Єдиний унікальний номер 205/5779/14-ц
УХВАЛА

з розгляду скарги на дії державного
виконавця

24 липня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська в складі:

головуючої
судді Мовчан Д.В.

при секретарі
Волкобоєвої А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську скаргу
ОСОБА_1, зацікавлена особа - Ленінський
відділ державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції, на дії державного
виконавця Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Богдан В.С.,-

ВстановиВ:

ОСОБА_1 (далі - Заявник) звернулась до
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська зі скаргою на дії
державного виконавця Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Богдан В.С., щодо
винесення постанов про повернення
виконавчих документів
неправомірними, скасування
вищевказаних постанов та зобов'язання
Ленінський відділ державної
виконавчої служби ДМУЮ прийняти до
виконавчого провадження три виконавчі
листи, що були видані 06.12.2013 року
Ленінським районним судом м.
Дніпропетровська, відкрити виконавчі
провадження і виконати рішення
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 30.09.2013 року про
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вуглекислотний
завод Дніпропетровська» на користь
ОСОБА_1 суми компенсації за
невикористану відпустку у розмірі 2 273
грн. 95 коп. з урахуванням податку, суми
середнього заробітку за весь час
затримки розрахунку у розмірі 9 290 грн.
71 коп. станом на 01.08.2013 року з
урахуванням податку та суми
моральної шкоди у розмірі 500 (п'ятсот)
грн. 00 коп.

В обґрунтування своєї заяви заявник
зазначає, що рішенням Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська від
30.09.2013 року вирішено стягнути з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вуглекислотний
завод Дніпропетровська» на користь
ОСОБА_1 компенсацію за невикористану
відпустку у розмірі 2 273 грн. 95 коп. з
урахуванням податку, середній
заробіток за весь час затримки
розрахунку у розмірі 9 290 грн. 71 коп.
станом на 01.08.2013 року з урахуванням
податку, моральну шкоду у розмірі 500
(п'ятсот) грн. 00 коп.

Далі заявник зазначає, що на підставі
вищевказаного рішення вона, ОСОБА_1,
отримала три виконавчі листи, які
пред'явила до виконання до Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції. Однак, 26.05.2014 року
державним виконавцем Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Богдан В.С., було
винесено три постанови (ВП № 41141518, № ВП
№41140367 та ВП № 41141213) про повернення
вищевказаних виконавчих листів за №
2/205/2890/13 року, виданих 06.12.2013 року,
Ленінським районним судом м.
Дніпропетровська про стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вуглекислотний
завод Дніпропетровська» на користь
ОСОБА_1 компенсації за невикористану
відпустку у розмірі 2 273 грн. 95 коп. з
урахуванням податку, середнього
заробітку за весь час затримки
розрахунку у розмірі 9 290 грн. 71 коп.
станом на 01.08.2013 року з урахуванням
податку, моральної шкоду у розмірі
500(п'ятсот) грн. 00 коп. Постанови заявник
зазначає, що отримала 27 червня 2014 року.

У зв'язку з чим заявник, ОСОБА_1, вважає,
що зазначені постанови є незаконними,
та вона змушена звернутися до суду та
просити суд визнати дії державного
виконавця Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Богдан В.С.
неправомірними та зобов'язати
державного виконавця прийняти до
провадження три виконавчих листи по
справі за № 2/205/2890/13 року, що були
видані 06.12.2013 року та відкрити
виконавчі провадження і виконати
рішення Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 30.09.2013 року про
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вуглекислотний
завод Дніпропетровська» на користь
ОСОБА_1 компенсації за невикористану
відпустку у розмірі 2 273 грн. 95 коп. з
урахуванням податку, середнього
заробітку за весь час затримки
розрахунку у розмірі 9 290 грн. 71 коп.
станом на 01.08.2013 року з урахуванням
податку, моральної шкоду у розмірі 500
(п'ятсот) грн. 00 коп.

Заявник в судове засідання не
з'явилася, про день та час розгляду
справи повідомлялася належним чином,
про причини неявки в судове засідання
не повідомила, ніяких письмових заяв чи
клопотань до суду не надходило.

Представник Ленінського відділу
Державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції також в судове
засідання не з'явився, надав суду
письмову заяву, в якій просить
відмовити в задоволенні скарги, а
розгляд справи провести без його
участі.

Відповідно до ст. 386 ЦПК України, якщо
заявник, державний виконавець або інша
посадова особа державної виконавчої
служби не можуть з'явитися до суду з
поважних причин, справу може бути
розглянуто за участю їх представників.
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши надані сторонами докази,
вважає, що подана скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволені скарги
ОСОБА_1, зацікавлена особа -Ленінський
відділ державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції, на дії державного
виконавця Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Богдан В.С. суд
виходив із наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, на
виконанні в Ленінському відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції перебували
виконавчі листи за № 2/205/2890/13 року, які
буди видані 06.12.2013 року, Ленінським
районним судом м. Дніпропетровська
про стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вуглекислотний
завод Дніпропетровська» на користь
ОСОБА_1 компенсації за невикористану
відпустку у розмірі 2 273 грн. 95 коп. з
урахуванням податку, середнього
заробітку за весь час затримки
розрахунку у розмірі 9 290 грн. 71 коп.
станом на 01.08.2013 року з урахуванням
податку, моральної шкоду у розмірі
500(п'ятсот) грн. 00 коп. Постанови заявник
зазначає, що отримала 27 червня 2014 року.

Судом встановлено, що
постановами державного виконавця
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції Богдан
В.С. від 26.05.2014 року (ВП № 41141518, № ВП
№41140367 та ВП № 41141213) виконавчі листи
повернуті стягувачеві на підставі п.2
ч.1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про
виконавче провадження», оскільки в
результаті вжитих державним
виконавцем заходів з'ясування
місцезнаходження боржника не
виявилось можливим, а здійснені
державним виконавцем відповідно до
Закону України «Про виконавче
провадження» заходи щодо розшуку
майнам виявилися безрезультатними.

У відповідності до вимог ст. 5 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
вжити заходів примусового виконання
рішень, встановлених законодавством.
Здійснювати необхідні дії для
своєчасного і повного виконання
рішення способом і в порядку,
передбаченому виконавчим документом.

Відповідно до ст.52 Закону України "Про
виконавче провадження" та ст.5
Інструкції про проведення виконавчих
дій, стягнення за виконавчими
документами в першу чергу звертається
на кошти боржника на рахунках, а у разі
їх відсутності - на належне боржнику на
праві приватної власності майно чи на
його частку у майні, яким він володіє
спільно з іншими особами.

Судом встановлено, що державним
виконавцем через подання запиту до
органу податкової служби було
встановлено сім рахунків, відкритих
ТОВ «Вуглекислотний завод
Дніпропетровська» у банківських
установах ПАТ «ТерраБанк», ПАТ
«Місткий комерційний банк», ПАТ
«Приватбанк», АТ «Златобанк» та
направлена відповідна постанова про
арешт коштів боржника від 03.12.2013 року,
однак означена постанова не була
фактично виконана через відсутність
достатніх сум грошових коштів на
рахунку боржника ТОВ «Вуглекислотний
завод Дніпропетровська».

За відсутності грошових коштів у
боржника, державний виконавець мав
підстави здійснити задоволення вимог
стягувача шляхом звернення стягнення
на майно вказаного боржника.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 50 Закону
звернення стягнення на майно боржника
полягає в його арешті (опису), вилученні
та примусовій реалізації. Аналогічна
за своїм змістом норма міститься у абз.
1 п.п. 5.1.1 Інструкції передбачено, що
звернення стягнення на майно боржника
полягає в його виявленні (шляхом
надіслання запитів до органів
державної податкової інспекції,
банків, дорожньої автомобільної
інспекції, бюро технічної
інвентаризації, нотаріату тощо), описі,
арешті, вилученні та примусовій
реалізації.

Судом встановлено, що постановою
державного виконавця від 28.11.2013 року
було накладено арешт на все майно
боржника ТОВ «Вуглекислотний завод
Дніпропетровська» та встановлено
заборону на його відчуження.

Разом з цим, на відповідні запити
державного виконавця до підрозділів
ВРЕР №1 ДАЇ ГУ МВС України у
Дніпропетровській області та
Реєстраційної служи
Дніпропетровського міського
управління юстиції було отримано
офіційну інформацію, що за боржником
ТОВ «Вуглекислотний завод
Дніпропетровська» речові права на
рухоме майно у вигляді транспортних
засобів та будь-яке нерухоме майно не
зареєстровані.

Із матеріалів виконавчого провадження
також вбачається, що виходами
державного виконавця за адресою
фактичного розташування боржника: 49000,
м. Дніпропетровськ, вул. Волзька, буд. №
26 та місцем його реєстрації: 49000, м.
Дніпропетровськ, Червоний Камінь, буд.
№ 11 було встановлено, що за вказаною
адресою обладнання чи майно, на яке
можливо звернути стягнення відсутнє,
ТОВ «Вуглекислотний завод
Дніпропетровська» фактично не працює,
керівництво такого суб'єкта
господарювання також відсутнє, про що
державним виконавцем було складено
відповідні акти від 22.05.2014 року та 23.05.2014
року. Вимоги державного виконавця про
явку представника боржника ТОВ
«Вуглекислотний завод
Дніпропетровська» до органу державної
виконавчої служби не виконані.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 47
Закону України «Про виконавче
провадження» виконавчий документ, на
підставі якого відкрито виконавче
провадження, за яким виконання не
здійснювалося або здійснено частково,
повертається стягувачу у разі, якщо: у
боржника відсутнє майно, на яке
може бути звернуто стягнення, а
здійснені державним виконавцем
відповідно до цього Закону заходи
щодо розшуку такого майна
виявилися безрезультатними.

Отже, державний виконавець може
повернути виконавчий лист із
зазначених підстав за наявності
одночасно двох умов: відсутність у
боржника майна, на яке необхідно
звернути стягнення та
безрезультатності проведених заходів
щодо розшуку майна.

З наведеного вбачається що, державним
виконавцем приймались усі передбачені
чинним законодавством заходи до
розшуку грошових коштів та майна
боржника. Однак, означені заходи з
розшуку та встановлення наявного
боржнику майна в натурі виявились
безрезультатними через відсутність у
означеного боржника грошових коштів та
майна, на яке можливо звернути
стягнення. Доказів, які б спростували
висновки виконавця із вказаного
приводу та підтверджували наявність у
боржника ТОВ «Вуглекислотний завод
Дніпропетровська майна чи грошових
коштів в натурі матеріали скарги та
виконавчого провадження не містять, та
під час розгляду даної справи по суті
судом не здобуті.

Таким чином, суд доходить висновку, що
постанова про повернення виконавчого
документа стягувачу прийнята
державним виконавцем у відповідності
до чинного законодавства, а тому
підстав для її скасування немає.

Разом з тим, суд вважає за доцільне
роз'яснити заявнику (стягувачеві), що
повернення виконавчого документа
стягувачу з підстав, передбачених цією
статтею, не позбавляє його права
повторно пред'явити виконавчий
документ до виконання протягом року з
моменту винесення відповідної
постанови.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 5, 47, 52 Закону України «Про
виконавче провадження» ст. ст. 10, 11, 210,
385-388 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1,
зацікавлена особа - Ленінський відділ
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції, на дії державного
виконавця Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Богдан В.С. -
відмовити.

Ухвала суд може бути оскаржена до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Ленінський районний суд
м. Дніпропетровська.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було поставлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії.

У разі подання апеляційної скарги
ухвала, якщо її не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Суддя :
Д.В. Мовчан