Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/778/2050/14
Головуючий у 1-й інстанції: Калюжна В.В.
Суддя-доповідач: Осоцький І.І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Осоцького І.І.,

Суддів: Мануйлова Ю.С.,

Панкеєва О.В.,

при секретарі: Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 18 березня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_3 до Кредитної
спілки «Спілка пенсіонерів України»
про визнання додаткових угод до
кредитного договору недійсними, -

ВСТАНОВИЛА :

У листопаді 2012 року ОСОБА_3 звернулась
до суду з позовом до КС «Спілка
пенсіонерів України» про визнання
додаткових угод до кредитного договору
№ ЗП-110208А від 11.02.2008 року за № 110209001 від
11.02.2009 року та за № 02 1109002 від 02.11.2009 року
, укладених між нею та філією
„Запорізька областна Кредитна спілки
„Спілка пенсіонерів України"
недійсними.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилалась на те, що 01.10.2007 року вона
звернулась до КС «Спілка пенсіонерів
України» з метою отримання кредиту.

11.02.2008 року між КС «Спілка пенсіонерів
України» та нею було укладено
кредитний договір, відповідно до умов
якого Кредитна спілка надає їй кредит у
розмірі 500 000 грн.. Через декілька днів
після укладення кредитного договору з
Кредитної спілки їй зателефонували та
повідомили, що у видачі кредитних
коштів відмовлено, причини відмови не
зазначили.

Після усної відмови у видачі кредитних
коштів вона не отримувала від
кредитної спілки ніяких повідомлень, з
заявами до останньої не зверталась та
додаткових угод не підписувала.

20.01.2011 року Кредитною спілкою до
Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя було подано позов до неї,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№ ЗП-110208А від 11.02.2008 року.

Рішенням суду від 22.06.2011 року позовні
вимоги задоволено частково, та з ОСОБА_3
на користь Кредитної спілки „Спілка
пенсіонерів України" стягнуто
заборгованість за кредитним договором
№ ЗП-110208А від 11.02.2008 року у сумі - 608 051, 3
грн..

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 20.06.2012 року
відмовлено ОСОБА_3 у задоволені позову
до Кредитної спілки „Спілка
пенсіонерів України" про визнання
кредитного договору № ЗП-110208 А від
11.02.2008 року недійсним внаслідок
пропуску строку позовної давності.

Рішенням колегії суддів судової палати
в цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області від 10.10.2012 року
вищевказане судове рішення від 20.06.2012
року скасоване і ухвалене нове про
відмову в задоволенні позову ОСОБА_3
про визнання кредитного договору
недійсним, зокрема із підстав
необгрунтованості позову, зокрема і з
тих підстав, що в матеріалах справи
маються інші документи(додаткові
угоди), в яких маються підписи ОСОБА_3 та
які не спростовані ніякими експертними
дослідженнями.

16.11.2012р. по факту використання завідомо
підробних документів(додаткових угод)
правоохоронними органами порушено
кримінальну справу за ч. 4 ст. 358 КК
України.

ОСОБА_3 у вищевказаному позові
зазначала, що не мала наміру та не
підписувала додаткових угод N° 110209001
від 11.02.2009 року та № 021109002 від 02.11.2009 року
до кредитного договору № ЗП-110208А від
11.02.2008 року, що ці додаткові угоди
суперечать позовним вимогам Кредитної
спілки „Спілка пенсіонерів України",
які були задоволені судовим рішенням
від 22.06.2012 року про стягнення з неї
заборгованості за кредитним договором,
тому просила суд визнати вищевказані
додаткові угоди недійсними.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 18
березня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

ОСОБА_3 в апеляційній скарзі на рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 18 березня 2014 року,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить це
рішення суду скасувати та прийняти
нове.

Перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду першої
інстаніії та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення є неповне з"ясування судом
обставин, що мають значення для справи.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
виходив з того, що додаткові угоди до
кредитного договору № ЗП-110208А від
11.02.2008 року за № 110209001 від 11.02.2009 року та
за № 021109002 від 02.11.2009 року відповідали
волевиявленню позивача, були вільними
та спрямовувалися на настання їх
наслідків.

Однак такий висновок суду з"дійснено
при неповному з"ясування обставин
справи, що мають значення для висновку
у справі.

В матеріалах справи мається кредитний
договір № ЗП-110208А від 11.02.2008р., у якому
зазначено: - у п.1.1., що Кредитна спілка
„Спілка пенсіонерів України" надає
ОСОБА_3 як позичальнику послуги щодо
оформлення та надання грошових
коштів(кредит) і безпосередньої видачі
грошових коштів (кредит), а позичальник
зобов"язаний сплачувати платежі за цим
договором у розмірі, порядку та строки,
встановлені договором та графіком
платежів щодо погашення суми кредиту,
процентів за користування ними; - у п.1.2.,
що сумма кредиту - 500 000 грн.; у п.1.3, що
строк кредитування - 12 місяців; - у п.1.4.,
що дата повернення кредиту - 11 лютого 2009
року; - у п.1.5, що цільове призначення
кредиту - на розвиток бізнезу та, що
процентна ставка за користування
кредитом - 36 % річних / т.1 а.с.51-53 /.

За рішенням Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 22.06.2011 року, яке
набрало законної сили 04.12.2012 року
стягнуто з ОСОБА_3 на користь Кредитної
спілки „Спілка пенсіонерів України"
заборгованість за кредитним договором
№ ЗП-110208 А від 11.02.2008 року, яка виникла
станом на 11.11.2009 року у сумі - 608 051, 30 грн.
/ т.1 а.с. 97-99 /.

В матеріалах справи мається додаткова
угода № 110209001 від 11.02.2009 року / т.1 а.с.115 /,
за якою: - у п.2 Кредитна спілка „Спілка
пенсіонерівУкраїни" та ОСОБА_3 дійшли
згоди, що термін дії кредитного
договору № ЗП-110208А від 11.02.2008 року та
оплата коштів по ньому продовжуються
до 11.02.2010 року, - у п.3 цієї угоди
зазначено, що сторони дійшли згоди, що
сума неповернутого кредиту за
кредитним договором на момент
укладення додаткової угоди становить
452 000 грн., а відсотки за кредитним
договором збільшуються до розміру 48 %
річних, а також робиться перерахунок
Додатку № 1 до кредитного договору №
ЗП-110209001 згідно Додатку № 2, який є
невід"ємною частиною справжньої
Додаткової угоди № 110209001 від 11.02.2009
року, - у п.5 зазначено, що Додаткова
угода набирає чинності з моменту її
підписання сторонами і є невід"ємною
частиною кредитного договору № ЗП-110208А
/ т.1 а.с.115,116 /.

Відповідно до ч.1 ст. 203, ч.1 ст. 215, п.2 ч.1
ст.208, ч.2 ст.1055 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення стороною вимог,
зокрема, які встановлені ч.1 ст.203 ЦК про
те, що зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу. Правочини
між фізичною особою та юридичною
особою належить вчиняти у письмовій
формі. Кредитний договір, укладений з
недодержанням письмовї форми є
нікчемним.

У висновку судової почеркознавчої
експертизи № 170-13 Запорізького
відділення Дніпропетровського НДІСЕ
МЮУ від 15.01.2014 року зазначено / т.1
а.с.172-194 /, що:

- підпис від імені ОСОБА_3 в заяві від
11.02.2009 року на ім"я директора філії „ЗО
КС „СПУ" Кондратова А.І. від ОСОБА_3 з
проханням подовжити строк дії
кредитного договору № ЗП-110208А від
11.02.2008 року виконанний не ОСОБА_3, а
іншою особою;

- підпис від імені підпис від імені
ОСОБА_3 в графі „Позичальник"/ ОСОБА_3 /
додаткової угоди № 110209001 до кредитного
договору № ЗП-110208А від 11.02.2008 року,
укладеної 11.02.2009р. між філією
Запорізької областної Кредитної
спілки „Спілка пенсіонерівУкраїни" та
ОСОБА_3 виконаний не ОСОБА_3, а іншою
особою;

- підпис від імені ОСОБА_3 в графі
"Позичальник-ОСОБА_3" додатку № 2 до
Додаткової угоди № 110209001 від 11.02.2009р. до
кредитного договору №ЗП-110208 від 11.02.2008
р., виконанний не ОСОБА_3, а іншою особою.

З наведеного слідує, що підпис у
додатковій угоді № 110209001 від 11.02.2009 року
до кредитного договору № ЗП-110208А від
11.02.2008 року та у Додатку № 2 від 11.02.2009
року до неї виконанний не ОСОБА_3, а
іншою особою.

Частиною 3 ст. 218 ЦК України
передбачено, що якщо правочин, для
якого законом встановлена його
недійсність у разі недодержання вимоги
щодо письмової форми, укладений усно і
одна із сторін вчинила дію, а друга
сторона підтвердила її вчинення шляхом
прийняття виконання, такий правочин у
разі спору може бути визнаний судом
дійсним.

Однак з матеріалів справи не
вбачається, що у подальшому після
виникнення додаткової угоди № 110209001
від 11.02.2009 року відбулися дій сторін у
справі на підтвердження вчинення цього
правочину, бо:

- ОСОБА_3 відсотки за користування
кредитом у розмірі - 48 %, що складало 18 080
грн. не сплачувала;

- Кредитна спілка „Спілка
пенсіонерів України" до поданих до суду
31.01.2011 року позовних вимог про
стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за
кредитним договором зазначала, що
повернення кредиту здійснюється у
строки та за порядком, передбаченим не
за Додатком № 2 від 11.02.2009 року зі
збільшенням розміру заборгованості за
відсотками до 18 080 грн, а у строки та за
порядком, передбаченим Додатком № 1 від
11.02.2008 року, де щомісячний розмір сплати
відсотків становив - 15 000 грн. / т.1 а.с.90-96,
53 /;

- у розрахунку заборгованості у
цьому позові за час з 11.02.2009 року по
11.11.2009 року по відсоткам за кредитним
договором зазначався щомісячний борг у
розмірі 15 000 грн. у відповідності до
Додатку № 1 від 11.02.2008 року, а не - 18 080
грн. у відповідності до Додатку № 2 від
11.02.2009 року / т.1 а.с. , 53, 93,116 /.

За таких обставин, колегія
суддів внаслідок невідповідності
додаткової угоди № 110209001 від 11.02.2009р. до
кредитного договору № ЗП-110208А від
11.02.2008р. нормами ч.1 ст.203, ч.1 ст.215,ч.1 п.2
ст.208, ч.3 ст.218, ч.2 ст.1055 ЦК України визнає
її недійсною.

В матеріалах справи мається
додаткова угода № 021109002 від 02.11.2009 року /
т.1 а.с.80 /, за якою: - у п.2 сторони дійшли
згоди, що з 02.11.2009 року зупиняється
нарахування відсотків за кредитним
договором № ЗП-110208 А від 11.02.2008 року, - у
п.3 цієї додаткової угоди зазначено, що
сума неповернутого кредиту за
кредитним договором на момент
укладення додаткової угоди становить 1
005 028,84 грн., - у п.5 - що ця додаткова угода
набирає чинності з моменту її
підписання.

З висновку судової
почеркознавчої експертизи № 170-13
Запорізького відділення
Дніпропетровського НДІСЕ МЮУ від 15.01.2014
року не слідує / т.1 а.с.172-194 /, що підпис у
заяві від імені ОСОБА_3 ід 02.11.2009 року та
у цій додатковій угоди здійснено не
нею.

Однак з матеріалів справи не
вбачається, що у подальшому після
виникнення додаткової угоди № 021109002
від 02.11.2009 року ОСОБА_3 та Кредитна
спілка „ Спілка пенсіонерів України"
вчиняли будь-яких дій на виконання цієї
додаткової угоди, бо:

- ОСОБА_3 борг станом на 02.11.2009 року
у розмірі - 1 005 028,84 грн. не визнавала;

- у позовних вимогах Кредитної
спілки „Спілка пенсіонерів України"
поданих до суду 31.01.2011 року зазначався
розрахунок заборгованості по
відсоткам нарахований станом по
11.11.2009р., а не до 02.11.2009 року як зазначено
у цій додатковій угоді, а також у позові
станом на 11.11.2009 року сума загальної
заборгованості зазначалася у розмірі -
608 051,30 грн., а не - 1 0050,84 грн. як це
зазначалося у додатковій угоді від
02.11.2009 року / т.1 а.с.90-96 /.

При цьому рішенням Шевченківського
районного суду м. Запоріжжя від 22.06.2011р.,
яке набрало законної сили 04.12.2012р., про
стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за
кредитом у розмірі - 608 051,30 грн. позов
було задоволено без врахування вимог
додаткової угоди від 02.11.2009р. щодо
ненарахування з 02.11.2009р. відсотків за
кредитним договором, також цим
рішенням суду було встановлено, що
станом на 11.11.2009р. розмір
заборгованості ОСОБА_3 за кредитним
договором становив - 608 051,30 грн., а не 1 005
028,84 грн., про що зазначалося у
додатковій угоді № 021109002 від 02.11.2009р. /
т.1 а.с. 97-99, 116 /.

Встановлений судовим рішенням від
22.06.2011 року, яке набрало законної сили
04.12.2012 року, розмір заборгованості
ОСОБА_3 за кредитним договором №
ЗП-110208А від 11.02.2008 року у - 608 051,30 грн. у
відповідності до вимог норм ч. 3 ст. 61
ЦПК України, ст. 14 ЦПК України не
доказується при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи, що
яких встановлено ці обставини і є
обов"язковим для всіх органів
державної влади, підприємств, уставнов,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян.

Вказані обставини доводять
обгрунтованість позовних вимог ОСОБА_3
/ т.1 а.с.5 / про те, що вона не мала наміру
на створення правових наслідків, які
зазначалося у додатковій угоді № 021109002
від 02.11.2009 року до кредитного договору
№ ЗП-110208А., тобто фіктивність у
відповідності до вимог норм ст. 234 ЦК
України цієї додаткової угоди.

Згідно ст. 234 ЦК України фіктивним є
правочин, який вчинено без наміру
створення правових наслідків, які
обумовлювалися цим правочином.
Фіктивний правочин визнається судом
недійсним.

Враховую вищенаведене, колегія суддів
визнає, що додаткова угода № 021109002 від
02.11.2009 року до кредитного договору №
ЗП-110208А внаслідок її фіктивності є
недійсною.

При ухваленні апеляційною інстанцією
нового судового рішення на підставі
вимог норм ст., ст. 79, 88 ЦПК України
здійснюється перерозподіл судових
витрат, до яких відносяться витрати
судового збору та витрати, пов"язані з
розглядом справи, зокрема: витрати на
проведення судових експертиз. Тому з
відповідача підлягають стягненню
судові витрати: - на користь ОСОБА_3
понесені нею судові витрати на
проведення судової експертизи у
розмірі - 2 350,08 грн., витрати судового
збору при розгляді справи в
апеляційному порядку у розмірі - 121,80
грн.; - на користь держави судовий збір
при розгляді цієї справи у суді першої
інстанції у розмірі - 243,60 грн. / т.1 а.с.194,
196, т.2 а.с. 7 /.

Керуючись ст.,ст. 307, 309, 313, 317 ЦПК
України, колегія суддів,

В И Р І Ш ИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 18 березня 2014 року
по цій справі скасувати і ухвали нове
рішення наступного змісту:

„ Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати не дійсними додаткові угоди до
кредитного договору № ЗП-110208А від
11.02.2008 року за № 110209001 від 11.02.2009 року та
за № 02 1109002 від 02.11.2009 року , укладених
між філією „Запорізька областна
Кредитна спілки „Спілка пенсіонерів
України" та ОСОБА_3.

Стягнути з Філії „Запорізька областна
Кредитна спілки „Спілка пенсіонерів
України" на ОСОБА_3 судові витрати:
вартість судової експертизи - 2 350,08 грн.,
витрати судового збору - 121,80 грн..

Стягнути з Філії „Запорізька областна
Кредитна спілки „Спілка пенсіонерів
України" на користь держави судовий
збір у розмірі - 243,60 грн..

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: