АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 214/760/14-ц 22-ц/774/1780/К/14
Справа №214/760/14-ц
Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1780/К/14
суддя Ан О.В.
Суддя-доповідач - Грищенко Н.М.
РІШЕННЯ

Іменем України

21 серпня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Грищенко Н.М.

суддів: Братіщевої Л.А.,
Турік В.П.

при секретарі: Булах К.А.

за участі представника відповідача
ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою
Кредитної спілки "Аккорд" на рішення
Саксаганського районного суду м.
Кривого Рогу від 16 травня 2014 року по
справі за позовом Кредитної спілки
"Аккорд" до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2014 року Кредитна спілка
«Аккорд» (далі КС «Аккорд») звернулась
до суду з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості, в якому
просила стягнути з відповідача на її
користь заборгованість за кредитним
договором №Офіс-С/КР-2700/3 від 15.01.2008 року
в розмірі 6 638,44 грн. а також судовий
збір в розмірі 663,84 грн. В обґрунтування
позову представник КС «Аккорд»
посилався на те, що між позивачем та
відповідачем було укладено зазначений
кредитний договір та внаслідок
невиконання зазначених в ньому умов з
боку відповідача утворилась зазначена
заборгованість.

Рішенням Саксаганського районного
суду м. Кривого Рогу від 16 травня 2014
року в задоволенні позовних вимог КС
«Аккорд» відмовлено.

В апеляційній скарзі представник КС
«Аккорд» поставив питання про
скасування рішення суду і ухвалення
нового рішення про задоволення
позовних вимог, посилаючись на те, що
рішення суду ухвалене з порушенням
норм матеріального і процесуального
права. Зокрема, апелянт посилається
на те, що суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку про можливість
самостійного застосування судом
строку позовної давності, оскільки у
відповідності до ст. 267 ЦК України сплив
позовної давності є підставою для
відмови у задоволенні позову за умови
наявності відповідної заяви сторони у
справі, тобто не може бути застосовано
судом за власною ініціативою.

В письмових запереченнях проти
апеляційної скарги представник
відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,
посилаючись на обґрунтованість
оскаржуваного рішення, просив
відхилити апеляційну скаргу, залишивши
рішення суду першої інстанції безе
змін.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених позовних вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, 15.01.2008 року між
сторонами у справі було укладено
кредитний договір № Офіс-С/КР-2700/3,
відповідно до умов якого відповідачу,
як члену кредитної спілки, було надано
кредитні кошти у національній валюті у
розмірі 2 500 грн., проценти за
користування кредитом нараховуються
на фактичний залишок суми кредиту,
виходячи з розрахунку 0.16438% за кожний
день користування кредитом з
наступного дня після надання кредиту
до дня повного погашення
заборгованості за кредитом.

Пунктом 3.2 Договору передбачено
нарахування пені у розмірі 0,5% від суми
остаточної заборгованості за кожен
день прострочення платежу у разі
порушення строків сплати кредиту.

Звертаючись до суду з позовом, КС
«Аккорд» посилається на те, що у зв'язку
з невиконанням відповідачем умов
кредитного договору, на день складання
позовної заяви у відповідача перед
позивачем утворилася заборгованість,
яка складає 6 638,44 грн., з яких:
залишок кредиту - 1 041,64 грн.; залишок
процентів - 3 362,92 грн.; нараховані
штрафні санкції - 1 041,64 грн.; індекс
інфляції та 3% річних - 1 192,24 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що позивачем пропущено строк
позовної давності.

Колегія суддів не може погодитись з
таким висновком суду першої інстанції
з огляду на наступне.

Згідно положень статті 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у
межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Статтею 259 ЦК України передбачено, що
позовна давність, встановлена законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін. Договір про збільшення
позовної давності
укладається у письмовій формі.

Згідно ч.5 ст.261 ЦК України за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної
давності починається зі спливом строку
виконання. За зобов'язаннями, строк
виконання яких не визначений
або визначений моментом вимоги,
перебіг позовної давності починається
від дня, коли у кредитора
виникає право пред'явити вимогу про
виконання зобов'язання.

Положеннями статті 264 ЦК України
встановлено, що перебіг позовної
давності переривається вчиненням
особою дії, що свідчить про
визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку. Після
переривання перебіг позовної
давності починається заново.

Як вбачається з матеріалів справи,
кредитний договір між сторонами у
справі було укладено 15.01.2008 року
терміном дії до повного його виконання
сторонами.

Відповідно до розрахунку суми
заборгованості за кредитним договором
останній платіж відповідачем було
здійснено 28.08.2008 року.

Тобто мало місце переривання строку
позовної давності, у зв'язку з чим його
початок слід відраховувати з 29.08.2008
року.

Відповідно до п. 9.1. кредитного договору
спори, що виникають з умов цього
договору, розглядаються в суді за
місцезнаходженням кредитора, якщо інше
не визначено додатковим договором.
Сторони погоджують строк позовної
давності за спорами, які виникають із
цього договору протягом 5 років.

Як вбачається з матеріалів справи,
представник КС «Аккорд» звернувся до
суду з позовом в січні 2014 року, тобто за
межами строку позовної давності,
встановленого законом.

Однак, суд першої інстанції, отримавши
заяву про застосування строків
позовної давності, мав переконатися і
перевірити наявність підстав для
визнання поважним причин їх порушення
або поновлення в порядку ч. 5 ст. 267 ЦК
України, що підтверджується наданими
до апеляційної скарги документами.

Зазначені докази засвідчують той факт,
що в період з 20.02.2009 року по 21.06.2012 року
кредитна спілка була позбавлена
можливості звернутися з позовом до
суду, адже за відсутністю оригіналу
кредитної справи та без наявності
копії вилученого оригіналу справи, не
можливо підготувати позовну заяву яка
б відповідала положенням ст. 119 ЦПК
України та ч. 1 ст. 120 ЦПК України і
найголовніше визначити кінцеву дату
збігання строків позовної давності.

Разом з тим, при вирішенні спору в
судовому порядку застосуванню
підлягає ст. 267 ЦК України, згідно
положень якої позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення. Сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові. Якщо суд визнає
поважними причини пропущення позовної
давності, порушене право підлягає
захисту.

У зв'язку з чим, колегія суддів вважає,
що суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку про пропуск
позивачем строку позовної давності,
тому апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду -
скасуванню з ухваленням нового рішення
про задоволення позовних вимог КС
«Аккорд».

У відповідності ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння
відмова від виконання зобов'язань не
допускається.

Відповідно до ст.ст. 1050, 1054 ЦК України,
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові в розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. Порушення
вищевказаних умов тягне за собою
встановлені наслідки порушення
договору позичальником.

Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Згідно ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Частиною 2 статті 625 ЦК України
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Згідно п.2.1 кредитного договору,
укладеного 15.01.2008 року між сторонами у
справі, позичальник зобов'язаний
щомісячно сплачувати спілці
нараховані проценти та частину кредиту
в терміни та розмірах не менше, ніж
відповідно вказано у рекомендованому
графіку платежів.

Пунктами 4.1 кредитного договору
встановлено, що проценти за
користування кредитом нараховуються
на фактичний залишок суми кредиту,
виходячи з розрахунку 0.16438% за кожний
день користування кредитом з
наступного дня після надання кредиту
до дня повного погашення
заборгованості за кредитом.

Сторони погодили рекомендований
графік платежів, яким передбачено
строки та розмір процентів.

Відповідно до п. 5.1 кредитного договору
при порушенні строків сплати кредиту,
передбачених рекомендованим графіком
платежів, спілка має право
нараховувати пеню, а позичальник
зобов'язується сплатити пеню у розмірі
0,5 % від суми заборгованості за кожен
день прострочення.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до витягу з протоколу
засідання кредитного комітету КС
«Аккорд» від 13.01.2014 року № 000015649 (а.с.4)
було вирішено зменшити суму
нарахованої пені за весь час
прострочення грошового зобов'язання за
кредитним договором № Офіс-С/КР-2700/3,
укладеним 15.01.2008 року між КС «Аккорд» та
відповідачем ОСОБА_2, з 12 681,54 грн. до 1
041,64 грн., припинити її нарахування, зали

Матеріалами справи встановлено, що
згідно умов кредитного договору КС
«Аккорд» надала відповідачу ОСОБА_2, як
члену кредитної спілки, кредит у сумі 2
500 грн. з поверненням вказаної суми
згідно графіку погашення кредиту.

У зв'язку з невиконанням відповідачем
ОСОБА_2 умов кредитного договору,
станом на 14.01.2014 року у нього перед
позивачем утворилася заборгованість, в
розмірі 6 638,44 грн., з яких: залишок
кредиту - 1 041,64 грн.; залишок процентів -
3 362,92 грн.; нараховані штрафні
санкції - 1 041,64 грн.; інфляційна
складова та 3% річних - 1 192,24 грн.

На думку колегії суддів, зазначені суми
розраховані згідно умов кредитного
договору, укладеного між КС «Аккорд» та
відповідачем ОСОБА_2, та є правильними,
тому колегія суддів погоджується з
ними.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що з відповідача ОСОБА_2 на
користь позивача підлягає стягненню
сума заборгованості за кредитним
договором станом на 14 січня 2014 року у
розмірі 6 638,44 грн., з яких: залишок
кредиту - 1 041,64 грн.; залишок процентів -
3 362,92 грн.; нараховані штрафні
санкції - 1 041,64 грн.; інфляційна
складова та 3% річних - 1 192,24 грн.

На підставі вищенаведеного, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга КС
«Аккорд» підлягає задоволенню, рішення
суду - скасуванню з ухваленням нового
рішення на підставі п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК
України про задоволення позову КС
«Аккорд» до ОСОБА_2

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до
тієї частини позовних вимог, у
задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

За таких обставин, колегія суддів
вважає за необхідне стягнути з
відповідача ОСОБА_2 на користь КС
«Аккорд» судовий збір у сумі 785,64 грн., з
яких 663,84 грн. - судовий збір за подачу
позовної заяви та 121,80 грн. - судовий
збір за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Кредитної спілки
«Аккорд» задовольнити.

Рішення Саксаганського районного суду
м. Кривого Рогу від 16 травня 2014
року скасувати та ухвалити нове
рішення.

Позов Кредитної спілки «Аккорд» до
ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь Кредитної спілки «Аккорд»
заборгованість за кредитним договором
№Офіс-С/КР-2700/3 у сумі 6 638,44 грн., з яких:
залишок кредиту - 1 041,64 грн.; залишок
процентів - 3 362,92 грн.; нараховані
штрафні санкції - 1 041,64 грн.; інфляційна
складова та 3% річних - 1 192,24 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Кредитної спілки «Аккорд» судовий
збір у сумі 785,64 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене у касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: