НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/4852/14
№ 2/183/3265/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.08.2014 року Новомосковський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області, в складі:

головуючої судді Березюк В.В.

при секретарі Тен І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Новомосковського
міськрайонного суду цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до
Новомосковського міськрайонного суду
Дніпропетровської області з позовом до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
посилаючись на те, що з відповідачем
знаходиться в зареєстрованому шлюбі з
14.11.1995 року, від якого мають
неповнолітню дитину - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбні відносини з
відповідачем фактично припинено з
вересня 2012 року через різні погляди на
сімейне життя, постійні сварки та
непорозуміння.

Таким чином, позивач звернувся з
зазначеним позовом до суду, однак в
судове засідання не з'явився, надавши
суду заяву про слухання справи у свою
відсутність, одночасно позовні вимоги
підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася, надала суду заяву про
розгляд справи у свою відсутність,
позовні вимоги визнала у повному
обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи,
дійшов висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані і підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу
сторони з 14.11.1995 року знаходяться в
зареєстрованому шлюбі (а.с.3). від якого
мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що подружжя
остаточно припинило сімейно - шлюбні
відносини з вересня 2012 року, спільного
господарства не ведуть, сімейні
відносини не поновлювали.

При цьому, судом вжито всіх необхідних
заходів для примирення подружжя, однак
ці заходи не дали позитивних
результатів і подружжя не примирилося.
Тому суд прийшов до висновку, що
подальше спільне життя і збереження
шлюбу суперечить їх інтересам.

Також, суд враховує, що сторони дійшли
згоди щодо способів утримання
неповнолітньої дитини, яка після
розірвання шлюбу буде проживати з
матір'ю.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа,
яка змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що
дружиною не заявлено клопотання про
зміну її прізвища, суд вважає за
необхідне залишити прізвище дружини
«ОСОБА_2».

Враховуючи викладене, керуючись ст. 10,
60, 88, 213, 215 ЦПК України, 110,112 СК України,
суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 14.11.1995 року
виконкомом Нехайківської сільської
ради Драбівського району Черкаської
області, актовий запис № 11, між ОСОБА_1
та ОСОБА_2, від якого мають неповнолітню
дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, -
розірвати.

При здійсненні державної реєстрації
розірвання шлюбу прізвище дружині
залишити «ОСОБА_2».

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана в апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Новомосковський міськрайонний суд в
десятиденний термін після його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутніми в
судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
В.В. Березюк