Справа №464/8831/14-ц
пр № 2-з/464/63/14
УХВАЛА

про забезпечення позову

27.08.2014 року Сихівський районний суд м.
Львова в складі: головуючого судді
Борачка М.В., при секретарі Гарасимович
Ю.Р., розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Львові заяву про
забезпечення позову у цивільній справі
за позовом Відкритого акціонерного
товариства «Львівського меблевого
комбінату» до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Профіт-Торг», ОСОБА_1
про визнання недійсними договорів
купівлі-продажу,

в с т а н о в и в:

Відкрите акціонерне
товариство «Львівського меблевого
комбінату» звернулося до суду із
позовом про визнання недійсними
договорів купівлі-продажу від 24.12.2010 р.,
що були укладені між ВАТ «Львівського
меблевого комбінату» та ТзОВ
«Аква-лайв» і за якими були відчужені 10
нежитлових приміщень позивача на
вул.Зеленій, 204 в м.Львові: головний
виробничий корпус під літ.«З-2»,
прохідна під літ. «Й-1», фанерний цех під
літ. «Є-3», склад готової продукції під
літ.«И-2», цех театральних крісел під
літ.«Е-2», сушильні камери, охолоджуюче
приміщення під літ. «М-2», автогараж під
літ. «І-1», цех ширвжитку під літ.«Е-1»,
склад техматеріалів» під літ. «Л-1»,
котельня під літ. «Ж-3», а також
витребування вищевказаних приміщень у
ТзОВ «Профіт-Торг», якому на даний час
належать спірні приміщення на праві
власності.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що з
метою укладення оспорюваних договорів,
відповідач ОСОБА_1В, який на той час
виконував обов’язки Голови правління
ВАТ «Львівського меблевого комбінату»,
вчинив незаконні дії щодо внесення
завідомо неправдивих відомостей до
протоколу №2 загальних зборів
акціонерів ВАТ «Львівського меблевого
комбінату» від 16.05.2008 р., виключивши
відповідні обмеження щодо укладення
угод на суму більше 10000 грн. та щодо
внесення відповідних змін до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб і
фізичних осіб-підприємців. В
результаті зазначеного, спірні
нежитлові приміщення вибули з
володіння позивача не з його волі.

Крім цього, позивач подав заяву про
забезпечення позову, в якій зазначає,
що вищевказані спірні нежитлові
приміщення виставлені на електронні
торги, а тому просить допустити
забезпечення позову, оскільки невжиття
заходів забезпечення може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду. Просить вжити заходи
забезпечення позову та зупинити
реалізацію спірного арештованого
майна, в тому числі, шляхом проведення
електронних торгів, а також заборонити
Державному підприємству
«Інформаційний центр» Міністерства
юстиції України та іншим особам
вчиняти дії щодо реалізації даного
арештованого майна.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява
про забезпечення позову розглядається
судом, у провадженні якого перебуває
справа, в день її надходження без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного запису
не здійснювалось.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити заходи забезпечення позову.
Виходячи із ч.3 ст.151 цього ж Кодексу
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно з п.2 ч.1, ч.2 ст.152 ЦПК України
позов забезпечується забороною
вчиняти певні дії. У разі необхідності
судом можуть бути застосовані інші
види забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів заяви,
слідчим управлінням ГУМВС України у
Львівській області проводиться
досудове розслідування по факту
незаконного відчуження в.о. голови
правління ВАТ Львівського меблевого
комбінату ОСОБА_1 спірних приміщень на
підставі оспорюваних договорів
купівлі-продажу. Дане кримінальне
провадження внесене до Єдиного реєстру
досудових розслідувань №0000024 від
30.11.2012 р., а 24.06.2014 р. ОСОБА_1 було
повідомлено про підозру у вчиненні
кримінальних правопорушень,
передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК
України.

Ухвалою Галицького районного суду
м.Львова від 05.02.2014р. були застосовані
заходи забезпечення даного
кримінального провадження у вигляді
накладення арешту на вказані нежитлові
приміщення, яку було скеровано
начальнику відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України ОСОБА_2 та генеральному
директору ДП «Інформаційний центр»
Міністерства юстиції України ОСОБА_3 з
метою призупинення торгів по даному
нерухомому майні.

Однак, як вбачається із заяви про
забезпечення позову, вищевказані
спірні нежитлові приміщення в порядку
звернення стягнення на арештоване
майно виставлені на електронні торги,
про що на офіційному веб-сайті
електронних торгів (https://torgi.minjust.gov.ua/)
містяться інформаційні повідомлення.

Згідно з п.2 розділу ІХ Тимчасового
порядку реалізації арештованого майна
шляхом проведення електронних торгів,
затвердженого Наказом Міністерства
юстиції України від 16.04.2014р. № 656/5,
однією з підстав для зупинення
електронних торгів в цілому або по
окремому лоту є рішення суду щодо
зупинення реалізації арештованого
майна.

Враховуючи викладене, вивчивши доводи
позивача викладені у заяві про
забезпечення позову, оглянувши
матеріали цивільного позову, з
урахуванням доказів, наданих на
підтвердження позовних вимог та дані
щодо осіб відповідачів, заявлені
позовні вимоги, які стосуються
нерухомого майна, щодо якого позивач
просить застосувати заходи
забезпечення позову, суд приходить до
висновку, що слід зупинити реалізацію
вказаного арештованого майна шляхом
проведення електронних торгів, а також
заборонити Державному підприємству
«Інформаційний центр» Міністерства
юстиції України та іншим особам
вчиняти дії щодо реалізації
арештованого майна, оскільки між
сторонами дійсно виник спір про право,
у випадку відчуження оспорюваного
майна існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову.

Відтак, суд вважає, що доводи позивача
про зупинення реалізації арештованого
майна та заборону Державному
підприємству «Інформаційний центр»
Міністерства юстиції України та іншим
особам вчиняти дії щодо реалізації
зазначеного майна, є достатньо
обґрунтованими і ці заходи спроможні
забезпечити фактичне виконання
судового рішення в разі задоволення
позову.

Керуючись
ст.ст. 151, 152, 153, ст.ст.151-153, 208, 210 ЦПК
України, суд, -

у х в а л и в:

заяву про забезпечення позову
задоволити.

В порядку забезпечення позову
зупинити реалізацію наступного
арештованого майна: сушильні камери,
охолоджуючі приміщення літ. «М-2»
площею 1955,6 кв.м. (лот реєстр. № 1576), склад
техматеріалів літ. «Л-1» площею 563,3 кв.м.
(лот реєстр. № 1574), автогараж 2-х машин
літ. «І-1» площею 100,2 кв.м. (лот
реєстр.№1573), котельня літ. «Ж-3» площею
924,1 кв.м. (лот реєтр. № 1572), цех ширвжитку
літ. «Е-1» площею 864,2 кв.м. (лот реєстр.
№1570), склад готової продукції літ. «И-2»
площею 642,2 кв.м. (лот реєстр.№1575),
прохідна літ. «Й-1» площею 42,6 кв.м. (лот
реєстр. №1568), цех театральних крісел
літ.«Е-2» площею 1497,0 кв.м. (лот реєстр. №
1567), фанерний цех літ. «Є-3» площею 2726,6
кв.м. (лот реєтр. № 1565), головний
виробничий корпус літ.«З-2» площею 5165,0
кв.м (лот реєстр. № 1564), що знаходяться
за адресою: м.Львів, вул.Зелена, 204,
шляхом проведення електронних торгів,
а також заборонити Державному
підприємству «Інформаційний центр»
Міністерства юстиції України та іншим
особам вчиняти дії щодо реалізації
вищезазначеного майна.

Копію ухвали скерувати Державному
підприємству «Інформаційний центр»
Міністерства юстиції України для
виконання.

Оскарження ухвали про забезпечення
позову не зупиняє її виконання, а також
не перешкоджає подальшому розгляду
справи.

Особи, винні в порушенні заходів
забезпечення позову, несуть
відповідальність встановлену законом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом 5 днів з дня
отримання копії ухвали в апеляційний
суд Львівської області через суд
першої інстанції.

Суддя

Борачок М.В.