АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/3731/2014
Головуючий у першій інстанції:
Доповідач у апеляційній
інстанції: Шкоріна О.І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого -
судді: Шкоріної О.І.,

суддів: Стрижеуса
А.М., Антоненко Н.О.,

при секретарі:
Лужецькій І.С.

за участю: представника позивача -
Буліна О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за апеляційною скаргою Буліна
ОлексіяОлексійовича, який діє на
підставі довіреності інтересах
Кредитної спілки «Всеукраїнське
народне кредитне товариство» на
рішення Дніпровського районного суду
м.Києва від 17 січня 2014 року у справі за
позовом Кредитної спілки
«Всеукраїнське народне кредитне
товариство» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач Кредитна спілка
«Всеукраїнське народне кредитне
товариство» звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим,
що 7 грудня 2007 року між Кредитною
спілкою «Всеукраїнське народне
кредитне товариство» та ОСОБА_5
укладений кредитний договір,
відповідно до умов якого позивач надав
ОСОБА_5 кредит у сумі 10000,00 грн. зі
сплатою 0,166 % від суми залишку кредиту
за кожен день користування кредитом та
сплатою щомісячного платежу у сумі 657, 96
грн. для погашення заборгованості за
кредитним договором, з кінцевим
терміном погашення до 06.12.2009 року.

У забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором між Кредитною
спілкою «Всеукраїнське народне
кредитне товариство» та ОСОБА_6
укладений договір поруки від 07 грудня
2007 року.

В зв'язку з неналежним виконанням своїх
зобов'язань у відповідачів станом на 20
листопада 2013 року утворилась
заборгованість в розмірі 47 107, 31 грн.

В процесі розгляду справи представник
позивача зменшив розмір позовних
вимог та просив солідарно стягнути з
відповідачів 46007, 31 грн.

Рішенням Дніпровського районного
суду м. Києва від 17 січня 2014 року
відмовлено у задоволенні позовних
вимог Кредитної спілки «Всеукраїнське
народне кредитне товариство» до
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Не погоджуючись з зазначеним
рішенням, Булін О.О., який діє на
підставі довіреності інтересах
Кредитної спілки «Всеукраїнське
народне кредитне товариство» подав
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення скасувати та ухвалити нове,
яким задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі.

В апеляційній скарзі послався на
порушення та неправильне застосування
судом норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи та
неповне з'ясування обставин справи, що
призвело до неправильного її
вирішення.

В судове засідання ОСОБА_5, ОСОБА_6 не
з'явилися про день та час розгляду
справи повідомлені належним чином, що
підтверджується розпискою ОСОБА_5 та
повідомленням про вручення поштового
відправлення ОСОБА_6 ( а.с.100,102).
Відповідачі причини своєї неявки суду
не повідомили, у зв'язку з чим колегія
суддів вважала можливим закінчити
розгляд справи у їх відсутність,
зважаючи на вимоги ч.2 ст.305 ЦПК України.

Представник позивача апеляційну
скаргу підтримав і просив рішення
скасувати і ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши
пояснення осіб, які з'явилися в судове
засідання, з'ясувавши обставини справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Як установлено судом та вбачається з
матеріалів справи, 7 грудня 2007 року між
кредитною спілкою «Всеукраїнське
народне кредитне товариство» та ОСОБА_5
укладений кредитний договір № КВ044-163-07,
за умовами якого кредитор надає
позичальнику кредит у розмірі 10000 грн.
для споживчих цілей, а саме для
придбання меблів, терміном до 6 грудня
2009 року з оплатою 0,166 процентів від суми
залишку кредиту за кожен день
користування кредитом. Щомісяця в
період сплати позичальник повинен
надавати кредитору кошти (щомісячний
платіж) у сумі 657,96 грн. За умовами
договору цей договір діє до моменту
повного виконання сторонами
зобов'язань по ньому ( п.10.8)

У забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором 7 грудня 2007 року
між кредитною спілкою «Всеукраїнське
народне кредитне товариство» та
ОСОБА_6, укладений договір поруки №
КВ044-163-07-ДП, за умовами якого поручитель
зобов'язався у випадку порушення
позичальником обов'язків за основним
договором щодо своєчасного повернення
кредиту, сплати процентів і погашення
неустойки за кредитним договором,
самостійно виконати зазначені
обов'язки позичальника перед
кредитором на підставі письмової
вимоги кредитора в строк не більше
трьох робочих днів шляхом повернення
суми кредиту, що залишився, оплати
нарахованих процентів і неустойки
нарахованих згідно з умовами Основного
договору.

Позивач свої зобов'язання виконав,
грошові кошти в сумі 10000 грн. ОСОБА_5
видав, що підтверджується видатковим
касовим ордером від 7 грудня 2007 року
(а.с.6) та не спростовується сторонами.

В свою чергу відповідач свої
зобов'язання належним чином не виконав,
грошові кошти надані у кредит не
повернув, проценти за користування
грошовими коштами не сплатив, у зв'язку
з чим утворилася заборгованість, яка
складається із заборгованості по
кредиту, заборгованості по процентам
за користування кредитом та неустойки
у розмірі 3 % річних від простроченої
суми.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що незважаючи на невиконання
відповідачами їх зобов'язань щодо
повернення коштів, сплати процентів і
погашення неустойки, підстави для
задоволення позову відсутні у зв'язку
зі спливом строку позовної давності на
підставі положень п.7 ч.13 ст.11 Закону
України «Про захист прав споживачів».

Проте з такими висновками погодитися
не можна, оскільки такі не ґрунтуються
на вимогах закону.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист цивільного права
або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Згідно з частиною 3 статті 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Заперечуючи проти позовних вимог,
відповідач ОСОБА_5 в суді першої
інстанції посилався на те, що гроші він
повернув працівнику колекторської
компанії, який квитанцій про отримання
коштів не видав. При цьому з заявою про
застосування строків позовної
давності до суд не звертався.

За відсутності заяви відповідача про
застосування строку позовної давності,
суд першої інстанції не мав достатніх
правових підстав відмовити у
задоволенні позову у зв'язку з
пропуском строку позовної давності, а
тому оскаржуване рішення підлягає
скасуванню.

Згідно із ч. 1 ст.1054 ЦК України
передбачено, що за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких та вимог - відповідно
до звичаїв ділового обороту або інших
вимог, що звичайно ставляться.

Порушення зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання. (
стаття 610 ЦК України).

Як убачається з матеріалів справи,
відповідач ОСОБА_5 свої зобов'язання за
кредитним договором повністю не
виконав.

З отриманих коштів у кредит ОСОБА_5
повернув 13 лютого 2008 року 1100 грн., проти
чого не заперечував і представник
позивача. Але ця сума була відрахована
представником позивача вже під час
розгляду справи із загальної суми
заборгованості, яка розрахована
станом на 20 листопада 2013 року.
Матеріали ж справи не містять даних, на
погашення яких нарахувань були
спрямовані сплачені відповідачем у
лютому 2008 року кошти.

Враховуючи, що за умовами кредитного
договору проценти мають
нараховуватися на суму залишку
кредиту за кожен день користування
кредитом, колегія суддів вважає
правильним відрахувати суму в розмірі
1100 грн. із загальної суми наданого
кредиту, і на суму залишку з 14 лютого 2008
року нараховувати передбачені
договором проценти.

Крім того, колегія суддів вважає, що в
погашення загальної суми наданого
кредиту підлягають зарахуванню
сплачені ОСОБА_5 грошові кошти по
квитанціям виданим ПП «Колекторська
компанія «Колект-сервіс» № 352 від 9
серпня 2010 року на суму 400 грн., № 500 від 30
вересня 2010 року на суму 400 грн., від 27
грудня 2010 року на суму 300 грн., від 14
січня 2011 року на суму 300 грн. ( а.с.40).

В зазначених квитанціях підставою
прийняття коштів ПП «Колекторська
компанія «Колект-сервіс» зазначається
оплата за кредитним договором №
КВО44-163-07 від 7 грудня 2007 року, і така
оплата прийнята на підставі договору
доручення КС № 1 від 16 квітня 2010 року.

Реквізити кредитного договору
повністю співвпадають з реквізитами
договору, які зазначені в наданих
відповідачем квитанціях.

Заперечення представника позивача
проти наданих квитанцій як неналежних
доказів колегією суддів не
приймається, оскільки належних та
допустимих доказів на спростовання
існування між кредитною спілкою та
колекторською компанією договору
доручення представником позивача у
передбаченому ст.ст.10,60 ЦПК України
порядку суду не надано.

Розраховуючи суму заборгованості по
процентам, колегія суддів приймає до
уваги розраховану позивачем денну
відсоткову ставку в розмірі 0,001643 %,
незважаючи на встановлену в договорі
0,166 % ( при застосуванні відсоткової
ставки передбаченої договором сума, що
підлягає до стягненню більша ніж
заявлена позивачем у позові).

Отже, заборгованість позичальника
ОСОБА_5 по сплаті процентів за
кредитним договором № КВ044-163-07 за
період з 8 грудня 2007 року по 20 листопада
2013 року складає 28220 грн.37 коп. ( 1117 грн.24
коп. + 13277 грн.41 коп.+ 726 грн.21 коп. + 1171
грн.13 коп. + 217 грн.86 коп. + 12827 грн.72 коп. )
і розраховується наступним чином:

10000 грн. х 0,001643 % х 68 днів ( з 08.12.2007 по
13.02.2008) = 1117 грн.24 коп.

8900 грн. х 0,001643 % х 908 днів ( з 14.02.2008 по
09.08.2010 ) = 13277 грн.41 коп.

8500 грн. х 0,001643 % х 52 дні ( з 10.08.2010 по 30.09.2010)
= 726 грн.21 коп.

8100 грн. х 0,001643 % х 88 днів ( з 01.10.2010 по
27.12.2010) = 1171 грн.13 коп.

7800 грн. х 0,001643 % х 17 днів ( з 28.12.2010 по
14.01.2011) = 217 грн.86 коп.

7500 грн. х 0,001643 % х 1041 день ( з 15.01.2011 по
20.11.2013) = 12827 грн.72 коп.

Загальна сума заборгованості по тілу
кредиту та сплати процентів становить
35735 грн.37 коп.

Статтею 625 ЦК України передбачено право
кредитора вимагати від боржника, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, сплати трьох процентів
річних від простроченої суми.

Позивач в позовній заяві просив
стягнути штраф у вигляді трьох
процентів річних, розрахований за один
рік, посилаючись на положення статті 625
ЦК України.

Враховуючи, що суд розглядає справи в
межах заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає, що три проценти
річних від простроченої суми складає
1071 грн.62 коп. ( 35720 грн.37 коп. х3 % : 100 %) та
підлягає стягненню з боржника.

Звертаючись до суду з позовом,
представник позивача посилався на те,
що відповідачі мають нести солідарний
обов'язок по поверненню кредиту, сплати
процентів та штрафу.

Проте, колегія суддів вважає, що
правові підстави для солідарного
стягнення заборгованості з поручителя
відсутні з огляду на таке.

Згідно з п.4.1 договору поруки договір
вступає в силу з моменту його
підписання сторонами і діє до моменту
припинення поруки на підставах,
визначених ст.559 ЦК України.

Згідно з ч.4 ст.559 ЦК України порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя. Якщо строк основного
зобов'язання не встановлений або
встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.

Згідно із п.1.2 кредитного договору
строк виконання кредитних зобов'язань
за кредитним договором припиняється 6
грудня 2009 року.

Відповідно до пункту 24 постанови від 30
березня 2012 року № 5 Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішення
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» від 30 березня 2012 року ,
відповідно до ч.4 ст.559 ЦК порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.
Пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення/ вручення йому вимоги про
погашення боргу ( залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

Вимоги до поручителя позивач протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання,
тобто з 7 грудня 2009 року до 7 червня 2010
року, не пред'явив, в суд з позовом
звернувся лише у листопаді 2013 року.

Отже, на момент звернення до суду
порука ОСОБА_6 за зобов'язаннями ОСОБА_5
припинилася, а тому відсутні підстави
для задоволення вимог позивача до
поручителя.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з
відповідача ОСОБА_5 підлягають
стягненню судові витрати пропорційно
до задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316,
317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Буліна Олексія
Олексійовича, який діє на підставі
довіреності інтересах Кредитної
спілки «Всеукраїнське народне
кредитне товариство» - задовольнити
частково.

Рішення Дніпровського районного суду
м.Києва від 17 січня 2014 року - скасувати і
ухвалити нове рішення наступного
змісту.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Кредитної
спілки «Всеукраїнське народне
кредитне товариство» заборгованість
за кредитним договором № КВ044-163-07 від 7
грудня 2007 року по тілу кредиту в сумі 7500
грн., по процентам в сумі 28220 грн.37 коп.,
три проценти річних за прострочення
виконання зобов'язань в сумі 1071 грн. 62
коп., судовий збір в сумі 367 грн.92 коп., а
всього 37159 грн.91 коп.

В задоволенні інших позовних вимог
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: