ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Справа № 636/2792/14-ц
н/п № 2/636/1461/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2014 року

Чугуївський міський суд Харківської
області у складі:

головуючого - судді - Панаід
І.В.,

при секретарі - Зайцевій Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення
факту належності правовстановлюючого
документу та визнання права власності
в порядку спадкування за законом, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до
Чугуївського міського суду
Харківської області з позовом до
ОСОБА_2, про встановлення факту
належності правовстановлюючого
документу та визнання права власності
в порядку спадкування за законом, в
якому просив суд встановити факт
належності ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2, як одній і тій же особі,
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ХР №045475, на ім'я
ОСОБА_4; визнати факт постійного
проживання Позивача на час відкриття
спадщини разом із спадкодавцем, ОСОБА_3,
на момент її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2, за
адресою: АДРЕСА_1; визнати за Позивачем
право власності на земельну ділянку
для індивідуального житлового
будівництва площею 0,0892 га, розташовану
в АДРЕСА_1, в порядку спадкування за
законом після смерті матері, ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2; визнати за
Позивачем право власності на садибний
(індивідуальний) житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами:
житловий будинок літ «А», гараж літ «Б»,
літній душ «Д», вбиральня літ. «Д1»,
колонка літ. «К», ворота №1, огорожа №2,
розташовані за адресою: АДРЕСА_1, в
порядку спадкування за законом після
смерті матері, ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування позовних вимог Позивач
зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати
Позивача, ОСОБА_3. Після її смерті
залишилось спадкове майно, яке
складається з земельної ділянки для
індивідуального житлового будівництва
площею 0,0892 га, що розташована в АДРЕСА_1,
яка належала померлій на підставі
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ХР №045475; та
житлового будинку, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, який належав ОСОБА_3
на підставі Договору купівлі-продажу
від 8 вересня 1995 року. За життя ОСОБА_3 в
Державному акті на право власності на
земельну ділянку серії ХР №045475 було
допущено помилку, а саме замість
«ОСОБА_3» зазначено «ОСОБА_3». Позивач
звернувся до нотаріуса для отримання
свідоцтва про право на спадщину, але у
зв'язку з розбіжностями в написанні
прізвища спадкодавця в Свідоцтві про
смерть та правовстановлюючому
документі на земельну ділянку, а також
у зв'язку з відсутністю оригіналу
договору купівлі-продажу на будинок в
видачі свідоцтва про право на спадщину
йому було відмовлено.

Позивач - ОСОБА_1, в судове засідання не
з'явився, належним чином був
повідомлений про час і місце розгляду
справи, через канцелярію суду надав
заяву про слухання справи без його
участі, позовні вимоги підтримав, та
просив суд позов задовольнити.

Відповідач - ОСОБА_2, в судове засідання
не з'явився, належним чином був
повідомлений про час і місце розгляду
справи, через канцелярію суду надав
заяву про слухання справи без його
участі, проти задоволення позовних
вимог не заперечував.

Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України
вважає за можливе розглядати справу у
відсутності нез'явившихся осіб за
наявними у справі доказами.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі
визнання відповідачем позову, суд, за
наявності для того законних підстав,
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Дослідивши та перевіривши письмові
докази по справі, суд вважає позов
обґрунтованим і таким, що підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати Позивача,
ОСОБА_3. Після її смерті залишилось
спадкове майно, яке складається з
земельної ділянки для індивідуального
житлового будівництва площею 0,0892 га, що
розташована в АДРЕСА_1, яка належала
померлій на підставі Державного акту
на право власності на земельну ділянку
серії ХР №045475; та житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, який
належав ОСОБА_3 на підставі Договору
купівлі-продажу від 8 вересня 1995 року.
(а.с. 10, 14-15).

За життя ОСОБА_3 в Державному акті на
право власності на земельну ділянку
серії ХР №045475 було допущено помилку, а
саме замість «ОСОБА_3» зазначено
«ОСОБА_3».

Вищевикладені обставини
перешкоджають Позивачу належним чином
оформити право власності на
вищезазначену земельну ділянку, у
зв'язку з чим Позивач просить
встановити факт належності ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2, як одній і тій же
особі, Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ХР
№045475, на ім'я ОСОБА_4.

Відповідно до п.4.1 Наказу державного
комітету України із державних ресурсів
«Про затвердження Інструкції про
заповнення бланків державних актів на
право власності на земельну ділянку і
на право постійного користування
земельною ділянкою» № 325 від 22.06.2009 року
Виправлення орфографічних або
технічних помилок у бланку та
державному акті не допускається. Дане
положення вищевказаної Інструкції
унеможливлює звернення Позивача до
відповідного органу з заявою про
виправлення помилки в Державному акті.

На підтвердження факту того, що
прізвище, ім'я, по батькові матері
Позивача є «ОСОБА_3», Позивач надав
Свідоцтво про смерть ОСОБА_3 серії
НОМЕР_2 та Свідоцтво про народження
Позивача серії НОМЕР_3. (а.с. 8, 9).

Оскільки ОСОБА_3 не залишила
розпорядження на випадок своєї смерті,
то після її смерті спадкування
здійснюється за законом.

Згідно статті 1258 Цивільного кодексу
України, право на спадкування
одержують спадкоємці за законом
почергово.

Згідно статті 1261 Цивільного кодексу
України, у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Окрім Позивача, на спадкове майно
претендує також ОСОБА_2, але заяви про
прийняття спадщину до нотаріальної
контори він не подавав, отже є таким, що
спадщину не прийняв.

Згідно частини 3 статті 1268 Цивільного
Кодексу України, спадкоємець, який
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

ОСОБА_1 на момент смерті матері, ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, постійно
проживав разом із нею за адресою:
АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.1 ст. 29 Цивільного
кодексу України місцем проживання
фізичної особи є житловий будинок,
квартира, інше приміщення, придатне для
проживання в ньому (гуртожиток, готель
тощо), у відповідному населеному
пункті, в якому фізична особа проживає
постійно, переважно або тимчасово.

Таким чином, саме постійне проживання
спадкодавця зі спадкоємцем на час
відкриття спадщини є підставою для
визнання спадкоємця таким, що прийняв
спадщину, а не лише реєстрація місця
проживання спадкодавця за адресою
місця проживання спадкоємця.

Відмову від прийняття спадщини
Позивач не заявляв.

Відповідно до частини 2 статті 256
Цивільного процесуального кодексу
України, у судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Факт визнання постійного проживання
разом із спадкодавцем на момент його
смерті дозволить Позивачу, як
спадкоємцю за законом, належним чином
оформити свої майнові права на
спадкове майно, а саме на земельну
ділянку для індивідуального житлового
будівництва площею 0,0892 га, розташовану
в АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_3 на
підставі Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ХР
№045475 та на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами:
житловий будинок літ «А», гараж літ «Б»,
літній душ «Д», вбиральня літ. «Д1»,
колонка літ. «К», ворота №1, огорожа №2,
розташовані за адресою: АДРЕСА_1

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу
України право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом.
Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Частиною 1 ст. 1225 Цивільного кодексу
України встановлено, що право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Пункт 22-1 Постанови Пленуму Верховного
Суду України „ Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ " № 7 від 16.04.2004 року та статті 1225
ЦК України і 131 ЗК України вказують, що
право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Пунктом 10 Постанови Пленуму ВСУ від
30.05.2008 року N7 встановлено, що відповідно
до статті 1225 ЦК право власності на
земельну ділянку переходить до
спадкоємців за загальними правилами
спадкування (зі збереженням її
цільового призначення) при
підтвердженні цього права спадкодавця
державним актом на право власності на
землю або іншим правовстановлюючим
документом.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 29, 325, 328, 1223, 1261, 1268, 1270, 1297, 1298
Цивільного кодексу України, ст. 3, 4, 8, 10,
11, 15, 60, 169, 209, 213, 214, 215, 223, 256 Цивільного
процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
встановлення факту належності
правовстановлюючого документу,
встановлення факту проживання та
визнання права власності в порядку
спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт належності
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, як
одній і тій же особі, Державного акту на
право власності на земельну ділянку
серії ХР №045475, виданого згідно з
рішенням XXXVI сесії IV скликання
Чугуївської міської ради від 29 грудня
2004 року, зареєстрованого в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за №36, на
ім'я ОСОБА_4.

Визнати факт постійного
проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на час
відкриття спадщини разом із
спадкодавцем, ОСОБА_3, на момент її
смерті ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою:
АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право
власності на земельну ділянку для
індивідуального житлового будівництва
площею 0,0892 га, розташовану в АДРЕСА_1, що
належала ОСОБА_3 на підставі Державного
акту на право власності на земельну
ділянку серії ХР №045475, виданого згідно
з рішенням XXXVI сесії IV скликання
Чугуївської міської ради від 29 грудня
2004 року, зареєстрованого в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за №36, в
порядку спадкування за законом після
смерті матері ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право
власності на садибний (індивідуальний)
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами: житловий
будинок літ «А», гараж літ «Б», літній
душ «Д», вбиральня літ. «Д1», колонка
літ. «К», ворота №1, огорожа №2,
розташовані за адресою: АДРЕСА_1, що
належали ОСОБА_3 на підставі Договору
купівлі-продажу від 8 вересня 1995 року, в
порядку спадкування за законом після
смерті матері ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до судової палати
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області через Чугуївський
міський суд Харківської області
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги, якщо рішення було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя -