Справа № 667/5555/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2014 року

Комсомольський районний суд м. Херсона
у складі:

головуючого - судді Черниш О.Л.

при секретарі Максимовій К.О.

за участю представника позивача Жгуна
Андрія Анатолійовича, відповідачки
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
малого приватного підприємства
«Світлофор-Плюс» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із
названим позовом, у якому просить
стягнути солідарно з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на
користь Малого приватного
підприємства «Світлофор Плюс» грошові
кошти за договором позики від 01.02.2013
року у розмірі 20 331,963 грн., з яких 19 805,97
грн. - сума основного боргу, 525,96 грн. -
три відсотки річних від простроченої
суми; стягнути солідарно з ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 на користь малого приватного
підприємства «Світлофор Плюс» судові
витрати по справі у розмірі 243,60 грн.

На обґрунтування своїх позовних
вимог позивач зазначив, що 01.02.2013 року
між малим приватним підприємством
«Світлофор Плюс» та ОСОБА_2 був
укладений договір позики, відповідно
до якого підприємство надало ОСОБА_2
грошові кошти в сумі 23 500 грн. строком на
24 місяці.

Даним договором передбачено, що позика
підлягає поверненню щомісячно до 10
числа кожного місяця у розмірі не
менше 1 000 грн.

Пунктом 5.4 даного договору передбачено,
що у разі припинення трудових відносин
між позичальником та позикодавцем,
позика має бути повернена протягом 5
календарних днів з дня звільнення
позичальника.

Підприємство як позикодавець виконало
свої зобов'язання за договором позики.

Кошти передані позичальнику.

На протязі березня - липня 2013 року
ОСОБА_2 в погашення отриманої позики
були повернуті грошові кошти в сумі 2940
грн.

Наказом від 04.09.2013 року позичальник
ОСОБА_2 30.07.2013 року звільнена з
підприємства за п.4 ст. 40 КЗпПУ за
прогули без поважної причини.

27.09.2013 року ОСОБА_2 з'явилась до
центрального офісу підприємства і в
рахунок боргу за договором позики
внесла до каси 754,03 грн.

ОСОБА_2 за договором позики було
повернуто 3694,03 грн. Залишок боргу за
договором позики на день звернення до
суду складає 19 805,97 грн. відповідно до п.
5.4 договору позики, відповідач повинна
була повернути всю суму позики до 04.08.2013
року включно.

У вказаний термін і до сьогоднішнього
часу відповідач грошові кошти позивачу
не повернула. Строк неповернення
позики на день звернення до суду
складає 331 днів.

Виклавши зміст ст. 1050 ЦК країни, позивач
вказав, що сума трьох процентів річних
від простроченої суми за весь час
прострочення повернення позики
становить 525,96 грн.

Сума простроченого грошового
зобов'язання з урахуванням нарахованих
процентів складає 20 331,93 грн. Позивач
зазначив, що згідно заяви ОСОБА_2 від
01.02.2013 року на отримання позики грошові
кошти були потрібні на сімейні потреби,
отже на підставі ч. 4 ст. 65 СК України,
чоловік ОСОБА_2 - ОСОБА_3, також прийняв
на себе зобов'язання з повернення
грошкових коштів за договором позики.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги ,
просив їх задовольнити за підставами,
викладеними у позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_2 позов
визнала, пояснила, що позику не
повернула через відсутність коштів.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання
не з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлявся
належними чином, відповідно до вимог ч.5
ст.74 ЦПК України, про причини неявки суд
не повідомив.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
встановив, що 01 лютого 2013 року між малим
приватним підприємством «Світлофр
Плюс» та ОСОБА_2, яка перебувала у
трудових відносинах з позикодавцем,
укладено договір позики, що
підтверджується договором позики (
а.с.7,8).

Згідно п.п.1.1,2.1,2.2 договору,
позикодавець передає у власність
позичальнику грошові кошти, що
обумовлені цим договором, а
позичальник зобов'язується повернути
таку саму суму грошових коштів у
порядку та на умовах, визначених цим
договором. Розмір позики за цим
договором становить 23 500 грн. Цей
договір позики є безпроцентним.
Відповідно до п. 4.2 договору позики,
датою повернення позики є 31 січня 2015
року. Пунктом 5.2 договору встановлено,
щомісячна сума повернення позики
складає не менше 1 000 грн. до 10 числа
кожного місяця.

Відповідно до п. 5.4 договору позики у
випадку звільнення позичальника з
роботи (з ініціативи власника або за
власним бажанням позичальника) - тобто
у випадку припинення трудових відносин
поміж позичальником та позикодавцем до
моменту повернення усієї суми позики,
наданої позичальникові, відповідно до
цього Договору, сума позики підлягає
обов'язковому поверненню
позичальником негайно протягом 5
календарних днів із дня звільнення
позичальника.

Факт надання позивачем позики ОСОБА_2
підтверджується заявою ОСОБА_2 про
надання позики, рішенням МПП
«Світлофор - плюс» №1 від 01.02.2013 року,
видатковим касовим ордером від 15.02.2013
року на суму 10 000 грн., видатковим
касовим ордером від 19.02.2013 року на суму 9
000 грн., видатковим касовим ордером від
22.02.2013 року на суму 4 500 грн. (а.с.9-11), та не
оспорюється сторонами.

На протязі березня - липня 2013 року
ОСОБА_2 в погашення отриманої позики
були повернуті грошові кошти в сумі 2940
грн. (а.с.12-14).

Наказом №28-к від 04.09.2013 року ОСОБА_2
звільнено з посади секретаря на
підставі п.4 ст. 40 КЗпПУ(а.с.16).

Останній платіж було здійснено ОСОБА_2
27.09.2013 року розмірі 754,03 грн. (а.с.18).

Відповідно до вимог ч.1 ст.1049 ЦК
України позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти у такій самій сумі або
речі, визначені родовими ознаками, у
такій самій кількості, такого самого
роду та такої само якості, що були
передані йому позикодавцеві) у строк та
в порядку, що встановлені договором у
строк та в порядку, що встановлені
законом. Якщо договором не
встановлений строк повернення позики
або цей строк визначений моментом
пред'явлення вимоги, позика має бути
повернена позичальникові протягом
тридцяти днів від дня пред'явлення
позикодавцем вимоги про це, якщо інше
не встановлено договором.

Днем повернення позики за умовами
договору у разі припинення трудових
відносин між позичальником і
позикодавцем є 05.08.2013 року.

Строк неповернення позики станом на
01.07.2014 року складає 331 днів.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України,
якщо позичальник своєчасно не повернув
суму позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст. 625 цього
кодексу, яка передбачає, що боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Відповідно до п. 6.2 договору позики, при
порушенні позичальником строку
повернення позики (п.4.2 договору) він
повинен сплатити позикодавцю пеню в
розмірі 3% річних від розміру позики за
кожен день прострочення повернення
позики.

Позивач просить стягнути з
відповідачів три проценти річних від
простроченої суми за весь час
прострочення повернення боргу, яка
відповідно до розрахунку (а.с. 19)
складає 525,96 грн., що відповідає п. 6.2
договору позики.

В судовому засіданні відповідачка не
надала суду доказів виконання
зобов'язань за договором.

Позивач просить стягнути солідарно
грошові кошти з відповідачів за
договором позики.

Відповідно до ч.4 ст.65 СК України,
договір укладений одним з подружжя в
інтересах сім»ї, створює обов'язки для
другого з подружжя, якщо майно,
одержане за договором, використане в
інтересах сім»ї.

На день укладання договору позики з
позивачем, відповідачка ОСОБА_2
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
відповідачем ОСОБА_3, що
підтверджується рішенням
Комсомольського районного суду м.
Херсона від 15.04.2014 року .

Відповідач ОСОБА_3 надав свою згоду на
отримання позики на умовах договору, що
підтверджується п. 9.6 договору позики, а
тому сума заборгованості має бути
стягнута з них солідарно.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів, а згідно ст.4,
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законом.

Суд встановив, що право позивача на
повернення позичених коштів порушено,
і його права мають бути захищені шляхом
стягнення з відповідачів на користь
позивача позиченої суми та штрафу.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,179,212 ЦПК України,
на підставі ч.1ст.1047, ч. 1 ст. 1049 ЦК
України, ч.4 ст.65 СК України,суд, -

в и р і ш и в :

Позов малого приватного підприємства
«Світлофор-Плюс» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення боргу солідарно за договором
позики, - задовільнити.

Стягнути солідарно із ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, на
користь малого приватного
підприємства «Світлофор Плюс», , заборгованість за
договором позики від 1 лютого 2013 року у
розмірі 20331 (двадцять триста тридцять
одна гривня) 93 копійки та судові
витрати у розмірі 243 (двісті сорок три)
гривні 60 копійок.

Рішення протягом 10-ти днів з дня його
проголошення може бути оскаржене до
апеляційного суду Херсонської області
шляхом подачі апеляційної скарги через
Комсомольський районний суд м. Херсона.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя
Черниш
О.Л.