АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/2126/14
Головуючий 1 інст. -
Справа № 2029/7081/12
Категорія: захист прав споживача
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2014 року колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного

суду Харківської області
в складі:

головуючого - судді Карімової Л.В.,

суддів колегії: Бурлака І.В.,

Яцини В.Б.,

при секретарі: Маковецькій О.П.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 11 грудня
2013 року по справі за позовом ОСОБА_4 до
фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про
захист прав споживача, стягнення суми
та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2012 року ОСОБА_4 звернулася
до суду з позовом до фізичної особи
підприємця ОСОБА_3 про стягнення 38048,25
грн. в рахунок затримки усунення
істотних недоліків кухонних меблів,
пені за затримку виконання робіт в cyмi
114 144,75 грн., реальних збитків в cyмi 6800
грн. та моральної шкоди в cyмi 50 000 грн.

Посилалася на те, що 15.08.2011 р. вона
уклала з відповідачем (від імені якого
діяв ОСОБА_5) договір купівлі-продажу
кухонних меблів, відповідно до якого
відповідач зобов'язався виготовити
меблі та зробити монтаж їх в її
квартирі, а вона зобов'язалася сплатити
вартість меблів в сумі 11 990 грн. та 1085
грн. за її монтаж.

В ході монтажу 16.09.2011 р. було виявлено,
що кухня має суттєвий недолік у вигляді
розколотої столешниці, яку відповідач
обіцяв відремонтувати, заклеював її,
однак розколи збільшувалися та
столешниця не була придатна до
використання. Внаслідок чого вона
вимушена була звернутися до ТОВ «СЧ» ,
яка виготовила та встановила нову
столешницю , вартість якої склала 6800
грн. Зазначеними діями відповідача їй
була спричинена моральна шкода в cyмi 50
000 грн.

Відповідач позов не визнав,
посилаючись на те, що він не укладав з
ОСОБА_4 договір на виготовлення меблів.
Він передавав частину бланків
договорів з печатками особам, які від
його імені займалися продажем меблів;
зокрема в місті Харкові договір з
позивачкою укладав ОСОБА_5

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 11.12. 2013 р.
позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено
частково: на її користь з приватного
підприємця ОСОБА_3 в рахунок затримки
усунення істотних недоліків кухонних
меблів стягнуто 38048,25 грн. та моральну
шкоду в сумі 3000 грн. В задоволенні
позовних вимог ОСОБА_4 про стягнення з
приватного підприємця ОСОБА_3 пені за
затримку виконання poбіт в cyмi 114144,75 грн.,
збитків в cyмi 6800 грн., моральної шкоди в
cyмi 47000 грн. - відмовлено.

З приватного підприємця ОСОБА_3 на
користь держави стягнуто судовий збір
в сумі 609,88 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
недоведеність тих обставин, які суд
вважав встановленими, порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати це рішення районного
суду та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позову ОСОБА_4

Вказує, що районним судом не
враховані його заперечення про те, що
він не укладав договір купівлі-продажу
кухонних меблів з позивачкою, не
підписував його та не отримував від
ОСОБА_4 грошових коштів за цим
договором. Цей договір підписаний
іншою особою, з якою він не перебував у
трудових чи інших правовідносинах.

Зазначає, що позивач не
зверталася до нього з вимогою про
усунення істотних недоліків кухонних
меблів, а вирішувала ці питання з іншою
особою - ОСОБА_5

Вважає, що судом порушені вимоги
п.п. 1,9, 19 ст. 8, ч.11 ст.9 Закону України
«Про захист прав споживачів».

Вислухавши пояснення позивачки
ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги
відповідно до ст.. 303 ЦПК України, судова
колегія вважає, що скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції - скасуванню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом (ч.2). Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені у засіданні (ч.3).

Між тим оскаржуване рішення суду
першої інстанції не відповідає
вказаним вимогам ст. 213 ЦПК України.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову ОСОБА_4, суд першої
інстанції виходив з того, що
відповідно до укладеного між сторонами
договору купівлі - продажу кухонних
меблів останні мали істотний недолік у
вигляді розколотої столешниці, який
неможливо було усунути. Оскільки
вимоги споживача щодо усунення цих
недоліків шляхом надання іншого товару
не були виконані відповідачем,
останній повинен сплатити ОСОБА_4 38048,25
грн. за час фактичної затримки усунення
недоліків проданої речі та моральну
шкоду в сумі 3000 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_4 в частині стягнення збитків в
сумі 6800 грн. та пені в сумі 114144,75 грн.,
суд виходив з недоведеності позову та
невідповідності його вимогам ст.. 10
Закону України «Про захист прав
споживачів».

Судова колегія не може в повному
обсязі погодитися з такими висновками
районного суду, оскільки вони не
відповідають обставинам справи та
зроблені без урахування вимог
законодавства.

Як вбачається з копії договору
купівлі-продажу меблів №8 ХТЗ від 15.08.2011
р. продавцем товару вказаний приватний
підприємець ОСОБА_3, а замовником
(покупцем) ОСОБА_4 Відповідно до
пункту 1.1 цього договору продавець
продає, а покупець приймає та сплачує
товар згідно узгодженого сторонами
замовлення.

Згідно п.1.2 цього ж договору при
замовленні меблів за індивідуальними
розмірами невід'ємною частиною даного
договору є: ескіз заміру меблів,
узгоджений між дизайнером та покупцем,
та товарний чек. Права та обов'язки
сторін за цим договором визначені в п.2.

До цього договору ОСОБА_5 надано
власноруч написане письмове
зобов'язання щодо доставки та
встановлення замовлених ОСОБА_4 меблів
16.09.2011 р. Також в цьому зобов'язанні
визначений розмір компенсації - 1% від
вартості внесеної застави за меблі у
випадку не виконання умов.

З пояснень сторін в суді першої
інстанції вбачається, що вказаний
договір

купівлі-продажу кухонних меблів та
письмове зобов'язання до нього
підписували ОСОБА_4 та ОСОБА_5, який не
перебував у будь-яких трудових або
інших правовідносинах з відповідачем
ОСОБА_3

Між тим на вказані обставини та
відсутність у ОСОБА_4 чеку з підписом
ОСОБА_3 суд першої інстанції увагу не
звернув.

До апеляційного суду
Харківської області 23.06.2014 року
надійшло клопотання представника
апелянта ОСОБА_3 - ОСОБА_6 про залучення
до матеріалів справи копії рішення
Баранівського районного суду
Житомирської області від 27.03.2014 р. по
справі за позовом ОСОБА_6, яка діє в
інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу меблів.

Позивачка ОСОБА_4 пояснила в
суді апеляційної інстанції, що копію
цього судового рішення вона отримала у
травні 2014 року, однак його не оскаржила
в установленому судом порядку.

Як вбачається з вказаного
судового рішення, яке набуло законної
сили, договір купівлі-продажу меблів
№ 8 ХТЗ від 15.08.2011 р., який укладений між
приватним підприємцем ОСОБА_3 та ОСОБА_4
визнаний недійсним внаслідок
відсутності волевиявлення на його
укладення зі сторони приватного
підприємця ОСОБА_3

При цьому судом встановлено, що
вищезазначений договір був укладений
фактично між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, який
підписав цей договір, скориставшись
бланком договору (де були зазначені
реквізити ПП ОСОБА_3) та виконував
умови цього договору. Подалі ОСОБА_5
пропонував ОСОБА_4 переписати договір
на іншому бланку, однак ОСОБА_4
зазначила про втрату оспорюваного
договору.

Зазначені обставини не
спростовувалися ОСОБА_4 в судовому
засіданні апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК
України обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті ж самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

У зв'язку з чим рішення
Баранівського районного суду
Житомирської області від 27.03.2014 р. по
справі за позовом ОСОБА_6, яка діє в
інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу меблів має преюдиційне
значення при розгляді цієї цивільної
справи.

Згідно п.1 ч.2 ст. 11 та ст. 509 ЦК
України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків є
договори та інші правочини.

Правочин є правомірним, якщо
його недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним (стаття 204 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК
України недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю.

У зв'язку з наявністю рішення
Баранівського районного суду
Житомирської області від 27.03.2014 р. про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу меблів № 8 ХТЗ від
15.08.2011 р., який укладений між приватним
підприємцем ОСОБА_3 та ОСОБА_4, на
підставі зазначених норм права та ч.1
ст. 14 ЦК України вимога ОСОБА_4 про
виконання відповідачем ОСОБА_3
обов'язків за цим договором, стягнення
з відповідача вказаних в позові сум та
відшкодування моральної шкоди, є
безпідставною, тому у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_4 слід відмовити.

У зв'язку з чим висновки
районного суду щодо розподілу судових
витрат та покладення їх на відповідача
не відповідають вимогам ст.. 88 ЦПК
України.

Оскільки районним судом неповно
з'ясовані обставини, що мають значення
для справи, а висновки районного суду
не відповідають обставинам справи,
оскаржуване рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню у
повному обсязі відповідно до вимог
ст.309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307,
ст.ст. 309, 313-314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України,
судова колегія

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 11 грудня
2013 року скасувати та відмовити у
задоволенні позову ОСОБА_4 до фізичної
особи підприємця ОСОБА_3 про захист
прав споживача, стягнення суми та
відшкодування моральної шкоди.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржено
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання цим рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: