Провадження №2/761/5013/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29 липня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді:
Піхур О.В.

при секретарі:
Маліченко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

У травні 2014 року позивач звернулася до
Шевченківського районного суду м.
Києва з даним позовом. Свої позовні
вимоги позивач обґрунтовує тим, що між
нею та відповідачем 18.06.2005 року було
зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають
дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Подружнє життя у сторін не склалось,
оскільки, відсутні спільні погляди на
життя, довіра, почуття любові та поваги
втрачено, примирення неможливе. З
початку 2014 року не проживають однією
сім'єю, шлюбні відносини припинені.
Спір щодо спільного майна та утримання
дитини на даний час відсутній.

Позивач в судовому засіданні позов
підтримала та просила суд його
задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов
визнав та просив суд його задовольнити.

Суд, вислухавши пояснення сторін, повно
та всебічно дослідивши і оцінивши
обставини по справі, надані сторонами
докази, приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це
встановлено судом, що сторони
перебувають у зареєстрованому шлюбі з
18.06.2005 року, від шлюбу мають дочку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судом встановлено, що з початку 2014
шлюбні стосунки між сторонами
припинені, примирення неможливе. Спір
щодо спільного майна та утримання
дитини на даний час відсутній.

Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України,
позов про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України
передбачено, що суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі
докази у їх сукупності, суд вважає, що
шлюб між сторонами носить формальний
характер, збереження їх сім'ї є
неможливим, а тому є усі підстави для
розірвання шлюбу, оскільки подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу буде суперечити їхнім інтересам
та інтересам їх дитини.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа,
яка змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище.

Судом було встановлено, що позивачка
бажає залишити собі прізвище «ОСОБА_1».

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 61, 88, 174, 179, 208,
209, 212 - 215, 218, 223, 294 Цивільного
процесуального кодексу України; ст.ст.
104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,
суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, який було зареєстровано
18.06.2005 року у відділі реєстрації актів
цивільного стану Святошинського
районного управління юстиції м. Києва,
актовий запис № 496 (свідоцтво про шлюб
НОМЕР_1) - розірвати.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через суд першої
інстанції шляхом подання апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя