Справа № 645/148/14-ц
Провадження №
14 серпня 2014 року Фрунзенський
районний суд міста Харкова у складі:
головуючого - судді Шевченко Г.С.,
за участю секретаря - Денісенко О.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення суми боргу за договором
позики та відшкодування моральної
ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним
позовом, в якому просив стягнути з
ОСОБА_2 заборгованість за договором
позики у розмірі 399 650,00 грн. та моральну
шкоду в розмірі 5 000 грн.
В обґрунтування своїх вимог зазначив,
що 28.01.2010 року між ним та відповідачем
був укладений договір позики, за яким
зобов'язався їх повернути ОСОБА_1 до
30.12.2010 року, однак борг не повернув.
Враховуючи викладене, позивач просив
стягнути з відповідача суму боргу в
розмірі 50 000 доларів США, що за курсом
НБУ станом на 30.12.2013 року становить 399
У подальшому представник позивача
ОСОБА_3 уточнив позовні вимоги та
просив стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 суму боргу за договором позики в
сумі 582 330,00 грн. (за курсом НБУ станом на
Представник позивача у судове
засідання не з'явився, надав заяву у
якій просив розглядати справу за його
відсутності, позовні вимоги підтримав
у повному обсязі, проти ухвалення
заочного рішення не заперечував.
Відповідач про час і місце розгляду
справи повідомлявся належним чином, до
суду не з'явився, про причини неявки не
повідомив, заяви про розгляд справи без
його участі не надав.
Згідно вимог ст. 224 ЦПК України, на
підставі наявних у справі доказів, суд
вважає можливим ухвалити заочне
рішення, з урахуванням того, що позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступне.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики).

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на
укладення договору позики або його
умов може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

З наданої представником позивача
розписки вбачається, що 18.01.2010 р. ОСОБА_2
отримав від ОСОБА_1 50 000 доларів США і
зобов'язався їх повернути до 30 грудня
2010 року.

За змістом ст. 526, ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором.

Відповідно до положень ст. 1050 ЦК
України, якщо позичальник своєчасно не
повернув суму позики, він зобов'язаний
сплатити грошову суму відповідно до ст.
625 ЦК України.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу та три
проценти річних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач ОСОБА_2 на виклики суду у
судове засідання не з'явився, доказів
на підтвердження виконання
вищезазначеного боргового
зобов'язання перед ОСОБА_1 суду не
надав.

З урахуванням вищенаведених норм та
встановлених обставин, суд стягує з
відповідача ОСОБА_2 на користь позивача
ОСОБА_1 суму боргу за договором позики в
розмірі 582 330,00 грн.

Разом із тим, суд вважає за необхідне
відмовити в задоволенні позовних вимог
про стягнення моральної шкоди в
розмірі 5 000 грн., виходячи з наступного.

Згідно п. 2 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р.
«Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» спори про відшкодування
заподіяної фізичній чи юридичній особі
моральної (немайнової) шкоди
розглядаються у випадках, коли право на
її відшкодування передбачено
спеціальним законодавством.

У випадках заподіяння шкоди внаслідок
неналежного виконання зобов'язань за
договірними відносинами,
відшкодування моральної шкоди чиним
законодавством не передбачено.

У договорі позики, який було укладено
між сторонами у формі боргової
розписки, не передбачено відшкодування
моральної шкоди, тому підстав для її
стягнення з відповідача суд не вбачає.

Питання судових витрат суд вирішує
відповідно до ст. 88 ЦПК України.

При цьому суд виходить з того, що позов
задовольняється частково, тому судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до суми задоволених
позовних вимог.

На підставівикладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 88, 197, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК
України, суд

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення суми боргу за договором
позики та відшкодування моральної
шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, суму боргу
за договором позики від 28 січня 2010 року
в розмірі 582 330,00 грн. (п'ятсот вісімдесят
дві тисячі триста тридцять) грн. 00
копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий
збір в розмірі 3 441 (три тисячі чотириста
сорок одна) грн. 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку шляхом подання
апеляційної скарги до апеляційного
суду Харківської області через
Фрунзенський районний суд м. Харкова
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданною протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення суду набирає законної
сили в порядку, передбаченому ст.ст. 223,
232 ЦПК України.

Суддя -