Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1203/14-ц

28 серпня 2014 року
смт. Богородчани

Богородчанський районний суд
Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді
Гутича П.Ф.

з участю секретаря
Остапишин І.Р.

позивача
ОСОБА_1

відповідачки
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт.
Богородчани справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про визнання права власності
на житловий будинок, господарські
будівлі та спобруди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до
ОСОБА_2 про визнання права власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями і спорудами, що розміщені по
АДРЕСА_1.

Вимоги позовної заяви мотивовані тим,
що даний житловий будинок з
господарськими будівлями і спорудами
станом на 08 серпня 1990 року були
власністю колгоспного двору. Членами
двору були ОСОБА_3 - чоловік рідної
сестри бабусі позивача, його дружина
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (мати ОСОБА_2). З січня
1992 року двір, в якому проживав ОСОБА_3,
став належати до типу «робітничий».

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 померла.

ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, за
життя склав заповіт, згідно з яким на
випадок смерті розпорядився усім
належним йому майном в користь ОСОБА_1
11 червня 2013 року позивач звернувся до
Богородчанської районної державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини. 22 травня 2014 року
одержав свідоцтва про право на
спадщину за заповітом: на грошові
внески з належними відсотками та на
земельні ділянки, в т.ч. і на земельну
ділянку площею 0,25 га з цільовим
призначенням для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд по
АДРЕСА_1.

Однак постановою нотаріуса від цього ж
числа ОСОБА_1 відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину на
вищезазначений житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами.

В судовому засіданні позивач вимоги
позовної заяви підтримав. Пояснив, що
він подав в нотаріальну контору
свідоцтво про право особистої
власності на жилий будинок (по АДРЕСА_1),
видане виконавчим комітетом
Горохолинської сільської ради 03 січня
1992 року, однак, оскільки вказане
свідоцтво є без номера, а також в ньому
не визначено власників домоволодіння
та розмір належних їм часток у майні
колгоспного двору, то постановою від 22
травня 2014 року йому було відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за заповітом на вищезазначене нерухоме
майно. Просив позов задовольнити.

Відповідачка в судовому засіданні
позовні вимоги визнала. Пояснила, що їй
відомо про заповіт чоловіка, згідно з
яким ОСОБА_3 заповів усе належне йому
майно ОСОБА_1 Зазначила, що не заперечує
щодо видачі останньому свідоцтва про
право на спадщину, в тому числі на
житловий будинок з господарськими
будівлями і спорудами, які розміщені по
АДРЕСА_1. Про це подавала заяву і до
нотаріальної контори.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що
житловий будинок, господарські будівлі
та споруди по АДРЕСА_1 станом на 08
серпня 1990 року відносились до
суспільної групи господарства -
колгоспний двір, головою якого був
ОСОБА_3 Разом з ним були зареєстровані
на проживання його дружина ОСОБА_2 та її
матір ОСОБА_4. З січня 1992 року
вищевказаний двір став належати до
типу «робітничий» (а.с.18).

07 грудня 2012 року ОСОБА_3 склав заповіт,
згідно з яким на випадок смерті
розпорядився усім належним йому майном
в користь позивача. Заповіт
посвідчений секретарем Горохолинської
сільської ради та зареєстрований в
реєстрі за №14 (а.с.4).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 помер (а.с.3).

11 червня 2013 року ОСОБА_1 подав до
Богородчанської районної державної
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини, нотаріусом була
заведена спадкова справа за №123/2013, що
засвідчується витягом про реєстрацію в
Спадковому реєстрі (а.с.5).

22 травня 2014 року нотаріусом
Богородчанської районної державної
нотаріальної контори позивачу видані
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом: грошові внески з належними
відсотками та на земельні ділянки, в
т.ч. і на земельну ділянку площею 0,25 га,
яка розташована по АДРЕСА_1, з цільовим
призначенням для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд
(а.с.8-15).

Постановою державного нотаріуса від
цього ж числа ОСОБА_1 відмовлено у
видачі свідоцтва про право власності
на житловий будинок, господарські
будівлі і споруди, що розташовані по
АДРЕСА_1. Причиною відмови стало те, що в
представленому позивачем свідоцтві
про право особистої власності на
вищевказаний жилий будинок, яке було
видане виконавчим комітетом
Горохолинської сільської ради 03 січня
1992 року, не визначено власників
домоволодіння та розмір належних їм
часток у майні колгоспного двору. До
того ж дане свідоцтво є без номера
(а.с.16,17).

Відповідно до технічного паспорта,
житловий будинок по АДРЕСА_1 збудований
в 1961 році. Тут також побудовані
господарські споруди: стайня, стодола,
ворота, огорожа (а.с.21-23).

Вартість будівель становить 70199 грн.
(а.с.26).

Будинок, господарські будівлі і
споруди розміщені на земельній ділянці
площею 0,25 га, яка належала
ОСОБА_3 на підставі Державного акта на
право власності на земельну ділянку
серії ЯЖ №167312, виданого Горохолинською
сільською радою 08.12.2008 року.

Відповідно до ст.120 ЦК України (1963 р.),
майно колгоспного двору належить його
членам на праві сумісної власності.

Згідно із ст.123 цього Кодексу, розмір
частки члена двору визначається,
виходячи з рівності часток усіх членів
двору.

ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 мали право
кожен на 1/3 частку житлового будинку,
господарських будівель і споруд, що
були власністю колгоспного двору.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4
співвласниками житлового будинку,
господарських будівель та споруд по
АДРЕСА_1 стали ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Як спадкоємець за заповітом ОСОБА_1 має
право на частку у колгоспному дворі, що
належала за життя ОСОБА_3

ОСОБА_2 відмовилась від своєї частки у
колгоспному дворі на користь позивача.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом.

На підставі ст.ст.120, 123 ЦК (1963 року), ст.328,
1233, 1268 ЦК, керуючись ст.ст.213, 215 ЦПК
України,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями і спорудами вартістю 70199 грн.,
що розміщені по АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Івано-Франківської
області протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Головуючий