АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
Головуючий у 1 інстанції: Козленко Г.О.
№ 22-ц/796/8645/2014
Доповідач: Шебуєва В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2014 року Колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді
Шебуєвої В.А.,

суддів
Українець Л.Д., Оніщука М.І.,

при секретарі
Троц В.О.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1
на заочне рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 17 червня 2013
року в справі за позовом ОСОБА_2 до
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3,
Публічного акціонерного товариства
«Сведбанк», третя особа: Товариство з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи», Відділ державної
виконавчої служби Солом'янського
районного управління юстиції м. Києва,
Приватне підприємство «Нива-В.Ш.», про
визнання виконавчого напису нотаріуса
таким, що не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Солом'янського
районного суду м. Києва від 17 червня 2013
року задоволено позов ОСОБА_2 до
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3,
Публічного акціонерного товариства
«Сведбанк» (далі - ПАТ «Сведбанк»),
третя особа: Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні
ініціативи»), Відділ державної
виконавчої служби Солом'янського
районного управління юстиції м. Києва,
Приватне підприємство «Нива-В.Ш.» (далі
- ПП «Нива-В.Ш.»), про визнання
виконавчого напису нотаріуса таким, що
не підлягає виконанню.

Визнано таким, що не підлягає виконанню
виконавчий напис приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3, зареєстрований в
реєстрі за №1295 від 25 лютого 2011 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
вказане рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким направити
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції. Посилається на те, що
рішення суду першої інстанції ухвалене
з порушенням положень норм
матеріального та процесуального права,
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи. Зазначає, що вона є
переможцем прилюдних торгів предмета
іпотеки, які відбулися 06 червня 2013 року
на підставі виконавчого напису
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
від 25 лютого 2011 року зареєстрованого в
реєстрі за № 1295. На час розгляду справи
позивач ОСОБА_2 володіла достатньою
інформацією про прилюдні торги та про
особу, що була визнана переможцем,
однак не вчинила жодних дій щодо
залучення її до участі в справі. На
думку апелянта судом першої інстанції
було порушено принцип змагальності
сторін та допущено порушення ст. 55
Конституції України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явилася,
повідомлена про місце і час розгляду
справи, а тому судова колегія дійшла
висновку про можливість слухання
справи у відсутність апелянта.

Представники позивача ОСОБА_2 і третьої
особи ТОВ «Кредитні ініціативи»
просять відхилити подану апеляційну
скаргу, а рішення суду залишити без
змін, посилаючись на його законність та
обґрунтованість.

Приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3,
представники ПАТ «Сведбанк», Відділу
державної виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції м.Києва, ПП «Нива-В.Ш.» в судове
засідання не з'явилися, повідомлені про
місце і час розгляду справи, а тому
судова колегія дійшла висновку про
можливість слухання справи у їх
відсутність.

Вислухавши пояснення осіб, які
з'явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 20 травня 2008 року
між ВАТ «Сведбанк», правонаступником
якого є ПАТ «Сведбанк», та ОСОБА_2 було
укладено кредитний договір №0301/0508/71-084.
Відповідно до умов договору банк надав
ОСОБА_2 кредит у розмірі 100000 доларів США
на строк з 20 травня 2008 року по 19 травня
2038 року включно, а остання
зобов'язалася повернути банку кредит
та сплатити відсотки за користування
кредитом у розмірі 11,9% річних за весь
строк фактичного користування
кредитом (а. с. 7-13, т. 1).

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором 20 травня 2008 року
між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 було
укладено іпотечний договір №
0301/0508/71-084-2-1, за умовами якого ОСОБА_2
передала в іпотеку банку нерухоме
майно - квартиру АДРЕСА_1 (а. с. 14-16, т. 1).

Пунктами 12.1., 12.3. іпотечного договору
передбачено, що звернення стягнення на
предмет іпотеки за вибором
іпотекодержателя здійснюється за
рішенням суду або шляхом вчинення
виконавчого напису нотаріуса.

22 липня 2010 року ПАТ «Сведбанк»
направляло на адресу ОСОБА_2 вимогу
№890/1593 про усунення порушень та
дострокове виконання зобов'язань за
кредитним договором від 02 серпня 2010
року, а також попередження про
звернення стягнення на предмет іпотеки
у разі невиконання вимоги про
дострокове виконання зобов'язання у
тридцяти денний строк з дня отримання
цієї вимоги, відповідно до якої станом
на 19 липня 2010 року розмір простроченої
заборгованості ОСОБА_2 за кредитним
договором №0301/0508/71-084 від 20 травня 2008
року становить 14837,23 доларів США, з яких
5004,00 доларів США простроченої
заборгованості за кредитом, 9833,23
доларів США простроченої
заборгованості за відсотками, а також
2237,93 доларів США пені за несвоєчасне
погашення (а. с. 124, т .1).

25 лютого 2011 року приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 було вчинено виконавчий
напис про звернення стягнення на
квартиру АДРЕСА_1, на підставі
іпотечного договору № 0301/0508/71-084-2-1 від 20
травня 2008 року, яка належить на праві
власності ОСОБА_2 та задоволення за
рахунок коштів, отриманих від
реалізації квартири, вимог ПАТ
«Сведбанк» у розмірі 109 419, 92 доларів США
за кредитним договором та 16 771 грн. 59
коп. (в тому числі: заборгованість за
кредитом 98 054 доларів США,
заборгованість за відсотками 11 365, 92
доларів США, що стягується за період з 03
серпня 2009 року по 02 серпня 2010 року, пеня
в сумі 16 771 грн. 59 грн.) та 7 100 грн. плати
за вчинення виконавчого напису
нотаріуса, зареєстрований в реєстрі за
№ 1295 (а. с. 116, т. 1).

У березні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом про визнання
виконавчого напису приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 від 25
лютого 2011 року, зареєстрованого в
реєстрі за № 1295, таким, що не підлягає
виконанню. свої вимоги обґрунтовувала
тим, що виконавчий напис не відповідає
вимогам закону та порушує її права,
оскільки вона на отримувала від банку
письмової вимоги про усунення
порушення зобов'язання, а
заборгованість за кредитним договором
не є безспірною.

З'ясувавши обставини справи,
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, суд першої інстанції дійшов
висновку про законність та
обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_2

Колегія суддів погоджується з таким
висновками суду першої інстанції.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону
України «Про іпотеку» у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Право іпотекодержателя на
звернення стягнення на предмет іпотеки
також виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону.

Згідно з ч. 3 вказаної статті звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 87 Закону Країни «Про
нотаріат» для стягнення грошових сум
або витребування від боржника майна
нотаріуси вчиняють виконавчі написи на
документах, що встановлюють
заборгованість. Перелік документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів,
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Статтею 88 Закону Країни «Про нотаріат»
визначено, що нотаріус вчиняє
виконавчі написи, якщо подані
документи підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем та за умови, що з дня
виникнення права вимоги минуло не
більше трьох років, а у відносинах між
підприємствами, установами та
організаціями - не більше одного року.

Відповідно до п. 284 розділу 32 Інструкції
про порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженої
Наказом Міністерства юстиції України
від 03 березня 2004 року № 20/5, яка діяла на
час вчинення оспорюваного виконавчого
напису, нотаріус вчиняє виконавчі
написи: якщо подані документи
підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем; за умови, що з дня
виникнення права вимоги минуло не
більше трьох років. Якщо для вимоги, за
якою видається виконавчий напис,
законом установлено інший строк
давності, виконавчий напис видається у
межах цього строку. Заборгованість або
інша відповідальність боржника
визнається безспірною і не потребує
додаткового доказування у випадках,
якщо подані для вчинення виконавчого
напису документи передбачені
Переліком документів, за якими
стягнення заборгованості провадиться
у безспірному порядку, затвердженому
постановою Кабінету Міністрів України.

Пунктом 1 Переліку документів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 29 червня 1999 року
№ 1172, за яким стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів
нотаріусів, встановлено, що для
одержання виконавчого напису
подаються: оригінал нотаріально
посвідченої угоди; документи, що
підтверджують безспірність
заборгованості боржника та
встановлюють прострочення виконання
зобов'язання.

При цьому, відповідно до положень ст. 35
Закону України «Про іпотеку» в
редакції, чинній на час вчинення
оспорюваних виконавчих написів, у разі
порушення основного зобов'язання
та/або умов іпотечного договору
іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення. В цьому
документі зазначається стислий зміст
порушених зобов'язань, вимога про
виконання порушеного зобов'язання у не
менш ніж тридцятиденний строк та
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки у разі невиконання
цієї вимоги. Якщо протягом
встановленого строку вимога
іпотекодержателя залишається без
задоволення, іпотекодержатель вправі
розпочати звернення стягнення на
предмет іпотеки відповідно до цього
Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, у
вимозі про дострокове виконання
зобов'язань за кредитним договором №
890/1593 від 21 липня 2010 року, направленій на
адресу ОСОБА_2 22 липня 2010 року, було
визначено розмір простроченої
заборгованості за кредитним договором
станом на 19 липня 2010 року, який
відрізняється від розміру
заборгованості, зазначеному у
виконавчому написі приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 від 25
лютого 2011 року. Крім того, у вимозі не
було вказано конкретної суми, яку у
зв'язку із застосуванням банком свого
права на дострокове стягнення
заборгованості за кредитним договором
має сплатити ОСОБА_2 Вимоги про
усунення порушення на суму, яка
зазначена у виконавчому написі ПАТ
«Сведбанк» на адресу ОСОБА_2 у порядку,
визначеному ст. 35 Закону України «Про
іпотеку» не направляло.

Такими чином, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
визнання виконавчого напису
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
від 25 лютого 2011 року таким, що не
підлягає виконанню.

Крім того, рішенням суду першої
інстанції визнано виконавчий напис
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
таким, що не підлягає виконанню через
невідповідність його вимогам Закону
України «Про іпотеку», Закону України
«Про нотаріат», та Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України на момент його
вчинення.

Статтею 48 Закону України «Про іпотеку»
визначено, що іпотекодержатель,
іпотекодавець, боржник та будь-який
учасник прилюдних торгів вправі
протягом трьох місяців з дня
проведення торгів оскаржити їх
результати в суді за місцезнаходженням
нерухомого майна.

Вимоги про визнання недійсними
прилюдних торгів, які відбулися 06
червня 2013 року на підставі виконавчого
напису приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 від 25 лютого 2011 року не
були предметом розгляду суду першої
інстанції.

Відтак, доводи апелянта ОСОБА_1 про те,
що оскаржуваним рішенням суд вирішив
питання про її права та обов'язки, є
безпідставними.

Рішення суду першої інстанції не було
оскаржено в апеляційному порядку
учасниками судового розгляду.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не
спростовують правильності висновків
суду першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції є
законним і обґрунтованим. Судом було
правильно застосовано норми
матеріального та процесуального права,
дана вірна оцінка зібраним доказам по
справі, тому підстав для скасування
оскаржуваного рішення судом
апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а
заочне рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 17 червня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді