Ухвала

іменем україни

13 серпня 2014 року
м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Висоцької В.С.,

суддів: Кафідової О.В.,
Парінової І.К.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення кредитної заборгованості та
виселення за касаційною скаргою
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» на
рішення апеляційного суду
Миколаївської області від 20 березня 2014
року,

встановила:

У липні 2012 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - Банк) звернулося до
суду з позовом до ОСОБА_3, у якому
просило звернути стягнення на предмет
іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_1, та
виселити відповідачку з даної
квартири.

Позов мотивовано тим, що 26 листопада 2007
року між

ЗАТ КБ «Приватбанк», перетвореного в
наступному в публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» та ОСОБА_3, укладено
кредитний договір, за умовами якого
остання тримала 92 480 доларів США зі
сплатою відповідних відсотків з
кінцевим строком повернення

25 листопада 2027 року.

У рахунок забезпечення виконання
зобов'язань за вказаним договором між
цими сторонами укладено договір
іпотеки, за яким відповідачка передала
в іпотеку належну їй на праві власності
квартиру АДРЕСА_1

У зв'язку з неналежним виконанням
ОСОБА_3 умов кредитного договору
утворилась заборгованість в розмірі 151
978,28 доларів США, що еквівалентна 1 214 686,41
грн, яка в добровільному порядку
сплачена не була.

Заочним рішенням Центрального
районного суду м. Миколаєва від

11 листопада 2013 року позов задоволено
частково.

Звернуто стягнення в межах 861 430,48 грн на
предмет іпотеки за договором іпотеки
від 26 листопада 2007 року, а саме:
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 33,4
кв.м., житловою площею 15,7 кв.м., що
належить на праві власності ОСОБА_3, на
користь публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» шляхом реалізації з
прилюдних торгів та початковою ціною
не нижче 343 400 грн. Виселено ОСОБА_3 з
вказаної квартири без надання іншого
житлового приміщення. Вирішено питання
судового збору.

Рішенням апеляційного суду
Миколаївської області від 20 березня

2014 року заочне рішення суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нове
рішення про відмову в задоволенні
позову.

У касаційній скарзі позивач просить
скасувати рішення апеляційного суду та
передати справу на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
Зазначав, що за наявності рішення суд
повинен був закрити провадження у
справі та, крім того, раніше вимоги щодо
виселення не заявлялися.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши суддю - доповідача,
обговоривши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи, дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про відмову в задоволенні позову,
апеляційний суд виходив із того, що за
іншим рішенням суду, яке набрало
законної сили, вже звернуто стягнення
на спірну квартиру для погашення
заборгованості за кредитним договором,
укладеним між сторонами 26 листопада 2007
року.

Проте повністю з таким висновком
погодитися не можна, виходячи з
наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний
прийняти рішення, зокрема, щодо:
наявності обставин (фактів), якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та навести докази на їх підтвердження;
наявності інших фактичних даних, які
мають значення для вирішення справи;
правовідносин, зумовлених
встановленими фактами. У рішенні суду
обов'язково повинні бути зазначені
встановлені судом факти і відповідні
їм правовідносини.

Проте зазначеним вимогам рішення
апеляційного суду не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову,
апеляційний суд посилався на наявність
рішення апеляційного суду
Миколаївської області від 8 липня

2013 року, ухваленого у справі за позовом
Банка до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
укладеним між сторонами 26 листопада 2007
року, шляхом звернення стягнення на
спірну квартиру

а.с. 61-64).

Проте, відмовляючи у виселенні
відповідачки, апеляційний суд у
порушення вимог ст. ст. 212-214, 316 ЦПК
України не врахував, що у вказаній
справі вимоги щодо виселення ОСОБА_3 не
заявлялися, а тому не були предметом
розгляду.

Вище викладене свідчить про те, що
апеляційний суд не в повній мірі
визначився з характером правовідносин,
що виникли між сторонами, не дав
належної оцінки всім доказам у справі,
допустив неправильне застосування
норм матеріального закону, припустився
порушень норм процесуального права,
які згідно з ч. 2 ст. 338 ЦПК України є
підставою для скасування ухваленого
апеляційним судом рішення з
направленням справи на новий розгляд
до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення апеляційного суду
Миколаївської області від 20 березня

2014 року скасувати, справу направити на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В. С. Висоцька

Судді:
О.В. Кафідова

І.К. Парінова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська