Коростишівський районний суд
Житомирської області
Справа № 611/2623/12
Провадження № 2/280/5/14
РІШЕННЯ

Іменем України

01 серпня 2014 року
м.Коростишів

Коростишівський районний суд
Житомирської області в складі
головуючої судді - Янчук В.В., при
секретарі - Кумечко С.М., за участі
представника позивача - ОСОБА_1,
відповідача ОСОБА_2, представника
відповідачів - ОСОБА_3, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Коростишів цивільну справу за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, Коростишівської
міської ради про визнання нечинним
рішення органу місцевого
самоврядування та визнання недійсним
державного акту на право власності на
землю,-

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2012 року позивач ОСОБА_4
звернулась до суду з позовом до
відповідачів про визнання нечинним
рішення органу місцевого
самоврядування та визнання недійсним
державного акту на право власності на
землю. В обґрунтування позовних вимог
позивач посилається на те, що
постановою Коростишівського районного
суду від 11 січня 2012 року частково
задоволено її вимоги по
адміністративному позову до вказаних
відповідачів: визнано нечинним рішення
Коростишівської міської ради від 18.06.2002
року в частині щодо затвердження
технічної документації по складанню
державного акту на право власності на
землю для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
споруд ОСОБА_5 на земельну ділянку по
АДРЕСА_1/НОМЕР_1 в м. Коростишеві площею
422 кв.м та визнано недійсним державний
акт на право власності на земельну
ділянку площею 0,0422 га в АДРЕСА_1/НОМЕР_1
від 01.07.2002 року, виданого ОСОБА_5, в решті
позовних вимог відмовлено. В позові
ОСОБА_5 до ОСОБА_4 та Коростишівської
міськради про визнання незаконним та
скасування рішення Коростишівської
міської ради № 179 від 22.12.2006 року
відмовлено. Дана постанова була
оскаржена відповідачами ОСОБА_5 та
Ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 29.05.2012 року
постанову райсуду від 11.01.2012 року
скасовано, а провадження у справі
закрито, оскільки спір підлягав
розгляду в порядку цивільного
судочинства. Оскільки спір по суті не
вирішено вимушена повторно
звертатись до суду.

01.04.2006 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 було
укладено договір купівлі-продажу 1/2
частини житлового будинку АДРЕСА_1.
12.04.2006 року право власності на дане
домоволодіння, за яким була закріплена
присадибна земельна ділянка площею 653
кв.м, зареєстровано на ОСОБА_4 в БТІ.
Співвласниками іншої 1/2 частини
будинку є відповідачі ОСОБА_5 на
підставі свідоцтва № 1788 на право
власності від 06.03.1998 року.

Рішенням Коростишівської міськради
від 22 грудня 2006 року позивачу передано
у власність для будівництва і
обслуговування її частини зазначеного
житлового будинку та господарських
приміщень земельну ділянку площею 326
кв.м, що пропорційно відповідає розміру
її частки у праві спільної сумісної
власності на житловий будинок, тобто,
одній другій частині від 653 кв.м
загальної площі біля цілого будинку.
Однак до теперішнього часу позивач не
може виготовити державний акт, що
посвідчує право власності на земельну
ділянку саме цього розміру, оскільки
відповідачу ОСОБА_5 та членам його
сім'ї, Коростишівською міськрадою
01.07.2002 року на підставі рішення від
18.06.2002 року видано державний акт, що
посвідчує право власності на 422 кв.м
садибної земельної ділянки, яка
перевищує належну відповідачам по
праву половину ділянки. Оформлення
права власності на частину земельної
ділянки відповідачами з відступом від
співвідношення між частками у праві
власності на жилий будинок призвело до
порушення права позивача на
користування присадибною земельною
ділянкою.

При розгляді адміністративного позову
попередній співвласник ОСОБА_9,
підтвердив, що між ним та ОСОБА_5,
власником квартири №НОМЕР_1, дійсно
було досягнуто угоди щодо користування
земельною ділянкою відповідно до
розміру їх часток у спільній власності
- по 1/2 і згідно наданої копії
генерального плану підтвердив, що
умовна межа ділянки проходить
посередині будинку і ділить земельну
ділянку навпіл, внаслідок чого і
встановився узгоджений сусідами -
користувачами порядок користування
земельною ділянкою по умовній межі
навпіл, тобто кожному з них в рівній
частині. Однак на порушення досягнутих
домовленостей і чинного законодавства
відповідачами було приватизовано
більше земельної ділянки, ніж їм
належить за законом. Первинним
рішенням виконкому Коростишівської
міської ради від 24.01.2002 року № 21 та
пунктом 17 додатку до нього
відповідачам було дозволено
виготовити державний акт на право
приватної власності на землю площею 300
кв.м, що майже відповідало принципу
пропорційності розміру часток у праві
на земельну ділянку відносно права
власності на частину житлового
будинку. Однак оскаржуваним рішенням
Коростишівської міськради (від 18.06.2002р.)
дане рішення в частині розміру ділянки
визнано нечинним з тих мотивів, що при
встановленні меж земельних ділянок
було виявлено розбіжності в даних про
розміри земельних ділянок, переданих у
власність, з фактичними розмірами.

Позивач просила визнати нечинним
рішення Коростишівської міської ради
від 18.06.2002 року в частині щодо
затвердження технічної документації
по складанню державного акту на право
власності на земельну ділянку для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та споруд ОСОБА_5 на
земельну ділянку по АДРЕСА_1/НОМЕР_1 в м.
Коростишеві площею 422 кв.м та визнати
недійсним державний акт на право
власності на земельну ділянку площею
0,0422 га в АДРЕСА_1/НОМЕР_1 від 01.07.2002 року,
виданого ОСОБА_5

В ході розгляду справи позивач ОСОБА_4
збільшила позовні вимоги та просила
визнати за нею право на отримання у
власність ? частини земельної ділянки ,
розташованої в АДРЕСА_1 , необхідної
для будівництва і обслуговування
належної ? частини вказаного житлового
будинку , господарських будівель,
споруд , під час приватизації даної
земельної ділянки. Усунути перешкоди у
здійсненні ОСОБА_4 права на
приватизацію ? частини земельної
ділянки , розташованої по АДРЕСА_1:
визнати нечинним рішення
Коростишівської міської ради від 18.06.2002
року в частині затвердження технічної
документації по складанню державного
акту на право власності на землю для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та споруд ОСОБА_5 на
земельну ділянку по АДРЕСА_1/НОМЕР_1 в
м. Коростишів площею 422 кв.м та визнати
недійсний Державний акт на право
власності на земельну ділянку площею
0,0422 га в АДРЕСА_1/НОМЕР_1 від 01.07.2002 року
виданого на ім'я ОСОБА_5

В судовому засіданні позивач ОСОБА_4, її
представник ОСОБА_10, а в подальшому
представник позивача ОСОБА_1 позовні
вимоги підтримали в повному обсязі , з
підстав викладених в позовній заяві та
просили їх задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_7
не з'явився, на адресу суду направив
заяву про розгляд справи в його
відсутність та письмові заперечення
щодо позовних вимог.

В судовому засіданні відповідач
ОСОБА_2, представник відповідачів
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - ОСОБА_3 позовні
вимоги не визнали , в задоволенні
позову просили відмовити. В судовому
засіданні надали письмові заперечення
та суду пояснили, що родині ОСОБА_6
відповідно до ордеру на жиле
приміщення № 54 від 25.12.1997 року надано
жиле приміщення за адресою АДРЕСА_1, кв.
НОМЕР_1, та в 1998 році видано свідоцтво
на право власності № 1788 на вказану
квартиру. 01.07.2002 року на ім'я ОСОБА_6
видано державний акт на право
власності на земельну ділянку площею
0,0422 га, що розташована за адресою
АДРЕСА_1/НОМЕР_1, м. Коростишів для
обслуговування жилого будинку,
господарських споруд. Даній земельній
ділянці присвоєно кадастровий номер.
ОСОБА_4 01.04.2006 року придбала згідно
договору купівлі- продажу ? частину
житлового будинку у ОСОБА_9 за адресою
АДРЕСА_1, кв. НОМЕР_2, без визначення меж
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування вказаної частини
житлового будинку та господарськими
будівлями. Фактично позивач придбала
не ? частину будинку, а квартиру №
НОМЕР_2 в житловому будинку АДРЕСА_1 ,
однак земельної ділянки придбано нею
не було. Частину земельної ділянки
відповідачам ОСОБА_6 уступили власники
сусідніх земельних ділянок.

В судовому засіданні ( 14.10.2013 року)
представник відповідача -
Коростишівської міської ради Новік
О.І. позовні вимоги не визнала, суду
пояснила, що будинок по АДРЕСА_1 є
одноповерховим двухквартирним
будинком. ОСОБА_5 використав своє право
на приватизацію земельної ділянки,
рішення виконавчого комітету були
прийняті в межах законодавства , в
документах ОСОБА_12 була допущена
помилка БТІ щодо реєстрації житла.

Будучи опитаним в судовому засіданні
свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що в 2006 році
він продав ОСОБА_4 свою квартиру по
АДРЕСА_1, чому нотаріус оформила як ?
частину будинку йому не відомо.
Земельна ділянка ним приватизована не
була. З іншим власником будинку
користувались земельною ділянкою
разом, умовна межа земельної ділянки
проходила посередині будинку і ділила
її навпіл. Господарські споруди ( хлів)
на земельній ділянці для ОСОБА_5 та
ОСОБА_9 була під спільним фундаментом.
На час продажу друга половина споруд
ще не була побудована, а сарай був
побудований на двох.

Суд, вислухавши учасників процесу,
дослідивши докази, на засадах
змагальності та в межах позовних вимог
приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до протоколу № 6 від
29.05.1990 року засідання комітету
профспілки та адміністрації
Коростишівського АТП 11842, вирішено
надати ОСОБА_5 та ОСОБА_9 житлову площу
в розпочатому господарським способом
будинку по АДРЕСА_1 - квартири № НОМЕР_1
ОСОБА_5 та квартири № НОМЕР_2 ОСОБА_9 З
інвентарної справи № 5947 на житловий
будинок АДРЕСА_1 вбачається що в
фактичному користуванні знаходиться
земельна ділянка площею 653 кв. м.

Свідоцтвом про право власності на
житло № 1788 від 06.03.1998 року
підтверджено, що ОСОБА_5, ОСОБА_13, ОСОБА_7
та ОСОБА_6 належить на праві спільної
власності квартира №? НОМЕР_1 по
АДРЕСА_1 в м. Коростишів.

Рішенням виконавчого комітету
Коростишівської міської ради № 21 від
24.01.2002 року ( п. 17 додатку № 1) ОСОБА_5,
ОСОБА_2, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 було передано
безоплатно у приватну власність
земельну ділянку із земель
комунальної власності та дозволено
виготовити державний акт на право
приватної власності на землю площею 300
кв. м по АДРЕСА_1, кв. НОМЕР_1.

Рішенням Коростишівської міської ради
від 18.06.2002р. вирішено п. 17 додатку № 1 до
рішення № 21 від 24.01.2002 року вважати
таким , що втратив чинність,
затверджено технічну документацію по
складанню державних актів на право
власності на землю для будівництва та
обслуговування жилого будинку і
господарських споруд ОСОБА_5 у розмірі
422кв.м. (додаток №1) в зв'язку з тим, що
при встановленні меж земельних ділянок
виявлено розбіжності в даних про
розміри земельних ділянок , переданих
у власність , з фактичними розмірами та
останньому дозволено виготовити
державний акт на право власності
згідно технічної документації.

01.07.2002р. було видано державний акт на
право приватної власності на землю ЖТ
№001671 для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд 0,0422
га в АДРЕСА_1НОМЕР_1. Вказана земельна
ділянка перебуває у спільній сумісній
власності ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_7.
ОСОБА_6

Відповідно до свідоцтва про право
власності виданого 27.05.2005 року ОСОБА_9
належала на праві приватної власності
? частина житлового будинку ,
розташованого по АДРЕСА_1 м. Коростишів.

З договору купівлі-продажу від 01.04.2006
року посвідченого приватним
нотаріусом Коростишівського районного
нотаріального округу ОСОБА_14 слідує, що
ОСОБА_9 продав ? частину з відповідними
надвірними будівлями житлового
будинку АДРЕСА_1. Довідкою № 1247 від
07.12.2005 року підтверджено, що присадибна
земельна ділянка по АДРЕСА_1 не
приватизована. Відповідно до витягу
про реєстрацію права власності на
нерухоме майно від 12.04.2006 року договір
купівлі продажу від 01.04.2006 року
зареєстрований в КП «Житомирське
обласне міжміське бюро технічної
інвентаризації « Житомирської
обласної ради.

Рішенням Коростишівської міської ради
від 22.12.2006 року № 179 ОСОБА_4 передано
безоплатно у власність земельну
ділянку, яка знаходиться в її
користування із земель комунальної
власності в межах населеного пункту ,
загальною площею 326 кв.м , по
АДРЕСА_1/НОМЕР_2 (п.6 додаток № 1).

Рішенням апеляційного суду
Житомирської області від 03.06.2014 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_5,
ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_6 до ОСОБА_4,
ОСОБА_9, Коростишівської міської ради
про визнання протиправним на
скасування рішення виконкому,
визнання недійсним свідоцтва про
право власності і договору купівлі
продажу в задоволенні позову ОСОБА_6
відмовлено. Вищевказаним рішенням
встановлено, що у власності сторін
сім'ї ОСОБА_6 та ОСОБА_4 фактично
перебуває по ? частині двоквартирного
житлового будинку АДРЕСА_1.

Згідно зі ст. 377 ЦК України до особи, яка
придбала житловий будинок, будівлю або
споруду після 31 грудня 2003 року,
переходить право власності на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення, у
розмірах, встановлених договором, а
якщо договором це не було визначено, до
набувача переходить право власності на
ту частину земельної ділянки, яка
зайнята житловим будинком, будівлею
або спорудою та на частину земельної
ділянки, яка необхідна для її
обслуговування.

Згідно роз'яснень Постанови Пленуму
Верховного суду України «Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ» порядок користування спільною
земельною ділянкою, у тому числі тією,
на якій розташовані належні
співвласникам жилий будинок,
господарські будівлі та споруди,
визначається насамперед їхньою угодою
залежно від розміру їхніх часток у
спільній власності на будинок. Суд бере
до уваги цю угоду при вирішенні спорів
як між ними самими, так і за участю осіб,
котрі пізніше придбали відповідну
частку в спільній власності на землю
або на жилий будинок і для них
зазначена угода також є обов'язковою.

Згідно з ч.4 ст. 120 ЗК України при
переході права власності на будівлю та
споруду до кількох осіб право на
земельну ділянку визначається
пропорційно часткам осіб у вартості
будівлі та споруди, якщо інше не
передбачено у договорі відчуження
будівлі і споруди.

Відповідно до п.5 мотивувальної частини
Рішення Коституційного Суду України
від 16.04.2009 року № 7-рп/2009 органи
місцевого самоврядування не можуть
скасовувати свої попередні рішення,
вносити до них зміни, якщо відповідно
до приписів цих рішень виникли
правовідносини, пов'язані з
реалізацією певних суб'єктивних прав
та охоронюваних законом інтересів, і
суб'єкти цих правовідносин заперечують
проти їх зміни чи припинення.
Ненормативні правові акти органу
місцевого самоврядування є актами
одноразового застосування вичерпують
свою дію фактом їхнього виконання,
тому вони не можуть бути скасовані чи
змінені органом місцевого
самоврядування після їх виконання.

Отже враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_4 підлягають частковому
задоволенню в частині усунення
перешкод у здійсненні позивачем
права на приватизацію ? частини
земельної ділянки , розташованої по
АДРЕСА_1 шляхом визнання нечинним
рішення Коростишівської міської ради
від 18.06.2002 року в частині затвердження
технічної документації по складанню
державного акту на право власності на
землю для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
споруд ОСОБА_5 на земельну ділянку по
АДРЕСА_1/НОМЕР_1 в м. Коростишів площею 422
кв.м та визнання недійсним Державного
акту на право власності на земельну
ділянку площею 0,0422 га в АДРЕСА_1/НОМЕР_1
від 01.07.2002 року виданого на ім'я ОСОБА_5
Оскільки в ході розгляду справи
вищевказані позовні вимоги знайшли
своє обгрунтування та підтверджені
належними доказами та не спростовують
доводів відповідачів.

Посилання відповідачів ОСОБА_5 на ту
обставину, що частина будинку , яка є їх
власністю згідно правовстановлюючих
документів, обліковується як квартира
№ НОМЕР_1 , а частина будинку, що
належить ОСОБА_4 обліковується як ?
частина будинку, жодним чином не
порушує їх прав та інтересів . Між
колишнім власником квартири НОМЕР_2 по
АДРЕСА_1 ОСОБА_9 та ОСОБА_5 мала місце
угода щодо користування земельною
ділянкою відповідно до розміру їх
часток по ? , умовна межа проходила
посередині будинку і ділила земельну
ділянку навпіл. Належних доказів в
розумінні глави 5 ЦПК України
відповідачами в частині збільшення
розміру земельної ділянки за рахунок
відступлення чи купівлі їх частин у
власників сусідніх земельних ділянок
суду надано не було.

Щодо позовних вимог позивача про
визнання права на отримання у
власність ? частини земельної ділянки,
розташованої в АДРЕСА_1, яка необхідна
для будівництва і обслуговування
належної їй ? частини житлового
будинку, господарських будівель і
споруд під час приватизації земельної
ділянки , то суд приходить до висновку,
що в цій частині позовні вимоги
задоволенню не підлягають, з
врахуванням рішення Коростишівської
міської ради від 22.12.2006 року № 179, яке є
чинним та ніким не оскаржено, а також
вказана позовна вимога випливає з
правовідносин , яким судом надано
оцінку та прийнято рішення.

Згідно ст.60 Цивільного процесуального
кодексу України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

Керуючись ст. 10, 11, 58, 59, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, ст.. 377 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Усунути перешкоди у здійсненні
ОСОБА_4 права на приватизацію ? частини
земельної ділянки , розташованої по
АДРЕСА_1 : визнати нечинним рішення
Коростишівської міської ради від 18.06.2002
року в частині затвердження технічної
документації по складанню державного
акту на право власності на землю для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та споруд ОСОБА_5 на
земельну ділянку по АДРЕСА_1/НОМЕР_1 в
м. Коростишів площею 422 кв.м та визнати
недійсний Державний акт на право
власності на земельну ділянку площею
0,0422 га в АДРЕСА_1/НОМЕР_1 від 01.07.2002 року
виданого на ім'я ОСОБА_5.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення до апеляційного суду
Житомирської області через
Коростишівський районний суд. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуюча
В.В.Янчук.