У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Рівненської області в складі

головуючий: Хилевич С.В.,

судді: Собіна І.М., Оніпко О.В.

секретар судового засідання Пиляй І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Рівненського міського суду від 17 липня
2014 року у справі за заявою Державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Рівненського
міського управління юстиції про
примусове проникнення до житла ОСОБА_1,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Рівненського міського суду від
17 липня 2014 року подання Державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Рівненського
міського управління юстиції (далі -
Державний виконавець) задоволено:

- Надано дозвіл на примусове
проникнення до житла ОСОБА_1, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, для
проведення виконавчих дій по зведеному
виконавчому провадженню від 12 липня 2013
року про стягнення з ОСОБА_1
заборгованості.

У поданій на ухвалу апеляційній скарзі
ОСОБА_1 покликалась на її незаконність
та необґрунтованість через неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, невідповідність висновків
суду обставинам справи та на порушення
норм процесуального права.

Зазначала, що надаючи дозвіл на
проникнення в квартиру, суд не
встановив її власника. Її не було
повідомлено про вимоги Державного
виконавця стосовно надання доступу до
її житла, чим були порушені її права як
учасника виконавчого провадження. Крім
того, вона не заперечує проти сплати
заборгованості, проте обмежена у
матеріальних засобах, оскільки на її
утриманні перебуває неповнолітній син,
який є інвалідом дитинства та потребує
догляду та реабілітації після
перенесених операцій, та
непрацездатний чоловік, який після
дорожньо-транспортної пригоди був
прооперований, і по цей час
пересувається на милицях.

Просила ухвалу Рівненського міського
суду від 17 липня 2014 року скасувати та
постановити нову - про відмову в
задоволенні подання Державного
виконавця.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
ОСОБА_1, колегія суддів прийшла до
висновку про залишення апеляційної
скарги без задоволення.

Задовольняючи подання Державного
виконавця про примусове проникнення до
житла, суд обґрунтовано виходив із
вимог Закону України "Про виконавче
провадження" та ст. 376 ЦПК України і
правильно врахував те, що примусове
проникнення до житла боржника
сприятиме виконанню судового рішення
за передбачених законодавством
порядку та умов.

Матеріалами справи встановлено, і ці
обставини особами, які беруть участь у
справі, не заперечуються, що у
провадженні Державного виконавця
знаходиться зведене виконавче
провадження від 12.07.2013 року про
стягнення із ОСОБА_1 на користь
Кредитної спілки „Кредитна спілка
профспілок Управління МВС України в
Рівненській області" заборгованість за
кредитним договором у розмірі 27 899, 23
гривень за виконавчим листом від 14.05.2013
року, виданого Рівненським міським
судом, на користь ЖКП „Сонячне"
заборгованість у розмірі 1 033, 83 гривень
за судовим наказом від 25.05.2013 року,
виданого Рівненським міським судом, на
користь ПАТ „ВТБ Банк" 123 784,48 гривень за
виконавчим листом від 21.03.2014 року,
виданого Рівненським міським судом, на
користь держави штраф в сумі 85 гривень
за постановою Рівненського міського
суду від 17.01.2014 р., судового збору в сумі
36,54 грн. за постановою Рівненського
міського суду від 17.01.2014 р., а всього на
суму 152 839, 08 гривень.

Сукупністю перевірених доказів
підтверджено відсутність у боржника
нерухомого майна, відкритих рахунків.
Вона працює у Приватному підприємстві
„Чайка-ТУР", є засновником юридичної
особи, основним видом діяльності якої
є надання туристичних послуг. Місце її
проживання зареєстровано в АДРЕСА_1

27 травня 2014 року, Державним виконавцем
для забезпечення своєчасного та
повного виконання виконавчого
документа Рівненського міського суду
від 14 травня 2013 року про стягнення з
ОСОБА_1 на користь КС „Кредитна спілка
профспілок УМВС України в Рівненській
області" заборгованості за кредитним
договором на загальну суму 27 899,23 грн.
винесено постанову про накладання
арешту на все майно, що належить ОСОБА_1
(а.с. 66).

Згідно зі ст. 11 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець має право звертатися до
суду з поданням про постановлення
вмотивованого рішення про примусове
проникнення до житла чи іншого
володіння боржника.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України
питання про примусове проникнення до
житла чи іншого володіння
боржника-фізичної особи або особи, у
якої знаходиться майно боржника чи
майно та кошти, належні боржникові від
інших осіб, або дитина, щодо якої є
виконавчий документ про її відібрання,
при виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за місцем
знаходження житла чи іншого володіння
особи за поданням державного
виконавця.

Подання про примусове проникнення до
житла боржника можливе за умови
відмови боржника від добровільного
допуску державного виконавця до житла.

Доводи апеляційної скарги про те, що
ОСОБА_1 не повідомлялася про
необхідність з'явитися до Державного
виконавця 8 серпня 2013 року для
з'ясування обставин щодо стягнення
боргу в сумі 27 899,23 гривень,
спростовуються її підписом у повістці
(а.с. 67).

Оскільки вона не з'явилася до
Державного виконавця, 12 серпня 2013 року
ним застосовано привід боржника через
органи внутрішніх справ.

На а.с. 72 міститься Акт від 31 січня 2014
року, за яким при виході Державного
виконавця за місцем реєстрації та
проживання боржника ОСОБА_1 доступ до
квартири не забезпечила. При цьому було
встановлено її відсутність.

Пунктом 10 частини 3 статті 11 Закону
України "Про виконавче провадження"
передбачено право державного
виконавця звернутися у процесі
здійснення виконавчого провадження до
суду з поданням про постановлення
вмотивованого рішення про примусове
проникнення до житла чи іншого
володіння боржника - фізичної або іншої
особи, в якої перебуває майно боржника
чи майно та кошти, належні боржникові
від інших осіб.

Доводи автора скарги про порушення
процесуального права тим, що її не було
повідомлено про час і місце вирішення
питання про примусове проникнення до
житла, спростовуються вимогами ч. 2 ст.
376 ЦПК України.

Згідно з цією нормою права суд
розглядає негайно подання про
примусове проникнення до житла без
виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Щодо її покликання про нез'ясування
тієї обставини, чи належить їй на праві
власності квартира, дозвіл на
проникнення до якої надано, не
заслуговують на увагу, оскільки
процесуальний закон не зобов'язує
Державного виконавця чи суд перевірити
власника такої квартири.

Як убачається, бездіяльність боржника
спричиняє тривале зволікання у
виконанні виконавчих документів, що
призводить до порушення строків та
вимог чинного законодавства щодо
обов'язковості судових рішень, а тому
за обставин справи примусове
проникнення до житла ОСОБА_1 є єдиним
виправданим заходом при виконанні
судових рішень Державним виконавцем.

Відповідно до п. 1 ст. 312 ЦПК України
додержання судом першої інстанції
вимог закону при ухваленні
оскаржуваної ухвали є підставою для
залишення апеляційної скарги без
задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 376, 324-325 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а
ухвалу Рівненського міського суду від
17 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:
С.В.Хилевич

Судді:
І.М.Собіна

О.В.Оніпко