Справа № 187/1705/13-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"08" серпня 2014 р.

Петриківський райсуд
Дніпропетровської області у складі
головуючої судді Іщенко І.М. при
секретарі Клисак Н.Г., за участю сторін,
їх представників ОСОБА_1, ОСОБА_2,
розглянувши позовну заяву ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про визнання майна об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя , поділ спільного майна
подружжя та зустрічний позов ОСОБА_4 до
ОСОБА_3, третьої особи Реєстраційної
служби Дніпродзержинського міського
управління юстиції про визнання майна
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя ,поділ спільного
майна подружжя,

В С Т А Н
О В И В

В листопаді 2013 року до суду звернувся
ОСОБА_3 із зазначеним позовом, в якому
просив визнати об'єктом права спільної
сумісної власності за ним та
відповідачкою на автомобіль ВАЗ 2106 ,
д.н. НОМЕР_1, садовий будинок
розташований в АДРЕСА_2. Позивач
послався на те, що з 10.07.1982 року у нього
із ОСОБА_4 був укладений шлюб, мають
двох повнолітніх дітей, 24.08.2012 року шлюб
розірваний.

Під час шлюбу подружжям було
придбано автомобіль ВАЗ 2106, 1977 р.,
дер.номер НОМЕР_1 вартістю 3 789 грн 99
коп,який зареєстрований на нього
-ОСОБА_3, садовий будинок розташований
на земельній ділянці АДРЕСА_2 вартістю
приблизно 32 000 грн т який оформлений на
відповідачку.

Позивач просив визнати зазначене майно
спільною сумісною власністю подружжя,
залишити за ним вищезазначений
автомобіль, а за відповідачкою садовий
будинок АДРЕСА_2,стягнути із ОСОБА_4
компенсацію різниці майна в розмірі 14
105 грн.

В березні 2014 року позивач ОСОБА_3
уточнив позовні вимоги і просив
стягнути із відповідачки в якості
компенсації грошові кошти в розмірі 30
000 грн, що становить ? частину майна,
посилаючись на вартість садового
будинку на ділянці АДРЕСА_2 в розмірі 60
000 грн визначену ТОВ «
Віконт-Консалтинг» ( а.с.102)

В січні 2014 року відповідачка ОСОБА_4
звернулась до ОСОБА_3 із зустрічним
позовом, просив суд визнати за нею
право власності на ? частину квартири
яка розташована в АДРЕСА_1, яка належала
відповідачу на праві власності після
смерті його матері, виділити
чоловікові автомобіль ВАЗ 2106 д.н.
НОМЕР_1 вартістю 3789 грн, а їй
будівельні матеріали вартістю 3790 грн
які розташовані на земельній ділянці в
с. Іванівка с/т « Родник», стягнути із
відповідача 8000 грн грошових коштів, що
становить ? частину із 16 000 грн які були
їх спільною власністю і які
знаходились в ПАТ « Платинум банк»,
посилаючись на те, що під час шлюбу із
відповідачем був придбаний автомобіль
ВАЗ 2106, вартість якої, зазначена в
позові вона не заперечує, крім того з 1995
року вона постійно зареєстрована за
адресою АДРЕСА_1,яка належала матері
позивача і її колишній ОСОБА_3 набув на
неї власності в порядку спадкування за
законом. За час проживання в квартирі
вона із чоловіком зробили капітальний
ремонт квартири на спільні грошові
кошти, встановили нову сантехніку,
автономне опалення, поліпшили житловий
стан квартири, але ОСОБА_3 після
розірвання шлюбу перешкоджає
проживати в цій квартирі. Вона вважає,
що має право на ? частку у
вищезазначеній квартирі, так як
проживала в ній більше 30 років,
вкладала власні кошти, вела домашнє
господарство і утримувала квартиру.

Земельна ділянка АДРЕСА_2 була їй
виділена в користування для ведення
садівництва і належить їй на праві
власності з 2007 року з колишнім
чоловіком намагались побудувати
садовий будинок без проекту і
відповідних документів, але
будівництво залишилось незавершеним,
право власності В БТІ не
реєструвалось. Позивачка вважає, що на
спірній ділянці знаходяться
будівельні матеріали ( недобудований
будинок) вартість яких становить 3790
грн.

На момент розірвання шлюбу в ПАТ «
Платинум банк» у ОСОБА_3 з квітня 2012
року знаходились грошові кошти в сумі
16000 грн які були спільною сумісною
власністю, але відповідач використав
ці гроші на власні потреби і тому вона
просить стягнути на її користь з
відповідача 8000 грн.

Просить суд визнати право власності
квартиру в АДРЕСА_1 спільним майном
подружжя, визнати за нею право
власності на ? частку цієї квартири,
виділити позивачу автомобіль ВАЗ-2106
вартістю 3789 грн 99 коп, а їй будівельні
матеріали вартістю 3790 грн,що
знаходяться на земельній ділянці
АДРЕСА_2 Іванівської сільської ради,
виділити на її користь 8000 грн,які
знаходяться на депозитному рахунку в
ПАТ « Платинум Банк» відкритому на ім'я
ОСОБА_3 і стягнути судові витрати та
витрати на правову допомогу.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3
позов визнав в повному обсязі,
зустрічний позов ОСОБА_4 не визнав.
Пояснив. Що автомобіль ВАЗ придбав в
шлюбі із відповідачкою в 1998 році за 1500
доларів США, зареєстрував на своє ім'я ,
садову ділянку було виділена колишній
дружині в 1988 році, чи має вона не неї
право власності йому невідомо, на
ділянці в шлюбі був самовільно
побудований садовий будинок, доказів
про його вартість не має. Квартира в
АДРЕСА_1 перейшла йому в спадщину після
смерті матері, ремонт в квартирі не
робився з 1989 року.Не заперечував, що
поклав на в липні 2012 року на книжку 18 000
грн, так як мав пенсію 16 000 грн і
працював на металургійному комбінату
ДМК в м. Дніпродзержинську. Позивач та
його представник ОСОБА_1 просять позов
задовольнити, залишити йому
автомобіль і стягнути 30 000 грн за
половину вартості садової ділянки, а в
зустрічним вимогах ОСОБА_4 просять
відмовити.

Представник відповідачки ОСОБА_2
позов не визнала в повному обсязі, хоча
не заперечувала проти виділення
автомобіля позивачу, садовий будинок
АДРЕСА_2 належить ОСОБА_4 на праві
власноті, будівництво садового будинку
незавершене, позивачка з чоловіком з 1982
року по 2013 рік проживали разов в
спірній квартирі, з 2000 року робили
капітальний ремонт, з 2005 року зроблено
автономне опалення, з 2007 року зроблений
ремонт в квартирі, були придбані
сантехнічні матеріали і тому ОСОБА_3
має право на ? частину квартири
Позивачем на рахунок на час шлюбу
покладені кошти в розмірі 16 000 грн і
тому позивачка має право на 8000 грн, а
також вважає, що їй необхідно виділити
будівельні матеріали із садового 3790
грн.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що позивача
ОСОБА_3 знає з 1980 року, ремонт в
квартирі АДРЕСА_1 не робився довгий
час. Зі слів позивача у вересня 2000 році
ОСОБА_3 продав будинок після смерті
батька в с. Миколаївка і гроші витратив
на автономне опалення на квартиру в
Дніпродзержинську, а також в с.
Кармелюки продав хату за 4300 доларів
США.

Заслухав сторони, свідка і
ознайомившись із матеріалами справи,
суд вважає, що позовні вимоги сторін
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

В судовому засіданні було
встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4
уклали шлюб 10.07.1982 року ( а.с.8), а
розірвали шлюб 24.08.2012 року, що
підтверджується рішенням
Дніпровського суду м.
Дніпродзержинська ( а.с.51 ) і штампом в
паспорті ОСОБА_4 ( а.с.43).

На час шлюбу, а саме 09.12.1998 року
сторонами був придбаний автомобіль ВАЗ
2106, 1977 року випуску р.н. НОМЕР_1 який був
зареєстрований на ім'я ОСОБА_3 ( а.с.9) і
вартість якого станом на 04.10.2013 року
складає 3 789 грн 99 коп, що
підтверджується висновком ТОВ «
Віконт- Консалтинг» ( а.с.13) і не
заперечувалось сторонами в суді . З
урахуванням зазначеного, зазначений
автомобіль суд визнає об'єктом
спільної сумісної власності подружжя
ОСОБА_3.

Приймаючи до уваги, що позивач
постійно користується цим автомобілем,
суд визнавши право власності за ОСОБА_3
на автомобіль ВАЗ-2106, державний номер
НОМЕР_1, вважає стягнути із нього
компенсацію ? частини виділеного йому
автомобіля в розмірі ? від вартості
автомобіля (3790 грн вартість
автомобіля : 2 =1895 ), а саме 1 895 грн на
користь ОСОБА_4.

Відповідно до ст.. 57 СК України
особистою приватною власністю дружини,
чоловіка є майно, набуте ними за час
шлюбу, а також за кошти, які належали їм
особисто.

Відповідно до ст.. 237 ч.2 ЦК України у
разі поділу майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається що
частки співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними.

Відповідачка ОСОБА_4 являється членом
садового товариства « Родник» з січня
2008 року і по цей час, що підтверджується
членською книжкою ( а.с.17) і має садову
земельну ділянку АДРЕСА_2 ( а.с.18) і ці
обставини не заперечувались сторонами
в суді.

Крім того, ОСОБА_4 відповідно
розпорядження Петриківської
райдержадміністрації № 62-р-06 від 21.02.2006
року передана у власність земельна
ділянку прощею 0,0609 га розташовану в
кст « Родник» для ведення садівництва (
а.с. 72), а в подальшому відповідач
оформила право власності на цю ділянку,
що підтверджується державним актом на
право власності на земельну ділянку
від 11.01.2007 року ( а.с.61).

Таким чином, ОСОБА_4 набула права
власності на спірну земельну ділянку
на законних підставах , будучи членом
садівничого товариства « Родник»,
позивач ОСОБА_3 не являється членом
цього товариства , спірна ділянка
колективним товариством йому не
виділялась , а тому земельна ділянка
АДРЕСА_2 яка розташована в садівничому
товаристві « Родник» не може бути
визнана спільною сумісною власністю
подружжя і не підлягає розподілу між
ними.

Садовий будинок на ділянці АДРЕСА_2
садівничого товариства не
зареєстрований належним чином , він
побудований самовільно , відсутні
право установчі документи , що не
заперечувалось сторонами в суді і тому
це майно не може бути об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя
ОСОБА_3, а тому в позовних вимогах
позивача про розділ садового будинку і
стягнення компенсації грошових коштів
за садовий будинок який розташований
на садовій ділянці АДРЕСА_2 в розмірі 30
000 необхідно відмовити.

Дослідивши докази, які були надані при
зустрічному позові ОСОБА_4, суд вважає,
що її позовні вимоги належить
задовольнити частково з наступних
підстав.

Відповідно свідоцтва про право на
спадщину за законом від 17.04.2000 року
позивач ОСОБА_3 отримав спадкове майно
після смерті своєї матері ОСОБА_8, яке
складається із квартири АДРЕСА_1 ( а.с.42
). Пояснення позивачки ОСОБА_4 про
капітальний ремонт квартири за спільні
кошти , зміну зовнішнього вигляду та
поліпшення житлового стану квартири,
що збільшило її ринкову вартість
доказами не підтверджується, накладні
на отримання сантехніки та інших
матеріалів (а.с.115-123) на які посилається
позивачка не підтверджуються того, що
саме вона купувала це майно,
судова-будівельна експертиза за
клопотанням позивачкою не
проводилась. Суд вважає, що дії ОСОБА_4
були направлені на покращення
житлово-побутових умов, спірна
квартира є спадщиною відповідача,
а тому в вимогах ОСОБА_4 про визнання
цього майна спільної сумісною
власністю подружжя і визнання не нею
права власності на ? частку квартири
необхідно відмовити.

Приймаючи до уваги, що відповідачу
ОСОБА_3 судом було відмовлено в
задоволені позовних вимог про поділ
садового будинку розташованого на
садівничій ділянці АДРЕСА_2 , права
ОСОБА_4 на садовий будинок, який
розташований на зазначеній ділянці не
порушені, вона користується цим майном,
експертиза щодо визначення майна
будівельним матеріалом чи садовим
будинком позивачкою не проводилась,
перешкод відповідач їй не чинить і тому
в позовних вимогах про виділення їй
будівельних матеріалів слід
відмовити.

Судом встановлено, що в період шлюбу, а
саме 6 липня 2012 року відповідач ОСОБА_3
поклав на депозитний рахунок ПАТ «
Платинум Банк» на своє ім'я гроші в
розмірі 16 000 і зняв ці гроші 21
листопада 2012 року, що підтверджується
листом із банку ( а.с.137), витратив на
свої потреби, що не заперечувалось
самим ОСОБА_3 в судовому засіданні.
Відповідач пояснив, що гроші які він
клав на депозитний рахунок в банку
була його заробітна плата,а потім
пенсія. Докази свідка ОСОБА_6 в суді, що
ОСОБА_3 отримав гроші в розмірі 4300
долларв США у 2000 році нічим не
підтверджується, як пояснив свідок, що
він це знає тільки із слів самого
відповідача і тому, суд відноситься до
цих пояснень критично.

Відповідно до ст.. 61 СК України об'єктом
права спільної сумісної власності є
заробітна плата,пенсія,інші доходи,
одержані одним із подружжя.

Сторонами не доведено в суді, що
шлюбні відносини були припинені станом
на 6 липня 2012 року, не зазначено час
припинення шлюбних відносин в рішенні
Дніпровського райсуду від 13.08.2012 року (
а.с.49), відповідач ОСОБА_3 не довів, що
грошові кошти в розмірі 16 000 грн є його
особистою власністю , витратив гроші на
власний розсуд 20.11.2012 року ( а.с.149) а
тому суд визнає вказану суму як
спільною сумісною власністю подружжя
і ? частина цих коштів і 8000 грн
необхідно стягнути із відповідача на
користь позивачки.

Відповідно до ст.. 70 СК України у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними.

Приймаючи до уваги, що позовні вимоги
були задоволені у сторін частково,як за
первинним позовом так ( 229,41 грн
сплачено ОСОБА_3 ) і за зустрічним ( 243,
60 ОСОБА_4.), судові витрати підлягають
взаємозарахуванню, доказів на витрати
на правову допомогу відповідачка до
суду не надала.

На підставі викладеного , оцінюючи
докази в їх сукупності, керуючись ст.ст.
3, 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст..
57, 61, 70, 71 СК України, ст.. 372 ЦК України,
суд

В И Р І Ш И
В

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про визнання майна об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя
та поділ спільного майна подружжя
задовольнити частково.

Поділити спільне сумісне майно між
подружжям ОСОБА_3 і ОСОБА_4, визнавши
право власності за ОСОБА_3 на
автомобіль ВАЗ-2106, державний номер
НОМЕР_1.

Стягнути із ОСОБА_3 компенсацію ?
частини виділеного автомобіля ВАЗ-2106 ,
державний номер НОМЕР_1 в розмірі 1 895
грн на користь ОСОБА_4.

В інших позовних вимогах ОСОБА_3
відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3,
третьої особи Реєстраційної служби
Дніпродзержинського міського
управління юстиції про визнання майна
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя та поділ спільного
майна подружжя задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 грошові кошти в
розмірі 8000 грн на користь ОСОБА_4 в
рахунок компенсації ? частини грошових
коштів,які знаходились на депозитному
рахунку в ПАТ « Платинум банк» на ім'я
ОСОБА_3.

В інших позовних вимогах ОСОБА_4
відмовити.

Рішення може бути оскаржено на протязі
10 днів в Апеляційний суд
Дніпропетровської області з дня його
оголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутніми у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: І. М. Іщенко