, однак
скарги не розглянуті, скаржник вважає,
що строк на оскарження постанови про
відмову у відкритті виконавчого
провадження пропущено з поважних
причин.

Заявник до судового розгляду подала
заяву про розгляд скарги без її участі,
в якій вимоги скарги підтримала у
повному обсязі та зазначила, що до
теперішнього часу відповіді на скарги,
адресовані начальнику відділу
виконавчої служби, вона не отримала.

Представник ВДВС Шевченківського РУЮ у
м. Києві в судове засідання не з'явився,
належним чином був повідомлений про
місце та час розгляду скарги, заяв чи
клопотань суду не надав.

У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК
України, фіксування судового процесу
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи та
скарги, приходить до наступного.

Згідно ст. 383 ЦПК України, сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду зі скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією чи
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби при виконанні
судового рішення, прийнятого у
відповідності з цим Кодексом, порушені
їх права та свободи.

Згідно положень ч. 2 ст. 384 ЦПК України
скарга подається до суду, що видав
виконавчий документ.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про
виконавче провадження», у виконавчому
документі зазначаються: назва і дата
видачі документа, найменування органу,
прізвище та ініціали посадової особи,
що його видали; дата прийняття і номер
рішення, згідно з яким видано документ;
повне найменування (для юридичних осіб)
або ім'я (прізвище, власне ім'я та по
батькові) (для фізичних осіб) стягувача
і боржника, їх місцезнаходження (для
юридичних осіб) або місце проживання чи
перебування (для фізичних осіб),
ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника (для юридичних осіб),
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника (для фізичних
осіб - платників податків) або номер і
серія паспорта стягувача та боржника
для фізичних осіб - громадян України,
які через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це відповідні
органи державної влади та мають
відмітку в паспорті громадянина
України, а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які ідентифікують
стягувача та боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню,
зокрема, дата народження боржника та
його місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо;
резолютивна частина рішення; дата
набрання законної (юридичної) сили
рішенням; строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання.

Згідно ч. 4 ст. 26 Закону України «Про
виконавче провадження», постанова
державного виконавця про відмову у
відкритті виконавчого провадження
може бути оскаржена заявником у
десятиденний строк з дня її
надходження у порядку, встановленому
цим Законом.

Постанова заявником отримана
06.12.2013року (а.с. 11).

Відповідно до ч. 1 ст. 82 Закону України
«Про виконавче провадження», рішення,
дії або бездіяльність державного
виконавця та інших посадових осіб
державної виконавчої служби можуть
бути оскаржені стягувачем та іншими
учасниками виконавчого провадження
(крім боржника) до начальника відділу,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або до керівника
відповідного органу державної
виконавчої служби вищого рівня чи до
суду.

11.12.2013р. заявником направлено цінним
листом скаргу на ім'я начальника ВДВС
Шевченківського РУЮ у м. Києві (а.с. 12-14),
яка отримана адресатом 12.12.2013р. (а.с. 15).
Після цього, скаржником повторно була
направлена аналогічна скарга на ім'я
начальника ВДВС Шевченківського РУЮ у
м. Києві (а.с. 16-17), яка одержана
адресатом 20.01.2014р. (а.с. 18).

Згідно зі ст. 385 ЦПК України скарга може
бути подана до суду у десятиденний
строк з дня, коли особа дізналася або
повинна була дізнатися про порушення
її прав чи свобод. Пропущений з
поважних причин строк може бути
поновлено судом. Строк оскарження
постанови державного виконавця про
відмову у відкритті виконавчого
провадження пропущено з поважних
причин, оскільки ОСОБА_1 неодноразово
зверталась зі скаргою до начальника
відділу, проте її скарги не були
розглянуті.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про
державну виконавчу службу», державна
виконавча служба входить до системи
органів Міністерства юстиції України і
здійснює виконання рішень судів,
третейських судів та інших органів, а
також посадових осіб відповідно до
законів України.

Згідно ст. 7 Закону України «Про
державну виконавчу службу» працівник
органу державної виконавчої служби
зобов'язаний сумлінно виконувати
службові обов'язки, не допускати в
своїй діяльності порушення прав
громадян та юридичних осіб,
гарантованих Конституцією України,
законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що рішенням
Дніпровського районного суду м. Києва
(справа №2604/6871/12) від 20.04.2012р. по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання дружини та неповнолітньої
дитини, та додаткових витрат на
лікування дитини, позов задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою:
АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1, проживаючої
в АДРЕСА_2, аліменти на її утримання у
твердій грошовій сумі у розмірі 800
гривень щомісячно, до досягненням
сином ОСОБА_4 трирічного віку,
починаючи з 15 березня 2012 року. Також
зазначеним рішенням стягнуто аліменти
на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5
та додаткові витрати, пов'язані з
утриманням та лікуванням останнього.

Дніпровським районним судом м. Києва
23.10.2013 року було видано виконавчий лист
про стягнення з відповідача на користь
позивача аліментів на її утримання у
твердій грошовій сумі у розмірі 800
гривень щомісячно, до досягненням
сином ОСОБА_4 трирічного віку,
починаючи з 15 березня 2012 року (а.с. 8).

Постановою державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції м. Києва Байрамова Т.Р. від
25.10.2013 року відмовлено у відкритті
виконавчого провадження про примусове
виконання виконавчого листа у зв'язку з
тим, що виконавчий документ не
відповідає вимогам, передбаченим
статтею 18 Закону України «Про
виконавче провадження» (а.с. 9).

Заявнику направлено вищевказану
постанову 20.11.2013 року та отримано нею
06.12.2013 року, що підтверджується
конвертом та довідкою поштового
відділення (а.с. 10-11).

Наведене вище свідчить про
неправомірність дій державного
виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ в м.
Києві та наявність підстав для
скасування постанови державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції м. Києва
Байрамова Т.Р. від 25.10.2013 року про
відмову у відкритті виконавчого
провадження (ВП № 40397520), оскільки з
даної постанови не вбачається, яким
саме вимогам ст. 18 Закону України «Про
виконавче провадження» не відповідає
виконавчий лист № 2604/6871/12, виданий
23.10.2013 року Дніпровським районним судом
м. Києва, зважаючи на те, що виконавчий
лист відповідає визначеним статтею 18
Закону України «Про виконавче
провадження» вимогам, крім іншого в
даному виконавчому документі
зазначені прізвище, власне ім'я та по
батькові боржника, дата його
народження, ідентифікаційний код та
адреса проживання. Крім того суд
зауважує, що вдаватися в оцінку
достовірності викладеної судом у
виконавчому листі інформації, в тому
числі щодо місця проживання боржника,
до компетенції державної виконавчої
служби не входить. Тому скарга в цій
частині підлягає задоволенню.

11.12.2013р. заявником направлено цінним
листом скаргу на ім'я начальника ВДВС
Шевченківського РУЮ у м. Києві, в якій
оскаржено вищезазначену постанову про
відмову у відкритті виконавчого
провадження та дії державного
виконавця щодо її винесення (а.с. 12-14).
Цінний лист отримано адресатом (за
довіреністю) 12.12.2013р. (а.с. 15).

17.01.2014р. заявником повторно направлено
скаргу аналогічного змісту на ім'я
начальника ВДВС Шевченківського РУЮ у
м. Києві, яку вручено (за довіреністю)
20.01.2014р.

Відповідно до ч. 8 ст. 82 Закону України
«Про виконавче провадження», скарга,
подана у виконавчому провадженні
начальнику відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, розглядається у
десятиденний строк з дня її
надходження. З наведеного вбачається
невиконання начальником відділу вимог
чинного законодавства, тому вимога
заявника про визнання неправомірною
бездіяльності начальника відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві, щодо тривалого не
розгляду скарг стягувача, підлягає
задоволенню.

Щодо вимоги заявника про визнання
неправомірними дій начальника відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві, щодо не скасування
Постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову в
прийнятті до провадження виконавчого
документа) - ця вимога є передчасною,
оскільки з матеріалів справи та скарги
не вбачається винесення начальником
відділу відмови у задоволенні скарги
ОСОБА_1

Що стосується вимоги скаржника щодо
зобов'язання відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м. Києві
відкрити виконавче провадження, суд
також не вбачає підстав для
задоволення скарги в цій частині,
оскільки вирішення питання про
відкриття виконавчого провадження не
відноситься до компетенції суду, а
зобов'язання про це ВДВС
Шевченківського РУЮ у м. Києві є
можливим за умови перевірки державним
виконавцем наявності до цього підстав.

Враховуючи зазначені обставини, суд
приходить до висновку про наявність
підстав для часткового задоволення
скарги.

На підставі викладеного, Закону
України «Про виконавче провадження»,
ст.ст. 383-387 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність
відділу державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві, заінтересована
особа ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м. Києві
Байрамова Т.Р. щодо відмови у відкритті
виконавчого провадження за виконавчим
листом по справі №2604/6871/12, виданим
23.10.2013 року Дніпровським районним судом
м. Києва (ВП № 40397520).

Визнати неправомірною бездіяльність
начальника відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м. Києві
щодо не розгляду скарг на дії
державного виконавця Байрамова Т.Р.
щодо відмови у відкритті виконавчого
провадження за виконавчим листом по
справі №2604/6871/12, виданим 23.10.2013 року
Дніпровським районним судом м. Києва.

Скасувати постанову державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м. Києві
(ВП № 40397520) від 25.10.2013року про відмову у
відкритті виконавчого провадження
(відмову в прийнятті до провадження
виконавчого документа) з виконання
виконавчого листа №2604/6871/12, виданого
23.10.2013року Дніпровським районним судом
м. Києва про стягнення аліментів з
боржника ОСОБА_2.

В іншій частині скарги - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня отримання копії ухвали.

Суддя