Справа № 569/7006/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2014 року

Рівненський міський суд Рівненської
області у складі :

головуючого судді Рогозіна С.В.,

при секретарі Кулик Т.М.

з участю заявника ОСОБА_1 представників
заявника ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Рівне цивільну справу за
заявою ОСОБА_1 про скасування рішення
третейського суду, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою про
скасування рішення третейського суду
при товарній біржі "Західноукраїнська",
а саме рішення від 01 вересня 2008 року у
справі № 03/13/08. У своїй заяві ОСОБА_1
зазначає, що Рішенням Третейського
суду при Товарній біржі
«Західноукраїнська» у складі
третейського судді Мельника М.А. від 01
вересня 2008 року позов ОСОБА_4 в
інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_5
до ОСОБА_1 задоволено.

Визнано дійсним договір визначення
часток в квартирі АДРЕСА_1, укладений
між ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5.

Визнано дійсним договір дарування
частки квартири від 20 серпня 2008 року,
укладений між ОСОБА_1, ОСОБА_4 в
інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_5.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/4
частки квартири згідно договору
дарування від 20 серпня 2008 року, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Визначено за ОСОБА_4 її ідеальну частку
в розмірі 1/4 частки квартири, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Визначено за ОСОБА_6 її ідеальну частку
в розмірі ? частки квартири, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Визначено за ОСОБА_5 його ідеальну
частку в розмірі 1/4 частки квартири, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Вважає оскаржуване рішення таким, що
суперечать ст. 321 ЦК України, якою
встановлено непорушність права
власності, а справа, по якій прийнято
зазначене рішення третейського суду не
була підвідомча третейському суду
відповідно до ст. 6 Закону України "Про
третейські суди", а тому на підставі ст.
51 вказаного Закону є підставою для їх
скасування.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його
представникі повністю підтримали
заявлені вимоги, просили їх задоволити.

Учасники третейського розгляду ОСОБА_4
та ОСОБА_5 у судове засідання не
з'явились по невідомій суду причині,
про день та час розгляду справи
повідомлялись належним чином, в тому
числі і через оголошення в газеті
«Вільне слово» від 05.08.2014 року № 55,
заперечень проти заяви, клопотань про
відкладення розгляду справи чи
розгляду справи у їх відсутності не
надіслали.

Суд вважає можливим розглянути справу
у відсутності учасників третейського
розгляду у відповідності до ст. 389-4 ЦПК
України.

Заслухавши пояснення заявника,
представників заявника дослідивши
наявні по справі докази, суд вважає
заявлені вимоги обґрунтованими, такими
що підлягають до задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про право
власності від 11 жовтня 2006 року виданим
виконавчим комітетом Нетішинської
міської ради квартира за адресою:
АДРЕСА_1 належила на праві спільної
сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_4,
ОСОБА_6, ОСОБА_5.

20 серпня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в
інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_5
було укладено договір дарування частки
квартири, нотаріально не посвідчений,
тому суд вважає його нікчемним.

Незважаючи на це, на підставі Рішення
третейського суду при товарній біржі
"Західноукраїнська" від 01 вересня 2008
року було визнано дійсним договір
визначення часток в квартирі АДРЕСА_1,
укладений між ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_6,
ОСОБА_5.

Визнано дійсним договір дарування
частки квартири від 20 серпня 2008 року,
укладений між ОСОБА_1, ОСОБА_4 в
інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_5.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/4
частки квартири згідно договору
дарування від 20 серпня 2008 року, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Визначено за ОСОБА_4 її ідеальну частку
в розмірі 1/4 частки квартири, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Визначено за ОСОБА_6 її ідеальну частку
в розмірі ? частки квартири, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Визначено за ОСОБА_5 його ідеальну
частку в розмірі 1/4 частки квартири, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Суд вважає дане рішення незаконним.
Так, відповідно до п. 7 ст. 6 Закону
України "Про третейські суди",
третейські суди, в порядку,
передбаченому цим законом, можуть
розглядати будь - які справи, що
виникають із цивільних та
господарських правовідносин, за
винятком справ, які відповідно до
закону підлягають вирішенню виключно
судами загальної юрисдикції або
Конституційним Судом України.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 51 цього ж
Закону, рішення третейського суду може
бути оскаржене та скасоване лише у
разі, якщо справа, по якій прийнято
рішення третейського суду, не
підвідомча третейському суду
відповідно до закону.

За правилами ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди
розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, крім
випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого
судочинства.

Однак, спірним рішенням третейського
суду вирішено спір стосовно нерухомого
майна та визнання права власності, не
дивлячись на те, що справи зазначеної
категорії, належить розглядати
місцевим судам загальної юрисдикції.

В силу положень ст. ст. 107, 114 ЦПК України,
встановлено правила виключної
підсудності, згідно яких розгляд справ
у спорах, що виникають з приводу
нерухомого майна, законом віднесено
саме до підвідомчості місцевих судів
загальної юрисдикції за
місцезнаходженням спірного майна чи
основної його частини.

За положенням п. 1 ч. 2 ст. 3895 ЦПК України,
рішення третейського суду може бути
скасовано у разі якщо справа, в якій
прийнято рішення третейського суду, не
підвідомча третейському суду
відповідно до закону.

Справа, в якій прийнято спірне рішення
третейського суду, не підвідомча
третейському суду відповідно до
закону, тому суд у відповідності до п. 1
ч. 2 ст. 389-5 ЦПК України та п. 1 ч. 3 ст. 51
Закону України "Про третейські суди"
вбачає наявність підстав для їх
скасування.

Відповідно до ст. 3896 ЦПК України, за
наслідками розгляду справи про
оскарження рішення третейського суду
суд постановляє ухвалу за правилами,
встановленими цим Кодексом для
ухвалення рішення.

Відповідно до п. 7 ст. 3894 ЦПК України,
ухвала суду про скасування рішення
третейського суду або про відмову в
його скасуванні може бути оскаржена у
порядку, визначеному цим Кодексом для
оскарження рішення суду першої
інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 389-1, 389-4 - 389-6 ЦПК України та Закону
України "Про третейські суди"

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про скасування рішення
третейського суду задоволити повністю.

Скасувати Рішення третейського суду
при товарній біржі "Західноукраїнська"
що знаходиться в м. Рівне, вул.
Чорновола, 13, № 03/13/08 від 01 вересня 2008
року у справі за позовом ОСОБА_4 в
інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_5
до ОСОБА_1 про визнання дійсним
договорів та визнання права власності,
ухвалене у складі третейського судді
Мельника Миколи Анатолійовича.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Рівненської області
через Рівненський міський суд шляхом
подання в десяти денний строк з дня її
проголошення апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Рівненського міського суду
Рогозін С.В.