У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про відмову у відкритті провадженні по
справі

28.08.2014
року

місто
Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області Бенца К.К.,
розглянувши матеріали позовної заяви
ОСОБА_1 до Приватного акціонерного
товариства “Андезит” про визнання
незаконними дій щодо відсторонення
від виконання обов’язків голови
Правління Приватного акціонерного
товариства “Андезит”, усунення
перешкод та відновлення прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
Ужгородського міськрайонного суду з
позовом до Приватного акціонерного
товариства “Андезит” про визнання
незаконними дій щодо відсторонення
від виконання обов’язків голови
Правління Приватного акціонерного
товариства “Андезит”, усунення
перешкод та відновлення прав.

В Постанові Пленуму Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01.03.2013 року № 3 “ Про деякі
питання юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ” судам роз’яснено : вирішуючи
питання про відкриття провадження у
справі, суди повинні перевірити
належність справ до їх юрисдикції та
підсудності.

Цивільна юрисдикція - це визначена
законом сукупність повноважень судів
щодо розгляду цивільних справ,
віднесених до їх компетенції (стаття 15
ЦПК). Підсудність визначає коло
цивільних справ у спорах, вирішення
яких належить до повноважень
конкретного суду першої інстанції
(статті 108 - 114 ЦПК).

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди
розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.12 ГПК
України господарським судам
підвідомчі справи, що виникають з
корпоративних відносин у спорах між
господарським товариством та його
учасником (засновником, акціонером), у
тому числі учасником, який вибув, а
також між учасниками (засновниками,
акціонерами) господарських товариств,
що пов'язані із створенням, діяльністю,
управлінням та припиненням діяльності
цього товариства, крім трудових спорів.

В п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 24.10.2008 року № 13 “ Про
практику розгляду судами
корпоративних спорів” роз’яснено :
При вирішенні питання про те, чи є
спір, що виник між господарським
товариством та посадовими особами
товариства, які входять до складу
виконавчого органу товариства або
наглядової ради товариства, трудовим
чи корпоративним, судам необхідно
керуватися положеннями глави XV
Кодексу законів про працю України.

Відповідно до статті 3 КЗпП до
трудових відносин належать відносини
працівників усіх підприємств,
установ, організацій незалежно від
форм власності, виду діяльності і

галузевої належності, а також осіб,
які працюють за трудовим договором з
фізичними особами. Згідно з частиною
четвертою статті 65 ГК у разі найму
керівника підприємства з ним
укладається договір (контракт), у якому
визначаються строк найму, права,
обов'язки і відповідальність
керівника, умови його матеріального
забезпечення, звільнення його з
посади, інші умови найму за
погодженням сторін. За частиною
шостою статті 65 ГК керівника
підприємства може бути звільнено з
посади достроково на підставах,
передбачених договором (контрактом),
відповідно до закону.

В п.4 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 24.10.2008 року № 13 “ Про
практику розгляду судами
корпоративних спорів” роз’яснено :
спори, пов'язані з оскарженням членами
виконавчих органів товариства, а
також членами наглядової ради
товариства, які уклали з товариствами
трудові договори, рішень відповідних
органів товариства про звільнення
(усунення, відсторонення, відкликання)
їх з посади, розглядаються в порядку
цивільного судочинства як трудові
спори.

Як вбачається із змісту позовної заяви
, позивач звернувся до суду з позовними
вимогами в порядку цивільного
судочинства до Приватного
акціонерного товариства “Андезит”
про визнання

незаконними дій щодо відсторонення
від виконання обов’язків голови
Правління Приватного акціонерного
товариства “Андезит”, усунення
перешкод та відновлення прав. В
обгрунтування позовних вимог вказує
на те, що він є акціонером Приватного
акціонерного товариства “Андезит”
та працює на посаді керівника гірничо
- видобувного цеху. 04.07.2014 року
рішенням Правління ПрАТ “Андезит”
виконання обов’язків голови
Правління ПрАТ “Андезит” покладено
на позивача як заступника голови
Правління. 15 липня 2014 року за рішенням
ОСОБА_2 ПрАТ “Андезит” викладеним в
протоколі №6 позивача відсторонено
від тимчасово виконуючого обов’язки
голови Правління ПрАТ “Андезит”.

Проте, з приєднаних до позову
матеріалів не вбачається, що між
ОСОБА_1 як з тимчасово виконуючим
обов’язки голови Правління ПрАТ
“Андезит” та товариством був
укладений трудовий договір.
Відсторонення позивача від тимчасово
виконуючого обов’язки голови
Правління ПрАТ “Андезит” не слід
розцінювати як трудовий спір, оскільки
його відсторонення від посади не
порушило його трудових прав, оскільки
він продовжує працювати на посаді
керівника гірничо - видобувного цеху.

На підставі викладеного , приходжу до
переконання, що звернення до суду з
даним позовом в порядку цивільного
судочинства, суперечить вищенаведеним
нормам права.

Критеріями розмежування справи
господарського судочинства від справи
у порядку цивільного судочинства є
одночасно: суб'єктний склад учасників
процесу та характер спірних
правовідносин. Критеріями
відмежування справ цивільної
юрисдикції від інших є, по-перше,
наявність у них спору про право
цивільне (справи за позовами, що
виникають із будь-яких правовідносин,
крім випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого
судочинства), по-друге, суб'єктний склад
такого спору (однією зі сторін у спорі
є, як правило, фізична особа).

Прецедентна практика Європейського
суду з прав людини виходить з того, що
реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод щодо доступності правосуддя та
справедливого судового розгляду кожна
держава-учасниця цієї Конвенції вправі
встановлювати правила судової
процедури, в тому числі й процесуальні
заборони і обмеження, зміст яких - не
допустити судовий процес у безладний
рух.

Відповідно до п.1.ч.2 ст. 122 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
провадження в справі, якщо заява не
підлягає розгляду в судах у порядку
цивільного судочинства.

Враховуючи вищенаведене, суд
приходить до висновку, що дана позовна
заява не підлягає розгляду в судах у
порядку цивільного судочинства, а тому
у відкритті провадження у справі слід
відмовити.

Роз’яснити позивачу, що розгляд даної
справи віднесено до юрисдикції
Господарського суду. Позивач вправі з
даним позовом звернутися до
Господарського суду Закарпатської
області, за захистом своїх порушених
або оспорюваних прав.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України,
ст.ст. 12 ГПК України, ст. 167 ГК України,-

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження в
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
Приватного акціонерного товариства
“Андезит” про визнання незаконними
дій щодо відсторонення від виконання
обов’язків голови Правління
Приватного акціонерного товариства
“Андезит”, усунення перешкод та
відновлення прав – відмовити.

Роз’яснити позивачу , що він вправі
звернутися до Господарського суду
Закарпатської області із даним
позовом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п’яти днів з дня
її проголошення . У разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи ,
яка її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п’яти днів з дня
отримання копії ухвали. Апеляційна
скарга подається до апеляційного суду
Закарпатської області через
Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області.

Суддя
Ужгородського

міськрайонного суду

ОСОБА_3