У Х В А Л А

19 травня 2014 року м.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О., суддів:
Євграфової Є.П.,Іваненко Ю.Г., Євтушенко
О.І.,Ситнік О.М.,розглянувши заяву
ОСОБА_6, ОСОБА_7 про перегляд Верховним
Судом України ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 03 березня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6, ОСОБА_9 про
усунення перешкод у користуванні
власністю; за зустрічним позовом
ОСОБА_6, ОСОБА_9 до ОСОБА_8 про припинення
права на частку у спільному майні,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ОСОБА_8 звернулася до
суду з позовом, у якому зазначала, що їй
на праві власності належить Ѕ частини
житлового будинку по АДРЕСА_1 на
підставі заповіту ОСОБА_10, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказувала, що відповідачі у її
відсутність змінили замки дверей
будинку та подвір'я, незаконно
вселилися до будинку, тому просила
зобов'язати відповідачів не чинити їй
перешкоди у користуванні будинком
АДРЕСА_1 та вселити її у зазначений
будинок.

ОСОБА_6, ОСОБА_9 від свого імені і в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_11
звернулися до суду із зустрічним
позовом, у якому просили припинити
право власності ОСОБА_8 на Ѕ частини
житлового будинку по АДРЕСА_1,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що
спільне володіння та користування
спірним будинком неможливе, частка
ОСОБА_8 не може бути виділена в натурі,
тому внесли на депозитний рахунок
грошові кошти у розмірі 100 тис. грн, що є
вартістю 12 частини спірного будинку.

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 16 жовтня 2013 року у
задоволенні позову ОСОБА_8 відмовлено.
Позов ОСОБА_9, ОСОБА_6, які діють
від свого імені і в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_11, задоволено.
Припинено право власності ОСОБА_8 на 1/2
частини житлового будинку з надвірними
спорудами по АДРЕСА_1 загальною площею
60,1 кв. м, у тому числі житловою - 37,2 кв. м,
що розташований на земельній ділянці
площею 368 кв. м. Присуджено
виплатити ОСОБА_8 100 тис. грн з
депозитного рахунку територіального
управління Державної судової
адміністрації України в Одеській
області, що внесені ОСОБА_6 07 жовтня 2013
року за квитанцією № 3980. Визнано за
неповнолітнім ОСОБА_11 право власності
на 1/2 частини житлового будинку з
надвірними спорудами по
АДРЕСА_1, загальною площею 60,1 кв. м, у
тому числі житловою - 37,2 кв. м, що
розташований на земельній ділянці
площею 368 кв. м.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 05 лютого 2014 року
рішення Київського районного суду м.
Одеси від 16 жовтня 2013 року
скасовано, позов ОСОБА_8 задоволено.
Зобов'язано ОСОБА_6, ОСОБА_9 не
чинити перешкоди у користуванні
ОСОБА_8 будинком по АДРЕСА_1, що
знаходиться у спільній частковій
власності ОСОБА_8 та ОСОБА_11 Вселено
ОСОБА_8 у будинок по АДРЕСА_1, що
знаходиться у спільній частковій
власності ОСОБА_8 та ОСОБА_11 У
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6,
ОСОБА_9 відмовлено. Вирішено питання
про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 03 березня 2014
року відмовлено у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6, ОСОБА_9 про
усунення перешкод у користуванні
власністю; за зустрічним позовом
ОСОБА_6, ОСОБА_9 до ОСОБА_8 про припинення
права на частку у спільному майні, за
касаційною скаргою ОСОБА_6, ОСОБА_9,
поданої представником - ОСОБА_12, на
рішення апеляційного суду Одеської
області від 05 лютого 2014 року.

У травні 2014 року ОСОБА_6, ОСОБА_7
звернулися до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ із заявою про
перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 03 березня 2014
року з підстав неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах, а
саме: ст. 365 ЦК України.

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник наводить:

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах та встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Погоджуючись з висновками суду
апеляційної інстанції, Вищий
спеціалізований суд України з розгляду
цивільних і кримінальних справ в
ухвалі від 03 березня 2014 року, яку
просить переглянути заявник, керувався
тим, що частка ОСОБА_8 у спірному
житловому будинку становить 1/2
та є рівною частці ОСОБА_11, тому не може
вважатись незначною, припинення права
власності завдасть істотної шкоди
інтересам співвласниці. Сім'я ОСОБА_11
перешкоджає ОСОБА_8 користуватися її
часткою у спірному будинку, що
підтверджується її зверненнями до
правоохоронних органів.

Задовольняючи позов, Верховний Суд
України у рішенні від 28 січня 2009 року
керувався тим, що спірна однокімнатна
квартира є неподільною, що
підтверджується висновком експертизи,
позивачка за зустрічним позов внесла
на депозитний рахунок суду вартість Ѕ
частини спірної квартири; згідно з
договором найму (оренди) відповідач за
зустрічним позовом проживає за іншою
адресою, наявності у позивачки іншого
житла судом не встановлено.

Скасовуючи рішення апеляційного суду
та залишаючи в силі рішення суду першої
інстанції про задоволення позову, суд
касаційної інстанції в ухвалі від 22
грудня 2010 року керувався тим, що
відповідачі не перебувають у родинних
відносинах, їхня частка у спільному
майні є незначною й не може бути
виділена їм у натурі, квартира є
неподільною, спільне користування
квартирою через неприязні стосунки між
сторонами є неможливим, до того ж таке
припинення не завдасть істотної шкоди
відповідачам, оскільки вони
зареєстровані та проживають в іншому
місті.

В ухвалі від 27 червня 2008 року Верховний
Суд України погодився з рішеннями
судів першої та апеляційної інстанції
про часткове задоволення первісного
позову, яким визнано за позивачами
право власності на 3/16 частини
будинку за кожним у порядку
спадкування за законом, зустрічний
позов задоволено та визнано за
відповідачкою право власності на 3/16
частини будинку в порядку спадкування
за законом. Припинено право спільної
часткової власності позивачів на
частку у розмірі 9/16 у спільній
частковій власності на вказаний
будинок шляхом стягнення з відповідача
на користь позивачів по 53 730 грн 38 коп.
грошової компенсації кожному.

Згідно із п. 6 Постанови під судовими
рішеннями у подібних правовідносинах
слід розуміти такі, де тотожними є
предмет спору, підстави позову, зміст
позовних вимог та встановлені судом
фактичні обставини, а також має місце
однакове матеріально-правове
регулювання спірних правовідносин.
Зміст правовідносин із метою
з'ясування їх подібності в різних
судових рішеннях суду (судів)
касаційної інстанції визначається
обставинами кожної конкретної справи.

Із огляду на те, що наведені заявником
доводи містять ознаки, які згідно з
вимогами ст. 355 ЦПК України є підставою
для перегляду судових рішень, а саме:
неоднакове застосовування положень
статей 365 ЦК України, тому вказану
справу необхідно допустити до
провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 353, 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

Справу за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6,
ОСОБА_9 про усунення перешкод у
користуванні власністю; за зустрічним
позовом ОСОБА_6, ОСОБА_9 до ОСОБА_8 про
припинення права на частку у спільному
майні, за заявою ОСОБА_6, ОСОБА_7 про
перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 03 березня 2014
року допустити до провадження
Верховного Суду України.

Ухвалу про допуск справи до
провадження разом із заявою про
перегляд судового рішення та доданими
до неї матеріалами надіслати до
Верховного Суду України протягом п'яти
днів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: П.О.
Гвоздик Судді: Є.П. Євграфова
О.І. Євтушенко Ю.Г. Іваненко О.М. Ситнік