АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2238/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 19, 27 Кузьменко В. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
Міщенко С. В. УХВАЛА
28 серпня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоМіщенка С. В.суддівМагди Л.
Ф. , Сіренка Ю. В. при секретаріПосипайко
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського
районного суду м. Черкаси від 10 липня
2014 року по цивільній справі за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, -
в с т а н о в и л а :
У грудні 2013 року представник за
довіреністю ПАТ КБ «ПриватБанк» -
Ярмола К.А. звернувся до суду з позовом
до ОСОБА_6 про стягнення
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
зазначив, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та
ОСОБА_6 було укладено кредитний договір
№ б/н від 13 квітня 2007 року. Відповідно
до його умов відповідач отримав
кредитні кошти на платіжну картку в
сумі 4400 гривень зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 36,00 %
річних на суму залишку заборгованості
ПАТ КБ «ПриватБанк», стверджує, що , у
зв'язку з порушеннями зобов'язань за
кредитним договором, у ОСОБА_6 станом на
31 жовтня 2013 року виникла
копійок, яка складається з наступного:
заборгованість за кредитом - 5526 грн. 26
коп., заборгованість по процентам за
також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та
правил надання банківських послуг - 500
грн. (фіксована частина штрафу) та 831
грн. 47 коп. - штраф з процентною
Позивач просив стягнути на його
користь з відповідача заборговані
судові витрати.
Рішенням Соснівського районного суду
м. Черкаси від 10 липня 2014 року позов ПАТ
КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6 заборгованість за
договором № б/н від 13 квітня 2007 року в
розмірі 17960 гривень 79 копійок та
судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_6 подав апеляційну
скаргу, у якій посилаючись на допущені
судом першої інстанції порушення норм
матеріального та процесуального права,
просив скасувати рішення Соснівського
районного суду м. Черкаси від 10 липня
2014 року та ухвалити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних вимог
в повному обсязі.

При цьому ОСОБА_6 посилався на те, що суд
першої інстанції, ухвалюючи рішення
про задоволення позову ПАТ КБ
«ПриватБанк», не врахував, що останній
платіж за кредитним договором від 13
квітня 2007 року ним було здійснено 25
жовтня 2010 року. Відповідно , з цієї дати
починається перебіг строку позовної
давності, щодо застосування якого
письмово просив ОСОБА_6 Тому, оскільки
позивачем було подано позовну заяву 12
грудня 2013 року( після спливу цього
строку) та пропущено строк позовної
давності, суд першої інстанції мав
відмовити з цих підстав у задоволенні
позову.

Заслухавши учасників процесу, що
з'явилися, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність,
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, судова колегія приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до відхилення з наступних
підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції правильно визначив
правовідносини, що склалися між
сторонами та вірно застосував норми
матеріального права, що їх регулюють.

Кожна сторона має право звернутися до
суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів (ст.ст. 1, 3 ЦПК
України).

Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Частиною 2 статті 6 ЦК України
передбачено, що сторони мають право
врегулювати у договорі, який
передбачений актами цивільного
законодавства, свої відносини, які не
врегульовані цими актами.

Відповідно до статті 6 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості (стаття 627 ЦК України).

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Суд першої інстанції обґрунтовано
встановив, що ОСОБА_6 погодився з
умовами та правилами надання
банківських послуг, факт отримання
кредиту та використання кредитної
картки ( отримання кредитних коштів)
відповідачем не оспорюється. Не
заперечується відповідачем і той факт,
що він ці кошти та нараховані проценти
повністю Банку не повернув та має
заборгованість, розмір і порядок
обчислення якої також визнається
ОСОБА_6 .

Із пункту 6.5 Умов та правил надання
банківських послуг /а.с.7-8/ вбачається,
що клієнт зобов'язується погашати
заборгованість за кредитом та
відсотками за користування ним,
перевитратами платіжного ліміту, а
також сплачувати комісію на умовах,
передбачених договором.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору,
інших актів цивільного законодавства
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідач частково вимоги по договору
виконував, здійснюючи погашення
заборгованості окремими платежами, що
підтверджується даними розрахунку
заборгованості /а.с.5-6/, апелянт
стверджував, що останній платіж, який
був зарахований на погашення
заборгованості по процентам внесено
ним 25 жовтня 2010 року /а.с. 58/.

Але в матеріалах справи міститься
розрахунок заборгованості за
договором № б/н від 13 квітня 2007 року,
наданий стороною позивача, з якого
вбачається, що й після 25 жовтня 2010 року
ОСОБА_6 здійснювалися операції за даним
картковим рахуноком: погашено
проценти 03 червня та 23 червня 2011 року в
розмірах 300 грн. та 200 грн. відповідно. І
лише після цього виплати по кредитному
договору відповідач припинив, у зв'язку
з чим позивач звернувся до суду з
позовом про стягнення заборгованості
згідно умов зазначеного договору. При
цьому ОСОБА_6 не спростував належними
доказами дані факти здійснення
платежів по погашенню заборгованості.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що
зобов'язання припиняються його
виконанням, проведеним належним чином.

Укладаючи договір, сторони досягли
згоди, що відповідно до п.9.3 Договору
картковий рахунок відкритий на
необмежений термін.

Як вбачається з наданої самим ОСОБА_6
кредитної картки №351241 - строк її
дії був визначений сторонами до травня
2012 року.

У пункті 9.5 Умов та правил надання
банківських послуг сторони Договору
дійшли згоди, що картковий рахунок може
бути закритий на підставі Заяви його
Утримувача або Банк має право закрити
Картрахунок, письмово повідомивши
Утримувача. При цьому Утримувач
зобов'язаний погасити усі види
заборгованості перед Банком.

Із пункту 9.12 Умов та правил надання
банківських послуг вбачається, що
договір діє протягом 12 місяців з
моменту підписання. Якщо протягом
цього строку жодна із сторін не
проінформує другу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично пролонгується на той же
строк.

Враховуючи, що вказаний договір не був
розірваний, картковий рахунок не був
закритий, а ОСОБА_6 при цьому не виконав
умов договору, то позивач правомірно
здійснив нарахування процентів та
передбачених умовами Договору
штрафних санкцій станом на 31 жовтня 2013
року, а заперечення апелянта не
спростовують ні підстав здійснення
нарахувань ні їх розміру.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Статтею 264 ЦК України передбачено, що
перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку. Після
переривання перебіг позовної давності
починається заново. Час, що минув до
переривання перебігу позовної
давності, до нового строку не
зараховується.

ОСОБА_6 підтвердив, що строк дії його
кредитної картки закінчився у травні
2012 року, також він не спростував ні в
районному суді під час розгляду даної
справи, ні в суді апеляційної
інстанції, що останню виплату по
зобов'язанням за кредитним договором
він здійснив 03 червня та 23 червня 2011
року в розмірах 300 грн. та 200 грн.
відповідно, чим перервав перебіг
позовної давності по вимогам за
зобов'язаннями, які виникли внаслідок
невиконання зобов'язань.

Тому, враховуючи, що позовну заяву про
стягнення заборгованості позивач
подав 10 грудня 2013 року, тобто до спливу
3-річного строку з дати припинення дії
карти та останнього платежу, то
посилання апелянта на ту обставину, що
суд безпідставно не застосував
наслідків пропуску позивачем строку
позовної давності - є необґрунтованим
та таким, що суперечить встановленим
судом обставинам справи.

Зазначені в апеляційній скарзі докази
не спростовують висновків суду першої
інстанції і не дають підстав для її
задоволення, оскільки носять
суб'єктивний характер і ґрунтуються на
неправильному трактуванні норм
матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини.

Відповідно до статті 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасована правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

За встановлених обставин, підстав для
зміни чи скасування рішення суду
колегія суддів не вбачає , у зв'язку з
чим рішення суду першої інстанції
належить залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 10 липня 2014 року - відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м.
Черкаси від 10 липня 2014 року по
цивільній справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів до суду
касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :