НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

04 серпня 2014 рокуСправа № 322/526/14-ц

Новомиколаївський районний суд
Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання
Гавриш О.А.,

за участю:

заявника ОСОБА_1,

заінтересованої особи ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за заявою: ОСОБА_1

заінтересовані особи: Управління
Пенсійного фонду України в
Новомиколаївському районі Запорізької
області,

ОСОБА_2

про: встановлення факту належності
правовстановлюючого документу та
перебування у шлюбі.

22.07.2014 до суду надійшла
вищезазначена заява, в якій заявниця
просить встановити факт належності їй
трудової книжки НОМЕР_1 від 30.07.1981,
виписаної на ім'я на російській мові
«ОСОБА_1», встановити факт перебування
заявниці у зареєстрованому
Сторчівською сільською радою
Новомиколаївського району Запорізької
області 29 лютого 1992 року за записом № 02
шлюбі з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 29.02.1992
року.

В обґрунтування вимог заявниця
зазначила наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_6 заявниці виповнилося 55
років, у зв'язку з чим вона вирішила
почати збирати документи для
оформлення пенсії. При вивченні
документів заявниці спеціалістами
Пенсійного фонду були помічені
розбіжності в написанні прізвища
заявниці в необхідних для нарахування
пенсії документах.

Так в трудовій книжці заявниці на
титульній сторінці її прізвище на
російській мові написано як «ОСОБА_1», а
в паспорті як «ОСОБА_1» на російській і
як «ОСОБА_1» на українській. Зміна
прізвища в трудовій книжці відбувалася
на підставі старого паспорту СРСР, де
заявниця була вказана як «ОСОБА_1», при
видачі нового паспорта України з
невідомих заявниці причин зазначили
прізвище «ОСОБА_1».

Крім того, в свідоцтві про одруження
серії НОМЕР_2 від 13 березня 2003 року
(видане повторно) прізвище заявниці та
її чоловіка вказані як «ОСОБА_1» і
«ОСОБА_2». У чоловіка за паспортом
прізвище зазначено вірно.

Невідповідність прізвища в трудовій
книжці та свідоцтві про одруження
вказаному у паспорті заявниці створює
для неї перешкоди у реалізації права на
отримання пенсії за віком.

Виходячи з наведеного та посилаючись
на норми ст.ст. 234, 256 ЦПК України,
заявниця просила задовольнити її
вимоги та підтримала їх у судовому
засіданні.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судовому
засіданні визнав вимоги заявниці та
просив їх задовольнити.

Управління Пенсійного фонду України в
Новомиколаївському районі Запорізької
області заперечень проти заяви до суду
не надіслало.

У судовому засіданні 04.08.2014 судом було
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Суд, розглянувши матеріали та
з'ясувавши обставини цивільної справи,
заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, та дослідивши наявні в
справі докази в їх сукупності,

встановив:

Згідно з паспортом громадянина України
серії НОМЕР_3, виданим
Новомиколаївським РВ УМВС України в
Запорізькій області 03 лютого 1998 року,
прізвище заявниці зазначено
українською як «ОСОБА_1», а російською -
«ОСОБА_1».

У трудовій книжці серії НОМЕР_1,
заповненій 30 липня 1981 року, про
встановлення належності якої просить
заявниця, її прізвище російською
зазначено як «ОСОБА_1». Українською
мовою дана трудова книжка не заповнена.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уклали шлюб 29 лютого
1992 року, зареєстрований Сторчівською
сільською радою Новомиколаївського
району Запорізької області, актовий
запис № 02, що підтверджується
свідоцтвом про одруження (повторне) від
13 березня 2003 року.

Вирішуючи питання про наявність
підстав для задоволення заяви суд
виходить з наступного.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України
суд розглядає справи про встановлення
факту належності правовстановлюючих
документів особі, прізвище, ім'я, по
батькові місце і час народження якої,
що зазначені в документі, не збігаються
з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і
часом народження цієї особи,
зазначеними у свідоцтві про народження
або в паспорті.

Як вбачається з трудової книжки серії
НОМЕР_1, заповненій 30 липня 1981 року, ім'я
власника цієї книжки зазначено
російською «ОСОБА_1», що відповідає
імені заявниці, зазначеному російською
в її паспорті громадянина України
серії НОМЕР_3, виданому
Новомиколаївським РВ УМВС України в
Запорізькій області 03 лютого 1998 року.

Пунктом 4 Положення про паспорт
громадянина України, затвердженого
Постановою Верховної Ради України від
26.06.1992 № 2503-ХІІ, в редакції, що була
чинною на момент видачі паспорта
заявниці, усі записи в паспорті і
відомості про його власника, що
вносяться до нього, виконуються
українською та російською мовами.

Згідно з п. 2.1 Інструкції про порядок
ведення трудових книжок на
підприємствах, в установах і
організаціях, затвердженої постановою
Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №
162, в редакції, що була чинною на момент
заповнення трудової книжки серії
НОМЕР_1, заповнення трудових книжок і
вкладишів до них здійснюється на мові
союзної, автономної республіки,
автономної області, автономного
округа, на території яких розташовано
дане підприємство, установа,
організація, і на офіційній мові СРСР.

Оскільки трудова книжка серії НОМЕР_1
українською мовою не заповнювалася,
суд не вбачає підстав для встановлення
її належності заявниці, з огляду на
відсутність розбіжностей у записах
прізвища, імені, по батькові, часу
народження заявниці, виконаних
російською мовою у зазначеній трудовій
книжці та паспорті заявниці.

Щодо встановлення факту перебування
заявниці у шлюбі, суд зазначає
наступне.

Відповідно до п. 71 Інструкції про
порядок реєстрації актів
громадянського стану в Україні,
затвердженої Міністром юстиції
України 29.12.1984 № 22/5 в редакції, яка була
чинною станом на 29.02.1992, реєстрація
шлюбу проводиться в органах реєстрації
актів громадянського стану в
присутності осіб, які укладають шлюб, а
також за їх бажанням в присутності
свідків, родичів, знайомих.

Факт перебування заявниці у шлюбі з
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованому
Сторчівською сільською радою
Новомиколаївського району Запорізької
області 29 лютого 1992 року, актовий запис
№ 02, підтверджено отриманими під час
судового розгляду показаннями свідків
ОСОБА_4, сина заявниці, ІНФОРМАЦІЯ_4, та
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка була свідком
під час реєстрації шлюбу між заявницею
та ОСОБА_2

Цей факт, також, було визнано і самим
ОСОБА_2 під час розгляду справи в
судовому засіданні.

Виходячи з наведеного, суд визнає
вимоги заявниці у зазначеній частині
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Враховуючи вищезазначене та керуючись
ст.ст. 208, 212 - 215, 218, 223, 234, 235, 259, 294, 296 ЦПК
України, суд

вирішив:

1. Заяву ОСОБА_1 - задовольнити частково.

2. Встановити факт перебування
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, у шлюбі з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованому
Сторчівською сільською радою
Новомиколаївського району Запорізької
області 29 лютого 1992 року, актовий запис
№ 02.

3. В задоволенні решти вимог -
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Запорізької області через
Новомиколаївський районний суд
Запорізької області. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя С.С.
Гасанбеков