Справа №477/672/14-ц 06.08.2014 06.08.2014 06.08.2014
Провадження №22-ц/784/2236/14
Головуючий суду першої
інстанції - Саукова А.А.
Доповідач суду апеляційної інстанції
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2014 року
м.Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого - Локтіонової О.В.,

суддів: Самчишиної Н.В., Кушнірової Т.Б.,

із секретарем судового засідання -
Романенко Ю.О.,

за участю представника позивача -
Ярмощук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу
за апеляційною скаргою

товариства з обмеженою
відповідальністю "ОТП Факторинг
Україна"

на ухвалу судді Жовтневого районного
суду Миколаївської області

від 10 червня 2014 року

постановлену у справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "ОТП Факторинг
Україна" до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором та звернення стягнення на
предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2013 року Банк звернувся до суду
з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором від 9 квітня 2008 року
№ML-404/007/2008 грн. в сумі 53 749 доларів США 48
центів, що еквівалентно 429 619 грн.59 коп.,
та звернення стягнення на предмет
іпотеки - земельну ділянку площею 0,10 га
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд по АДРЕСА_1
Жовтневого району Миколаївської
області шляхом проведення прилюдних
торгів за початковою ціною на підставі
оцінки, проведеної суб'єктом оціночної
діяльності або незалежним експертом.

10 червня 2014 року позивач подав до суду
заяву про забезпечення
вищезазначеного позову шляхом
накладення арешту на майно, що належить
ОСОБА_5

Обґрунтовуючи дану заяву, позивач
вказував, що на момент укладення
кредитного договору та видачі коштів,
зазначене іпотечне майно коштувало
79 600 грн.

Сума заборгованості є більшою на 350 019
грн.59 коп. ніж вартість предмету
іпотеки, що унеможливлює повне
виконання кредитних зобов'язань ОСОБА_4

Посилаючись на вказані обставини, з
метою забезпечення виконання рішення
суду позивач просив задовольнити його
заяву.

Ухвалою Жовтневого районного суду
Миколаївської області від 10 червня 2014
року заяву товариства про забезпечення
позову повернуто позивачу.

Не погодившись із вказаною ухвалою,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, просив зазначену
ухвалу скасувати та постановити нову,
якою його клопотання задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Повертаючи позивачу заяву про
забезпечення позову на підставі ч.8
ст.153 ЦПК України, суд першої інстанції
виходив з того, що вона подана без
додержання вимог ст.151 цього Кодексу.

Між тим, з таким висновком суду неможна
погодитися, з огляду на таке.

Відповідно до статей 151, 152 ЦПК України
суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити заходи забезпечення
позову, в тому числі накласти арешт на
майно, що належить відповідачу.

При цьому, у заяві про забезпечення
позову повинно бути зазначено:
1) причини, у зв'язку з якими потрібно
забезпечити позов; 2) вид забезпечення
позову, який належить застосувати, з
обґрунтуванням його необхідності; 3)
інші відомості, потрібні для
забезпечення позову.

Пункт 4 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 22.12.2006 р. №9 «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», роз'яснює, що
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

З заяви про забезпечення позову ТОВ
«ОТП Факторинг України» вбачається, що
вона містить всі необхідні дані, які
передбачені ст.151 ЦПК України.

Суддя районного суду не звернув
належної уваги на зазначені вимоги
процесуального права, та, повертаючи
заяву, помилково виходив з того, що її
зміст не відповідає положенням
вищезазначеної статті.

Оскільки суддя порушив порядок,
передбачений для вирішення питання про
забезпечення позову, оскаржувана
ухвала на підставі п.3 ст.312 ЦПК України
підлягає скасуванню, а матеріали заяви
направленню до районного суду для
повторного вирішення цього питання.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
"ОТП Факторинг Україна" задовольнити
частково.

Ухвалу судді Жовтневого районного суду
Миколаївської області від 10
червня 2014 року скасувати, а матеріали
повернути в цей же суд для повторного
вирішення питання про забезпечення
позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий

Судді: