Провадження № 2/734/667/14
Справа №
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

22 серпня 2014 року
смт. Козелець

Суддя Козелецького районного суду
Чернігівської області Бузунко О.А.,
ознайомившись із позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про вчинення
певний дій та визнання права власності
на частину будинку за заповітом,

в с т а н о в и в:

до Козелецького районного суду
Чернігівської області надійшла
позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (голова
сільської ради) та ОСОБА_3 (Козелецька
районна державна нотаріальна контора)
з такими позовними вимогами:

визнати чи мала право г/с/р с. Нічогівка
у 2002 році видати документ на ? будинку,
майна, землі по АДРЕСА_1 на померлу
особу ОСОБА_4 …;

визначити чи правомірно нотаріальна
контора проігнорувала заповіт,
прописку позивача у будинку АДРЕСА_1 на
моменту спадку у 2002 році …;

визнати ? майна за ОСОБА_1 як таку, яка
помилково була вписана на померлу
ОСОБА_4

Ухвалою Козелецького районного суду
Чернігівської області від 06 серпня 2014
року позовну заяву залишено без руху на
надано позивачу строк для усунення
недоліків.

19 серпня 2014 року через канцелярію суду
представником позивача подано позовну
заяву, проте недоліки, на які вказав суд
в ухвалі, повністю не усунені.

Позивачем/його представником не
вказано ціни позову, відповідно не
сплачено судовий збір пропорційно до
ціни позову.

Позивач в заяві при усуненні недоліків
вказує, що він не можу визначити
вартість майна, а відповідно до ч. 2 ст. 80
ЦПК України право суду визначити
частину його вартості.

Суд звертає увагу позивача на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 80 ЦПК України якщо
визначена позивачем ціна позову
вочевидь не відповідає дійсній
вартості спірного майна або на момент
пред'явлення позову встановити точну
його ціну неможливо, розмір судового
збору попередньо визначає суд з
наступним стягненням недоплаченого
або з поверненням переплаченого
судового збору відповідно до ціни
позову, встановленої судом при
вирішенні справи.

Тобто, ЦПК України визначає чітко два
випадки, коли суд встановлює розмір
судового збору, який підлягає сплаті:
якщо визначена ціна позову вочевидь не
відповідає дійсній вартості майна або
визначити вартість майна неможливо.
Проте з урахуванням того, що позивач є
власником іншої ? спірного будинку, суд
не вбачає підстав для тверджень
позивача про неможливість визначення
вартості майна, відповідно, і ціни
позову (позивач має можливість
отримати в МБТІ довідку про вартість
майна, має право замовити проведення
оцінки майна тощо). З урахуванням того,
що позивачем взагалі не визначена ціна
позову (з урахуванням наявної
можливості його визначити) та не
сплачено судовий збір за вимогами
майнового характеру, суд дійшов
висновку, що в цій частині вимоги суду
щодо усунення недоліків не виконані.

Крім того, позивач просить суд визнати ?
майна за ним. З огляду на те, що майно
може належати особам на різних
правових титулах, позивачу варто було
уточнити, про яке визнання майна йде
мова (визнати право власності, право
користування тощо). Проте і цього
недоліку позивач не усунув, повторно
вказавши, що він просить «визначити» за
ним частину майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.
119-121 ЦПК України, суд

ухвалив:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про вчинення певний дій та визнання
права власності на частину будинку за
заповітом - визнати неподаною і
повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню із
заявою до суду, якщо перестануть
існувати обставини, що стали підставою
для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку протягом п'яти
днів з дня отримання її копії до
апеляційного суду Чернігівської
області через Козелецький районний суд
Чернігівської області.

Суддя Козелецького районного суду

Чернігівської області
О.А.
Бузунко