РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/10504/14-ц

пр. № 2/759/4097/14

24 липня 2014 року

м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва у
складі:

головуючого судді
Миколаєць І.Ю.

при секретарі
Руденко Ю.Ф.

за участі представника позивача
Откидач С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційного банку «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2014 року представник ПАТ
КБ «ПриватБанк» за довіреністю Сафір
Ф.О. звернувся до суду із
вищезазначеним позовом посилаючись на
те, що 25.08.2011 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ
«ПриватБанк» було укладено договір б/н
про надання кредиту у розмірі 6300,00 грн.
у вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 30,00 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом. ОСОБА_2
кошти отримала, однак договірні
зобов'язання, передбачені кредитним
договором в частині повернення кредиту
та сплати процентів за користування
наданими коштами не виконала, що надає
банку право стягнення заборгованості
та штрафних санкцій. Тому позивач
просить стягнути із ОСОБА_2 на користь
банку заборгованості в сумі 14207,74 грн.,
яка складається з: 6295,66 грн. -
заборгованості за кредитом, 5202,49 грн. -
заборгованості по процентам за
користування кредитом, 1556,84 грн.-
заборгованість по комісії за
користуванням кредитом, а також
штрафів: 500,00 грн. - фіксована частина,
652,75 грн. - процентна складова, а також
покласти на відповідача судові
витрати.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримала та просила
його задовольнити, щодо ухвалення
заочного рішення не заперечувала.

ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася,
про час та місце розгляду справи
повідомлялася належним чином,
клопотання про розгляд справи за її
відсутності не подавала.

Суд відповідно до положень ст. 224 ЦПК
України вважає можливим ухвалити в
справі заочне рішення за наявними в
матеріалах справи доказами, оскільки
представник позивача не заперечує
проти такого вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи,
дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 25.08.2011 року між
ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було
укладено договір б/н (а.с.6-31).

Відповідно до умов вказаного договору
відповідач отримав кредит у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 30,00 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином, відповідно до умов
договору.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлено строк (термін)
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо
договором позики встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами, то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належні йому
відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

У зв'язку із порушенням
відповідачем своїх зобов'язань за
вказаним кредитним договором
утворилась заборгованість, яка станом
на 30.05.2014 року за розрахунками позивача
становить 14207,74 грн., яка складається з:
6295,66 грн. - заборгованості за кредитом,
5202,49 грн. - заборгованості по процентам
за користування кредитом, 1556,84 грн.-
заборгованості по комісії за
користуванням кредитом, а також
штрафів: 500,00 грн. - фіксована частина,
652,75 грн. - процентна складова (а.с. 4-5).

Пунктом 1.1.7.12 умов та правил надання
банківських послуг, з якими ОСОБА_2 була
ознайомлена передбачено, що договір
діє протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна із сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
договору, він автоматично
продовжується на такий же термін.

Таким чином, договір на день розгляду
справи є чинним, оскільки жодна із
сторін не проінформувала іншу сторону
про припинення дії договору.

Пунктом 2.1.1.5.5 передбачено, що
позичальник зобов»язується погашати
заборгованість за кредитом, відсотками
за його використання, за перевитрати
платіжного ліміту, а також оплачувати
комісії на умовах, передбачених цим
договором.

Пунктом 2.1.1.7.6 передбачено, що при
порушенні клієнтом банку строків
платежів за будь-якими грошовими
зобов'язаннями, що передбачені
договором більш ніж на 30 днів, він
зобов'язаний сплатити банку штраф у
розмірі 500 грн.+5 % від суми позову.

На підставі викладеного позивач
нарахував відповідачу штраф в розмірі
500,00 (фіксована частина) та 652,84 грн.
(процентна складова), що відповідає
умовам договору, дійсним розмірам
заборгованості та не суперечить
чинному законодавству.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд
покладає на відповідача обов'язок
відшкодувати позивачу понесені судові
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 526, 530,610, 1050 ЦК
України, ст.ст. 10,11, 57, 60, 179, 209, 212-215, 224-228,
292, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства Комерційного банку
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості, задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
місце проживання: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на
користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» (п/р 3111 для погашення
заборгованості, п/р 0001 для
відшкодування судових витрат, МФО 305299,
, адреса: 49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50) суму заборгованості у
розмірі 14207,74 грн. (6295,66 грн. -
заборгованість за кредитом, 5202,49 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом, 1556,84 грн.-
заборгованість по комісії за
користуванням кредитом, штрафи: 500,00
грн. - фіксована частина, 652,75 грн. -
процентна складова), а також судові
витрати у розмірі 243,60 грн., всього 14451
(чотирнадцять тисяч чотириста
п'ятдесят одна) грн. 34 коп.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: