Справа № 462/1473/14
Головуючий у 1 інстанції: Боровков Д.О.
Провадження № 22-ц/783/5299/14
Доповідач в 2-й інстанції: Тропак О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого: Тропак О.В.,

суддів: Приколоти Т.І., Федоришина А.В.,

за участю секретаря: Іванової О.О.,

з участю: позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача Івасейка Д.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2
на рішення Залізничного районного суду
м. Львова від 10 червня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_2 до держави Україна в
особі Залізничного відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції та
Головного управління Дежавної
казначейської служби України у
Львівській області про стягнення
шкоди, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2014 року позивач звернулася в
суд з вищезазначеним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що
28.12.2008 року Франківським районним судом
м. Львова було ухвалено рішення , яким
стягнуто з ОСОБА_5 на її користь 100075,01
грн моральної шкоди.

23.01.09 року Залізничним ВДВС ЛМУЮ
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження, 21.05.2009 року
винесено постанову про повернення
виконавчого документа стягувачеві.

04.03.11 року після її чергового звернення
Залізничним ВДВС ЛМУЮ було винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження, а 02.11.11 року, враховуючи
відсутність майна у боржника,-
постанову про повернення виконавчого
документу стягувачеві. За її скаргою
12.09.2012 року Франківським районним судом
м. Львова було постановлено ухвалу ,
якою скасовано постанову про
повернення виконавчого документа
стягувачеві та зобов»язано державного
виконавця продовжити виконання
виконавчого документу. Після
постановлення ухвали Залізничним ВДВС
ЛМУЮ було продовжено виконавче
провадження , однак 28.11.2013 року
прийнято постанову про повернення
виконавчого документа стягувачеві.

Вважаючи, що Залізничним ВДВС ЛМУЮ усі
дії, були вжиті з порушенням
законодавства України та її прав , що
привело до невиконання з вини
Залізничного ВДВС ЛМУЮ рішення
Франківського районного суду м.Львова
від 18.12.2008 року і цією бездіяльністю їй
завдано шкоду у розмірі визначеному
невиконаним рішенням , просила
стягнути на її користь шкоду у розмірі
100000 грн.

Рішенням Залізничного районного суду
м. Львова від 10 червня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з вищезазначеним
рішенням позивачем подано апеляційну
скаргу, у якій просить скасувати
оскаржуване рішення та ухвалити нове
рішення по суті позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги
наведені доводи аналогічні фабулі
позовної заяви . Крім цього зазначає ,
що суд першої інстанції зобов»язаний
керуватися , а не аналізувати норму
закону та ст.1174 ЦК України зокрема.
Вважає, що ухвалою Франківського
районного суду м. Львова від 12 вересня
2012 року встановлено факт незаконності
дій державного виконавця, що призвело
до причинення їй шкоди. Ті дії, які
державний виконавець вчиняв у 2013 році
повинні були вчинятися державним
виконавцем відразу після відкриття
виконавчого провадження у 2009-2010 роках.
Державний виконавець повинна була
сприяти оголошенню розшуку боржника і
притягнення його до кримінальної
відповідальності за ухилення від
сплати завданої шкоди. За таких
обставин вважає, що висновок суду
першої інстанції про те, що нею та її
представником не представлено суду
допустимих та достатніх доказів
заподіяної їй шкоди внаслідок
бездіяльності державного виконавця,
оскільки його дії чи бездіяльність
останнього не визнавалися
неправомірними у судовому порядку, не
відповідає фактичним обставинам
справи і є необґрунтованими.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши матеріали справи у
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів не знаходить
підстав для задоволення апеляційної
скарги з наступних мотивів.

У статті 11 Закону України « Про
державну виконавчу службу» та у ч.2 ст.87
Закону України «Про виконавче
провадження» йдеться про
відшкодування шкоди (збитків),
заподіяних державним виконавцем
фізичним чи юридичним особам від час
виконання рішення ( під час проведення
виконавчого провадження).

У статті 1174 ЦК України також
йдеться про відшкодування шкоди ,
завданої фізичній або юридичній особі
незаконними рішеннями , діями чи
бездіяльністю посадової або службової
особи органу державної влади … при
здійсненні нею своїх повноважень.

Отже, ст.11 Закону України « Про
державну виконавчу службу», ч.2 ст.87
Закону України « Про виконавче
провадження» та ст.1174 ЦК України
встановлено підстави для
відшкодування шкоди (збитків).

Позовні вимоги про відшкодування
шкоди позивач обґрунтовувала
посиланням на факт скасування ухвалою
Франківського районного суду м. Львова
від 12.09.2012 р. (справа № 4с/1326/272012)
постанови державного виконавця
Залізничного відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції Сахман Х.В.
від 02.11.2011 року про повернення
виконавчого документу стягувачеві.
Водночас , доказів, які б свідчили про
те, що внаслідок неналежного виконання
державним виконавцем своїх обов»язків
позивачеві завдано збитків, позивачем
надано не було. Та обставина, що
незважаючи на звернення за примусовим
виконанням рішення суду до державної
виконавчої служби, позивач на протязі
тривалого часу не може отримати від
боржника присуджену позивачеві
моральну шкоду у розмірі 100075,01 грн , не
може слугувати як доказ завдання
позивачеві шкоди ( збитків) незаконними
діями (бездіяльністю) державного
виконавця.

Зважаючи на вищенаведене,
колегія суддів визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права , а тому
апеляційну скаргу належить відхилити,
оскаржуване рішення залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313, п.1
ч.1 ст.314, ст.ст.317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Залізничного районного суду м.
Львова від 10 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Головуючий: _______________
Тропак О.В.

Судді: ________________
Приколота Т.І.

________________ Федоришин А.В.