Провадження № 2/234/495/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2014 року
місто
Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької
області в складі:

головуючого судді Бакуменко А.В.,

при секретарі Кісточка І.В.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
спільною сумісною власністю подружжя
розподіл майна та по зустрічній
позовні й заяві ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
визнання майна сумісною власністю
подружжя та розподіл майна, -

В С Т А Н О В
И В:

ОСОБА_1 звернулась до
Краматорського міського суду
Донецької області з позовом до ОСОБА_2
про визнання майна спільною
власністю подружжя та його розподіл,
обґрунтувала свої вимоги тим, що вона
з 23.07.1994 року по 08.11.2012 року перебувала
в зареєстрованому шлюбі з
відповідачем. У відповідності до
договору міни від 19.03.1998 року
відповідач став власником
двокімнатної квартири АДРЕСА_1 Дана
квартира є його власністю та на час
придбання була оцінена в 2546 грн. З
часу придбання даної квартири вони
стали в ній мешкати та поліпшувати її
стан, так за їх сумісні кошти було
зроблено ремонтні роботи, у вартість
котрих увійшли:

- металопластикові вікна вартістю 1549
грн;

- розхідні будівельні матеріали на
суму 9781,70 грн.;

- люстри та світильники на суму 2877,90
грн.;

- оздоблювальні матеріали та предмети
вбудованої техніки на суму 10931,50 грн. ;

- змішувачі на суму 770 грн.;

- водонагрівальний бак вартістю 2500
грн.;

- пральну машинку «Самсунг» вартістю 3200
грн.;

- кондиціонер, вартістю 3500 грн.;

таким чином внаслідок ремонту було
зроблено поліпшення на суму 35110,10 грн.

Крім того ними було придбано:

- штори та ламбрекени вартістю 3200 грн. ;

- меблі, вартістю 1108 грн.. на загальну
сум 4308 грн.

Просить суд визнати матеріальні
цінності вкладені в поліпшення
загальною сумісною власністю
подружжя, та визнати за нею право
власності на 12 частку квартири.

В судовому засіданні представник
позивачки - ОСОБА_5. заявлені
позивачкою вимоги підтримав, навів
пояснення аналогічні викладеним в
позовній заяві. Заперечував проти
задоволення зустрічних вимог.

Відповідач в судовому засіданні
вимоги позивачки ОСОБА_1 не визнав, та
пояснив, що квартира є його власністю,
він також весь час працював та
вкладав кошти в дане майно, а тому
вважає, що квартира розподілу не
підлягає. На задоволені свого позову
наполягає.

Представник відповідача - ОСОБА_3 , в
судовому засіданні також заперечував
проти задоволення первісного позову,
наполягав на задоволені зустрічної
позовної заяви в повному обсязі.

Вислухавши сторін,
проаналізувавши зібрані в справі
докази, суд вважає, що позовні вимоги
позивача за первісним позовом
підлягають задоволенню, а вимоги
позивача за зустрічним позовом
задоволенню не підлягають, з наступних
підстав.

Відповідно до ст.60 Сімейного
кодексу України, майно набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Статею 69 СК України передбачено
, що - дружина і чоловік мають право на
поділ майна, що належить їм на праві
спільної сумісної власності, незалежно
від розірвання шлюбу.

У відповідності до п. 23 ППВСУ № 11
від 21.12.2007 року « Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» - майно, яке належало одному з
подружжя, може бути віднесено до
спільної сумісної власності укладеною
при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним
договором) або визнано такою
власністю судом з тих

підстав, що за час шлюбу його
цінність істотно збільшилася
внаслідок трудових або грошових затрат
другого з подружжя чи їх обох.

Згідно до договору міни ОСОБА_2
19.03.1998 року став власником
двокімнатної квартири АДРЕСА_1,
вартість даної квартири становила - 2600
грн.

У відповідності до Висновку
експерта № 144/7 від 18.04.2014 року
вартість квартири АДРЕСА_1 коштує 107676
грн., дійсна вартість поліпшень в даній
квартирі становить 50080 грн.

Згідно до вимог ст.. 62 СК України
- якщо майно дружини, чоловіка за час
шлюбу істотно збільшилося у своїй
вартості внаслідок спільних трудових
чи грошових затрат або затрат другого з
подружжя, воно у разі спору може бути
визнане за рішенням суду об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя.
Якщо один із подружжя своєю працею і
(або) коштами брав участь в утриманні
майна, належного другому з подружжя, в
управлінні цим майном чи догляді за
ним, то дохід (приплід, дивіденди),
одержаний від цього майна, у разі спору
за рішенням суду може бути визнаний
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Таким чином вклад позивачки в
дану квартиру складає 12 від 50080 грн.,
тобто 25040 грн.

Однак враховуючи той факт, що в
квартирі зареєстрована та мешкає
дитина сторін ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
котра на сьогоднішній час перебуває
разом з матірґю, та у відповідності зі
ст.. 70 СК України - за рішенням суду
частка майна дружини, чоловіка може
бути збільшена, якщо з нею, ним
проживають діти, а також непрацездатні
повнолітні син, дочка, за умови, що
розмір аліментів, які вони одержують,
недостатній для забезпечення їхнього
фізичного, духовного розвитку та
лікування.

З урахуванням інтересів
неповнолітньої дитини, що мешкає
разом з ОСОБА_1 суд вважає, за можливим
відійти від рівності часток та
визнати з ОСОБА_1 право власності на 12
частку квартири, оскільки 12 частка
вартості квартири фактично дорівнює
вкладеним матеріальним цінностям.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 10, 60,212-215 ЦПК, 60,62,70 СК
України та ППВСУ № 11 від 21.12.2007 року «
Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», - суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання спільною сумісною
власністю подружжя розподіл майна -
задовольнити.

Визнати загальною сумісною власністю
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 матеріальні
цінності вкладені в ремонт та
оздоблення квартири :

- металопластикові вікна вартістю 1549
грн;

- розхідні будівельні матеріали на
суму 9781,70 грн.;

- люстри та світильники на суму 2877,90
грн.;

- оздоблювальні матеріали та предмети
вбудованої техніки на суму 10931,50 грн. ;

- змішувачі на суму 770 грн.;

- водонагрівальний бак вартістю 2500
грн.;

- пральну машинку «Самсунг» вартістю 3200
грн.;

- кондиціонер, вартістю 3500 грн.;

- штори та ламбрекени вартістю 3200 грн. ;

- меблі, вартістю 1108 грн.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право
власності на ? частку за кожним,
матеріальних цінностей вкладених в
ремонт квартири :

- металопластикові вікна вартістю 1549
грн;

- розхідні будівельні матеріали на
суму 9781,70 грн.;

- люстри та світильники на суму 2877,90
грн.;

- оздоблювальні матеріали та предмети
вбудованої техніки на суму 10931,50 грн. ;

- змішувачі на суму 770 грн.;

- водонагрівальний бак вартістю 2500
грн.;

- пральну машинку «Самсунг» вартістю 3200
грн.;

- кондиціонер, вартістю 3500 грн.;

- штори та ламбрекени вартістю 3200 грн. ;

- меблі, вартістю 1108 грн.

Визнати квартиру АДРЕСА_1 загальною
сумісною власністю подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 12
частку квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 12
частку квартири АДРЕСА_1.

В задоволені зустрічних позовних
вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл
майна - відмовити, в звґязку з їх
безпідставністю.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення може
бути подана до Апеляційного суду
Донецької області через Краматорський
міський суд Донецької області протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення

Суддя А. В. Бакуменко