Справа № 343/1499/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1793/2014
Головуючий у 1 інстанції Лицур І. М.
Суддя-доповідач Горблянський Я.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого
Горблянського Я.Д.

суддів Пнівчук
О.В., Соколовського В.М.

секретаря Турів О.М.

з участю: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за скаргою ОСОБА_3 про
визнання протиправними дій старшого
державного виконавця служби
Долинського районного управління
юстиції щодо винесення постанови про
відновлення виконавчого провадження,
визнання протиправною та скасування
даної постанови у виконавчому
провадженні з примусового виконання
рішення Долинського районного суду від
01.03.2005 року, яким зобов'язано ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_2 перешкод в
користуванні житловим будинком, - за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу
Долинського районного суду від 02 липня
2014 року,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Долинського районного суду від
02.07.2014 року відмовлено в задоволенні
скарги ОСОБА_3 про визнання
протиправними дій старшого державного
виконавця ВДВС Долинського РУЮ
Івано-Франківської області Дацьо Г.І.
щодо винесення постанови від 10.04.2014
року про відновлення виконавчого
провадження, визнання протиправною та
скасування даної постанови.

Не погодившись з ухвалою суду,
вважаючи, що вона постановлена з
порушенням норм процесуального права
ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що дії державного виконавця у
виконавчому провадженні щодо його
відновлення незаконні, а процесуальний
документ підлягає скасуванню. Вказує,
що жодних дій по перешкоджанню
проживанню стягувача у будинку АДРЕСА_1
не вчиняв, з цього приводу не складено
жодного акту, стягувач не звертався до
нього з приводу проживання, а тому
державний виконавець не мав жодних
правових підстав для відновлення
виконавчого провадження.

Суд не надав оцінки матеріалам
виконавчого провадження, оскільки
всупереч вимог процесуального закону,
не витребував їх у державного
виконавця.

За наведених обставин просить
оскаржувану ухвалу скасувати та
постановити нову, якою справу
направити до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

Вислухавши доповідача, пояснення
ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи та
обговоривши мотиви і доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення.

Відмовляючи в задоволенні скарги
ОСОБА_3 суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з того, що
державним виконавцем законно та
правомірно винесено оскаржувану
постанову.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 79 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі подальшого перешкоджання
боржником проживанню (перебуванню)
стягувача у приміщенні, в яке його
вселено, стягувач має право звернутися
до державного виконавця із заявою про
відновлення виконавчого провадження. У
такому разі державний виконавець має
право повторно здійснити примусове
вселення стягувача.

Згідно ч. 2 ст. 51 Закону України «Про
виконавче провадження» за наявності
обставин, передбачених частиною шостою
статті 79 цього Закону, виконавче
провадження підлягає відновленню у
триденний строк з дня надходження до
державного виконавця відповідної
заяви стягувача.

Встановлено, що на виконанні в ВДВС
Долинського РУЮ перебуває виконавчий
лист №2-147 виданий 10.11.2010 року виданий
Долинським районним судом про
зобов'язання ОСОБА_3 та ОСОБА_3 не чинити
ОСОБА_2 перешкоди в користуванні
житловим будинком АДРЕСА_1 та вселити
його у даний будинок.

Постановою старшого державного
виконавця ВДВС Долинського РУЮ від
10.04.2014 року відновлено виконавче
провадження по зазначеному
виконавчому листу відповідно до ч.2 ст.51
ЗУ «Про виконавче провадження».

З матеріалів справи та заяви ОСОБА_2 про
необхідність відновлення виконавчого
провадження вбачається, що боржник
перешкоджає заявнику у проживанні
(перебуванні) у житловому будинку. Так,
під час розгляду справи в суді першої
інстанції з'ясовано та підтверджено
сторонами в апеляційному суді, що
боржник ОСОБА_3 не допускає стягувача
ОСОБА_2 до проживання в будинку, а тому
фактично рішення суду не виконане.

Даний факт також підтверджується
відсутністю підпису в зв'язку з
відмовою ОСОБА_3 на акті державного
виконавця про виконання рішення суду
від 21.03.2014 року та на вимозі державного
виконавця про зобов'язання не чинити
стягувачу перешкод в користуванні
житловим будинком (а.с.7-8).

Враховуючи вищевикладене, суд першої
інстанції правильно відмовив у
задоволенні скарги про скасування
постанови про відновлення виконавчого
провадження, оскільки така винесена
державним виконавцем відповідно до
наданих йому повноважень та за
передбачених ЗУ «Про виконавче
провадження» підстав.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що ухвалу судом
першої інстанції постановлено з
додержанням норм процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не
спростовують її законності і
обґрунтованості.

Підстав для скасування даної ухвали та
постановлення нової з мотивів,
наведених у апеляційній скарзі, не
встановлено.

На підставі наведеного та
керуючись ст.ст.307,312-315,317 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Ухвалу Долинського районного суду від
02 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Судді:
Я.Д. Горблянський

О.В. Пнівчук

В.М. Соколовський