Провадження № 2/635/532/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 березня 2014 року
сел.
Покотилівка

Харківський районний суд Харківської
області у складі:

головуючого - Полєхіна А.Ю.,

за участю секретаря - Бабенко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в селищі
Покотилівка цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: відділ
державної реєстраційної служби
Харківського РУЮ в Харківській
області, про визнання права власності
на житловий будинок в порядку
набувальної давності, за позовом
третьої особи яка заявляє самостійні
вимоги на предмет спору ОСОБА_3 до
ОСОБА_1, третя особа: Реєстраційна
служба Харківського РУЮ Харківської
області про визнання права власності
на нерухоме майно,-

В С
Т А Н О В И В :

В провадженні Харківського
районного суду Харківської області
знаходиться цивільна справа за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: відділ
державної реєстраційної служби
Харківського РУЮ в Харківській
області, про визнання права власності
на житловий будинок в порядку
набувальної давності, за позовом
третьої особи яка заявляє самостійні
вимоги на предмет спору ОСОБА_3 до
ОСОБА_1, третя особа: Реєстраційна
служба Харківського РУЮ Харківської
області про визнання права власності
на нерухоме майно.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач за первинним позовом
посилається на те, що 16 березня 1981 року
ОСОБА_1 у ОСОБА_4 був придбаний
завершений будівництвом житловий
будинок за адресою : АДРЕСА_1. В
присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6
позивач передала ОСОБА_4 4000 (чотири
тисячі) карбованців в якості повної
оплати за вказаний будинок, а ОСОБА_4
передав ключі від нього. Цей факт
підтверджується розпискою написаною
власноручно ОСОБА_4 від 16.03.1981 року.
ОСОБА_4 пояснив позивачу, що в 1974 році на
підставі рішення виконкому
Харківської районної ради йому було
виділено земельну ділянку за адресою :
АДРЕСА_1, для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
було надано дозвіл на виконання
будівельних робіт. Після отримання
дозволу він приступив до будівництва
та разом зі своєю дружиною ОСОБА_2
побудував вказаний будинок згідно
типового проекту, але не оформив право
власності на нього належним чином. На
підтвердження своїх слів ОСОБА_4 надав
позивачу рішення виконкому
Харківської районної ради № 1453 від
05.09.1974 року про відведення йому
земельної ділянки, типовий план
забудови земельної ділянки, дозвіл на
виконання будівельних робіт від 21.12.1974
року та договір від 12.03.1980 року
укладений між Мерефянським виконкомом
та ОСОБА_4 про надання йому в
безстрокове користування земельної
ділянки площею 450 кв.м. за адресою:
АДРЕСА_1. В усній формі позивач з ОСОБА_4
домовились, що протягом 2-х місяців він
оформить належним чином право
власності на даний будинок та підготує
всі необхідні документи для
нотаріального посвідчення договору
купівлі-продажу. ІНФОРМАЦІЯ_4 року
ОСОБА_4 раптово помер та не встиг
оформити право власності на будинок.
Факт смерті ОСОБА_2 підтверджується
свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 30.04.1981
року. Під час купівлі будинку позивач
носила прізвище ОСОБА_1, а після
реєстрації шлюбу з ОСОБА_7 взяла
прізвище ОСОБА_1. Даний факт
підтверджується свідоцтвом про
укладення шлюбу НОМЕР_2 від 26.12.1987 року
виданим Тимченківською селищною радою
Готвальдівського району, Харківської
області. З 16.03.1981 року по теперішній час
даний будинок знаходиться в володінні
позивача, але право власності на нього
не оформлено. Даний факт
підтверджується технічним паспортом
складеним КП «ХРБТІ» та актом
обстеження житлово-побутових умов від
04.12.2013 року складеним депутатом
Мерефянської мірької ради Стадник О.В.
Вперше на законодавчому рівні було
встановлено порядок та умови прийняття
в експлуатацію об'єктів будівництва
постановою Кабінету Міністрів України
від 5 серпня 1992 року № 449 «Про порядок
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів державного
замовлення». Тобто до 5 серпня 1992 року
не передбачалась процедура введення
приватних житлових будинків в
експлуатацію при оформленні права
власності. У зв'язку з тим, що
відповідно до статті 58 Конституції
України нормативно-правові акти не
мають зворотної дії в часі, загальні
правила прийняття в експлуатацію не
можуть поширюватись на приватні
житлові будинки з господарськими
будівлями і спорудами, які збудовані до
5 серпня 1992 року. Згідно п. 3.1 Порядку
прийняття в експлуатацію
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них, громадських
будинків та будівель і споруд
сільськогосподарського призначення І
та II категорій складності які
збудовані без дозволу на виконання
будівельних робіт і проведення
технічного обстеження їх будівельних
конструкцій та інженерних мереж
затвердженого Наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України № 95 від 19.03.2013 року - документом,
який засвідчує відповідність
закінчених будівництвом до 05 серпня 1992
року індивідуальних (садибних)
житлових будинків, садових, дачних
будинків, господарських (присадибних)
будівель і споруд, прибудов до них, які
не підлягають прийняттю в
експлуатацію, вимогам законодавства,
будівельних норм, державних стандартів
і правил, зокрема для потреб державної
реєстрації прав власності на нерухоме
майно, є технічний паспорт, складений
за результатами технічної
інвентаризації. Згідно технічного
паспорта складеного КП «Харківське
районне бюро технічної
інвентаризації» зазначений будинок
закінчено будівництвом в 1975 році.

В обґрунтування своїх позовних вимог
третя особа, що заявляє самостійні
вимоги посилається на те, що в серпні 2013
року ОСОБА_3 домовилася з ОСОБА_1 про
придбання в неї за 30000 гривень (тридцять
тисяч гривень) належного їй житлового
будинку літера «А-1», з верандою літера
«а» та відповідними надвірними
будівлями вбиральня літера «Г» і
льохом літера «В» розташованих за
адресою : АДРЕСА_1, який відповідач мав
намір продати. В розмові сторони дійшли
згоди щодо умов та ціни купівлі-продажу
будинку. 15.09.2013 року ОСОБА_1 звернулася
до ОСОБА_3 з пропозицією укласти
договір купівлі-продажу вказаного
житлового будинку в простій письмовій
формі та передати їй в якості оплати за
нього 30000 (тридцять тисяч) гривень,
натомість запропонувала негайно
передати ОСОБА_3 дане майно у фактичне
володіння та зобов'язалася підготувати
до 14.12.2013 року всі необхідні документи
для подальшого нотаріального
посвідчення договору. Свою пропозицію
відповідач пояснила тим, що їй вкрай
необхідні гроші на лікування. ОСОБА_3
погодилася, і 15.09.2013 року між сторонами
в простій письмовій формі було
укладено договір купівлі-продажу
житлового будинку «А-1», з верандою
літера «а» та відповідними надвірними
будівлями вбиральня літера «Г» і
льохом літера «В» розташованих за
адресою : АДРЕСА_1. В договорі
відповідач визнала факт продажу даного
будинку та отримання від ОСОБА_3 30000
гривень (тридцяти тисяч гривень) в
якості оплати за нього. Також в
договорі відповідач зобов'язалася до
14.12.2013 року підготувати всі необхідні
документи для нотаріального
посвідчення даного договору і ми
дійшли згоди, що о 10-й годині 14.12.2013 року
з'явимося для нотаріального
посвідчення даного договору до офісу
приватного нотаріуса Харківського
районного нотаріального округу ОСОБА_10
за адресою : АДРЕСА_2. Одразу після
підписання вказаного договору
відповідач звільнила даний будинок та
передала його позивачу у фактичне
володіння. 14.12.2013 року о 10-й годині
позивач з'явилася для нотаріального
посвідчення даного договору до офісу
приватного нотаріуса Харківського
районного нотаріального округу ОСОБА_10
за адресою : АДРЕСА_2, але відповідач не
з'явилася ні в призначений час, ні
пізніше та про причини неявки не
повідомила. Пізніше ОСОБА_1
зателефонувала позивачу та повідомила,
що не готові документи які посвідчують
її право власності на даний будинок, а в
грудні 2013 року позивач дізналася, що
ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою до
Харківського районного суду
Харківської області про визнання права
власності на даний будинок.

В зв'язку з вищевикладеним сторони
змушені звернутися до суду за захистом
своїх цивільних прав.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, про час та місце судового
засідання повідомлялися належним
чином, до суду надали заяви про розгляд
справи у їх відсутності.

Виходячи з наведеного, та з того, що в
матеріалах справи є достатньо даних
про права та взаємовідносини сторін,
суд вважає можливим розглянути справу
за відсутності сторін та ухвалити
рішення в справі.

Матеріалами справи встановлені такі
факти та відповідні ним
правовідносини.

16 березня 1981 року ОСОБА_1 у ОСОБА_4 був
придбаний завершений будівництвом
житловий будинок за адресою : АДРЕСА_1. В
присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6
позивач передала ОСОБА_4 4000 (чотири
тисячі) карбованців в якості повної
оплати за вказаний будинок, а ОСОБА_4
передав ключі від нього. Цей факт
підтверджується розпискою написаною
власноручно ОСОБА_4 від 16.03.1981 року.
ОСОБА_4 пояснив позивачу, що в 1974 році на
підставі рішення виконкому
Харківської районної ради йому було
виділено земельну ділянку за адресою :
АДРЕСА_1, для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
було надано дозвіл на виконання
будівельних робіт. Після отримання
дозволу він приступив до будівництва
та разом зі своєю дружиною ОСОБА_2
побудував вказаний будинок згідно
типового проекту, але не оформив право
власності на нього належним чином. На
підтвердження своїх слів ОСОБА_4 надав
позивачу рішення виконкому
Харківської районної ради № 1453 від
05.09.1974 року про відведення йому
земельної ділянки, типовий план
забудови земельної ділянки, дозвіл на
виконання будівельних робіт від 21.12.1974
року та договір від 12.03.1980 року
укладений між Мерефянським виконкомом
та ОСОБА_4 про надання йому в
безстрокове користування земельної
ділянки площею 450 кв.м. за адресою:
АДРЕСА_1. В усній формі позивач з ОСОБА_4
домовились, що протягом 2-х місяців він
оформить належним чином право
власності на даний будинок та підготує
всі необхідні документи для
нотаріального посвідчення договору
купівлі-продажу. ІНФОРМАЦІЯ_4 року
ОСОБА_4 раптово помер та не встиг
оформити право власності на будинок.
Факт смерті ОСОБА_2 підтверджується
свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 30.04.1981
року. Під час купівлі будинку позивач
носила прізвище ОСОБА_1, а після
реєстрації шлюбу з ОСОБА_7 взяла
прізвище ОСОБА_1. Даний факт
підтверджується свідоцтвом про
укладення шлюбу НОМЕР_2 від 26.12.1987 року
виданим Тимченківською селищною радою
Готвальдівського району, Харківської
області. З 16.03.1981 року по теперішній час
даний будинок знаходиться в володінні
позивача, але право власності на нього
не оформлено. Даний факт
підтверджується технічним паспортом
складеним КП «ХРБТІ» та актом
обстеження житлово-побутових умов від
04.12.2013 року складеним депутатом
Мерефянської мірької ради Стадник О.В.
Вперше на законодавчому рівні було
встановлено порядок та умови прийняття
в експлуатацію об'єктів будівництва
постановою Кабінету Міністрів України
від 5 серпня 1992 року № 449 «Про порядок
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів державного
замовлення». Тобто до 5 серпня 1992 року
не передбачалась процедура введення
приватних житлових будинків в
експлуатацію при оформленні права
власності. У зв'язку з тим, що
відповідно до статті 58 Конституції
України нормативно-правові акти не
мають зворотної дії в часі, загальні
правила прийняття в експлуатацію не
можуть поширюватись на приватні
житлові будинки з господарськими
будівлями і спорудами, які збудовані до
5 серпня 1992 року. Згідно п. 3.1 Порядку
прийняття в експлуатацію
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них, громадських
будинків та будівель і споруд
сільськогосподарського призначення І
та II категорій складності які
збудовані без дозволу на виконання
будівельних робіт і проведення
технічного обстеження їх будівельних
конструкцій та інженерних мереж
затвердженого Наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України № 95 від 19.03.2013 року - документом,
який засвідчує відповідність
закінчених будівництвом до 05 серпня 1992
року індивідуальних (садибних)
житлових будинків, садових, дачних
будинків, господарських (присадибних)
будівель і споруд, прибудов до них, які
не підлягають прийняттю в
експлуатацію, вимогам законодавства,
будівельних норм, державних стандартів
і правил, зокрема для потреб державної
реєстрації прав власності на нерухоме
майно, є технічний паспорт, складений
за результатами технічної
інвентаризації. Згідно технічного
паспорта складеного КП «Харківське
районне бюро технічної
інвентаризації» зазначений будинок
закінчено будівництвом в 1975 році.

Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка
добросовісно заволоділа чужим майном і
продовжує відкрито, безперервно
володіти нерухомим майном протягом
десяти років, набуває право власності
на це майно (набувальна давність), якщо
інше не встановлено Цивільним
Кодексом.

Згідно ч. 4 цієї ж статті, право
власності за набувальною давністю на
нерухоме майно набувається за рішенням
суду.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу. Способом
захисту цивільного права та інтересу,
між інших, може бути - визнання права.

Згідно ст. 13 ЦК України, при здійсненні
своїх прав особа зобов'язана
утримуватися від дій, які могли б
порушити права інших осіб, завдати
шкоди довкіллю або культурній
спадщині. При здійсненні цивільних
прав особа повинна додержуватись
моральних засад суспільства.

Визнання за ОСОБА_1 права власності на
житловий будинок літера «А-1» з
верандою літера «а», вбиральнею літера
«Г» та льохом літера «В» за адресою :
АДРЕСА_1 не суперечить діючому
законодавству, не порушує права,
свободи та інтереси сторін та інших
осіб.

В серпні 2013 року ОСОБА_3 домовилася з
ОСОБА_1 про придбання в неї за 30000
гривень (тридцять тисяч гривень)
належного їй житлового будинку літера
«А-1», з верандою літера «а» та
відповідними надвірними будівлями
вбиральня літера «Г» і льохом літера
«В» розташованих за адресою : АДРЕСА_1,
який відповідач мав намір продати. В
розмові сторони дійшли згоди щодо умов
та ціни купівлі-продажу будинку. 15.09.2013
року ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_3 з
пропозицією укласти договір
купівлі-продажу вказаного житлового
будинку в простій письмовій формі та
передати їй в якості оплати за нього 30000
(тридцять тисяч) гривень, натомість
запропонувала негайно передати ОСОБА_3
дане майно у фактичне володіння та
зобов'язалася підготувати до 14.12.2013
року всі необхідні документи для
подальшого нотаріального посвідчення
договору. Свою пропозицію відповідач
пояснила тим, що їй вкрай необхідні
гроші на лікування. ОСОБА_3 погодилася,
і 15.09.2013 року між сторонами в простій
письмовій формі було укладено договір
купівлі-продажу житлового будинку
«А-1», з верандою літера «а» та
відповідними надвірними будівлями
вбиральня літера «Г» і льохом літера
«В» розташованих за адресою : АДРЕСА_1. В
договорі відповідач визнала факт
продажу даного будинку та отримання
від ОСОБА_3 30000 гривень (тридцяти тисяч
гривень) в якості оплати за нього. Також
в договорі відповідач зобов'язалася до
14.12.2013 року підготувати всі необхідні
документи для нотаріального
посвідчення даного договору і ми
дійшли згоди, що о 10-й годині 14.12.2013 року
з'явимося для нотаріального
посвідчення даного договору до офісу
приватного нотаріуса Харківського
районного нотаріального округу ОСОБА_10
за адресою : АДРЕСА_2. Одразу після
підписання вказаного договору
відповідач звільнила даний будинок та
передала його позивачу у фактичне
володіння. 14.12.2013 року о 10-й годині
позивач з'явилася для нотаріального
посвідчення даного договору до офісу
приватного нотаріуса Харківського
районного нотаріального округу ОСОБА_10
за адресою : АДРЕСА_2, але відповідач не
з'явилася ні в призначений час, ні
пізніше та про причини неявки не
повідомила. Пізніше ОСОБА_1
зателефонувала позивачу та повідомила,
що не готові документи які посвідчують
її право власності на даний будинок, а в
грудні 2013 року позивач дізналася, що
ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою до
Харківського районного суду
Харківської області про визнання права
власності на даний будинок.

Згідно ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Згідно ст. 657 ЦК України, договір
купівлі - продажу земельної ділянки,
єдиного майнового комплексу, житлового
будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Згідно ч. З ст. 334 ЦК України, право
власності на майно за договором, який
підлягає нотаріальному посвідченню,
виникає у набувача з моменту такого
посвідчення або з моменту набрання
законної сили рішенням суду про
визнання договору, не посвідченого
нотаріально, дійсним.

Згідно п. З ч. 1 ст. 208 ЦК України, у
письмовій формі належить вчиняти
правочини фізичних осіб між собою на
суму, що перевищує у двадцять і більше
разів розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян...

Згідно ст. 207 ЦК України, правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах, у листах, телеграмах, якими
обмінялися сторони. Правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами).

Згідно ст. 220 ЦК України, у разі
недодержання сторонами вимоги закону
про нотаріальне посвідчення договору
такий договір є нікчемним. Якщо сторони
домовилися щодо усіх істотних умов
договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним.

Судові витрати у відповідності до ст. 88
ЦК України, суд залишає за рахунок
сторін по справі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218, 256
ЦПК України, ст. 13, 15, 16, 207, 208, 220, 328, 334, 344,
657 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати в порядку набувальної давності
визнати право власності на житловий
будинок літера «А-1» з верандою літера
«а», вбиральнею літера «Г» та льохом
літера «В» за адресою : АДРЕСА_1,
загальною площею 27.3 кв. м., житловою
площею 10.6 кв. м. за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позовні вимоги ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі -
продажу житлового будинку літера «А-1»,
з верандою літера «а» загальною площею
27.3 м. кв., житловою площею 10.6 м. кв., та
відповідними надвірними будівлями
вбиральня літера «Г» і льохом літера
«В» розташованих за адресою : АДРЕСА_1,
який було укладено 15.09.2013 року в простій
письмовій формі між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5
р.н, та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2

Визнати за, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 право
власності на житловий будинок за
адресою: АДРЕСА_1 (літера А- 1), з верандою
літера «а», житловою площею 10.6 кв.м,
загальною площею 27.3 кв.м., та
відповідними надвірними будівлями -
вбиральнею літера «Г» і льохом літера
«В».

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя:

А.Ю. Полєхін