АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
інстанції Грицак Р.М. Провадження №
22-ц/789/661/14 Доповідач - Сташків
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2014 р. колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Сташківа Б.І.

суддів - Кузьма Р. М., Костів О. З.,

при секретарі - Шмигельська І.З.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Тернополі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 18 квітня 2014
року по справі за позовом Національної
академії внутрішніх справ до ОСОБА_1
про стягнення коштів, зустрічним
позовом ОСОБА_1 до Національної
академії внутрішніх справ про визнання
недійсним договору про підготовку
фахівця, -

ВСТАНОВИЛА:

Національна академія внутрішніх
справ, яка є правонаступником
Київського національного університету
внутрішніх справ, звернулась в суд з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів
у сумі 23 315 грн. 09 коп. пов'язаних з
підготовкою фахівця у вищому
навчальному закладі.

В обгрунтування позовних вимог
посилається на те, що згідно наказу
ректора Київського національного
університету внутрішніх справ від 22
липня 2006 року №69 дск ОСОБА_1 з 01 вересня
2006 року зараховано курсантом першого
курсу денної форми навчання Київського
національного університету внутрішніх
справ (далі КНУВС), 29 листопада 2007 рку
між КНУВС та позивачем укладено
договір №Тр-15 про підготовку фахівця у
КНУВС, згідно з яким ОСОБА_1 навчався за
рахунок коштів державного бутжету і
після закінчення навчання, повинен
відпрацювати за місцем розподілу не
менше як три роки, а у разі відмови від
подальшого проходження служби на
посадах начальницького складу в
органах внутрішніх справ протягом
перших трьох років після закінчення
навчання - відшкодувати фактичні
витрати за період навчання. 01 вересня
2006 року по 18 червня 2010 року у
відповідності з укладеним догвором
відповідач у період навчання на
здобуття вищої освіти за державним
замовленням за напрямком
"Правознавство" перебував на
державному забезпеченні харчуванням,
речовим майном, грошовими утриманням
та житлом із наданням відповідних
комунальних послуг. Згідно наказу УМВС
України в Тернопільській області від 27
грудня 2011 року №303 о-с дек на підставі
поданого ОСОБА_1 рапорту , його
звільнено з органів внутрішніх справ
за власним бажанням (тобто до спливу
встановленого 3-річного терміну
перебування на службі по закінченню
навчання). Сума витрат, які підлягають
до відшкодування за підготовку фахівця
ОСОБА_1 становить 23 315 грн. 09 коп., які
позивач просить стягнути з
відповідача.

ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним
позовом до Національної академії
внутрішніх справ про визнання
недійсним договору №Тр-15 про
підготовку фахівця у Київському
національному університеті внутрішніх
справ від 29 листопада 2007 року, та в
обґрунтування заявлених вимог вказує
на те, що вказаний договір №Тр-15 про
підготовку фахівця у Київському
національному університеті внутрішніх
справ ним не укладався та підписаний
ним не був, а тому є нікчемним. Крім того
вказує на те, довідка витрат речового
майна перемінного особового складу
університету в період його навчання з 22
липня 2006 року по червень 2010 року
складеної на його ім'я є неточною,
оскільки не відповідає тим речам, що
йому були видані, підтвердженням чого є
наданий атестат № 129/43 на предмет
речового майна, згідно якого, більшість
речей йому взагалі не видавались.

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду від 18 квітня 2014
року позов Національної академії
внутрішніх справ - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь
Національної академії внутрішніх
справ 23 315 грн. 09 коп. витрат пов'язаних з
утриманням у вищому навчальному
закладі та 234 грн. судових витрат.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_1 до Національної академії
внутрішніх справ про визнання
недійсним договору про підготовку
фахівця у Київському національному
унівеситеті внутрішніх справ від 29
листопада 2007 року відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення суду та постановити
нове, яким в задоволенні позову
Національної академії внутрішніх
справ відмовити, а його зустрічний
позов задоволити, посилаючись на
невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи. Зокрема
вказує на те, що договір №Тр-15 про
підготовку фахівця у Київському
національному університеті внутрішніх
справ ним не укладався та не
підписував, а тому є нікчемним. Крім
того, звертає увагу суду на те, що він не
мав наміру звільнятись з органів
внутрішніх справ, однак зробив це під
тиском службових осіб.

Апелянт в судове засідання не з'явився,
проте на адресу суду надійшла заява, що
він не зможе з'явитись на слухання
справи, оскільки буде перебувати за
кордоном в Італії.

Представник Національної академії
внутрішніх справ в судове засідання не
з'явився, звернувшись в суд із заявою, в
якій просить справу слуханням
відкласти у зв'язку з тим, що він буде у
відрядженні до 25 серпня 2014 року.

Колегія суддів, враховуючи, що сторони
належним чином повідомленні про час та
місце розгляду справи, на підставі
вимог ч.2 ст. 305 ЦПК України, вважає за
можливе слухати справу у відсутності
осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши справу, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, колегія вважає, що апеляційна
скарга до задоволення не підлягає з
наступних мотивів.

У відповідності до ст.308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Так, задовольняючи первісний позов, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач, закінчивши навчання на
бюджетній формі у Київському
національному університеті внутрішніх
справ, не виконав умови договору Тр-15
про підготовку фахівця, згідно з яким
після закінчення навчання повинен
відпрацювати за місцем розподілу не
менше як три роки, у зв'язку з власною
відмовою від проходження служби в
органах внутрішніх справ до закінчення
трирічного строку, відповідач повинен
відшкодувати фактичні витрати за
період навчання.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що ОСОБА_1 здобув освіту у
Київському національному університеті
внутрішніх справ, отримав диплом
фахівця, погодився на відшкодування
витрат на підготовку фахівця у вищому
навчальному закладі, в подальшому
працював в органах внутрішніх справ,
тобто відповідач погодився з умовами
договору, договір виконувався на
протязі чотирьох років та на даний час
умови договору виконані.

З такими висновками суду погоджується
суд апеляційної інстанції, оскільки
вони достатньо мотивовані,
підтверджені доказами, наявними в
матеріалах справи і ґрунтуються на
вимогах закону.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
згідно розпорядження Кабінету
Маністрів України від 27 серпня 2010 року
№1709-р " Про реорганізацію деяких вищих
навчальних закладів Міністерства
внутрішніх справ Київський
національний університет внутрішніх
справ реорганізовано в Національну
академію внутрішніх справ.

На підставі наказу ректора Київського
національного університету внутрішніх
справ від 22 липня 2006 року №69 дск ОСОБА_1
з 1 вересня 2006 року зараховано
курсантом першого курсу денної форми
навчання Київського національного
університету внутрішніх справ.

29 листопада 2007 року між КНУВС та ОСОБА_1
укладено договір №Тр-15 про підготовку
фахівця у КНУМВ (далі Договір),
відповідно до якого ОСОБА_1 у період
навчання на здобуття вищої освіти за
державним замовленням за напрямком
«Правознавство» перебував на
державному забезпеченні харчуванням,
речовим майном, грошовим утриманням та
житлом із наданням відповідних
комунальних послуг.

Наказом КНУВС від 17 червня 2010 №463
ОСОБА_1 присвоєно кваліфікацію юриста
за спеціальністю «Правознавство» та
видано диплом спеціаліста.

Відповідно до умов Договору від 29
листопада 2007 року після здобуття вищої
освіти ОСОБА_1 був направлений для
подальшого проходження служби до УМВС
України в Тернопільській області та
наказом УМВС в Тернопільській області
№161 о/с від 22 червня 2010 року призначений
на посаду оперуповноваженого сектору
БНОН КМ Тернопільського МВ з 19 червня
2010 року.

Наказом начальника управління МВС
України в Тернопільській області від 27
грудня 2011 року №303 о/с дск лейтенанта
міліції ОСОБА_1 звільнено з органів
внутрішніх справ в запас Збройних сил
за п.64"Ж" (за власним бажанням) Положення
про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів УРСР від
29 липня 1991 року № 114, на підставі
поданого рапорту ОСОБА_1 Вислуга років
на день звільнення становить -
календарна: 05р. 03 міс. 26 дн.

Відповідно до п. 2.3.6. договору №Тр-15 про
підготовку фахівця у КНУМВ, ОСОБА_1
зобов'язувався у разі відрахування з
навчального закладу чи звільнення з
органів внутрішніх справ по закінченню
навчання до встановленого трирічного
терміну перебування на службі
відшкодувати фактичні витрати,
пов'язані з його утриманням у
навчальному закладі згідно із
затвердженим розрахунком.

У чинних нормативно-правових актах, а
саме: Законі України «Про освіту»,
постанові Кабінету Міністрів України
від 22 серпня 1996 року № 992 та від 1
березня 2007 року № 313, наказі МВС України
від 14 травня 2007 року № 150, постанові
Кабінету Міністрів України від 22
серпня 1996 року № 992, передбачається
обов'язок особи, яка здобула освіту, за
кошти державного або місцевого
бюджетів і направляється на роботу,
відпрацювати за направленням після
закінчення навчання не менше трьох
років.

З матеріалів справи вбачається, що
служба ОСОБА_1 в органах внутрішніх
справ після закінчення вищого
навчального закладу складає:
календарна - 1 років 6 місяців 8 днів.

Відповідно п.2.1.2. Типового договору про
підготовку фахівця у вищому
навчальному закладі Міністерства
внутрішніх справ України,
затвердженого наказом МВС України від
14 травня 2005 року №150 виконавець
зобов'язаний забезпечити особу
харчуванням, речовим майном, та
грошовим утриманням відповідно до норм
затвердженими нормативно-правовими
актами МВС України.

Відповідно до п. 3.2. Типового договору
підставою для відшкодуванню фактичних
витрат на підготовку фахівця є відмова
від подальшого проходження служби в
ОВС протягом перших трьох років після
закінченні навчання.

Дана вимога міститься також в п. 3.2
угоди від 29 листопада 2007 року, зокрема
нею визначається, що підставою
відшкодування фактичних витрат на
підготовку фахівця є відмова від
подальшого проходження служби на
посадах начальницького сладу в
органах внутрішніх справ протягом
перших трьох років після закінчення
навчання.

Перелік підстав дострокового
розірвання угоди без відшкодування МВС
України вартості навчання
передбачений п.п. 5.1-5.2 угоди, а також п.
3.1 наказу МВС України від 30 серпня 1999
року № 660.

Порядок відшкодування курсантами та
випускниками витрат, пов'язаних з їх
утриманням у вищих навчальних закладах
МВС України затверджено Постановою
Кабінету Міністрів України від 01
березня 2007 року №313, відповідно до
якого відшкодування здійснюється у
розмірі фактичних витрат пов'язаних з:
грошовим, продовольчим, речовим
забезпеченням: перевезенням до місця
проведення щорічної основної та
канікулярної відпустки та у зворотному
напрямку; оплатою комунальних послуг і
вартості спожитих енергоносіїв.

Згідно з довідкою про відшкодування
фактичних витрат на підготовку фахівця
у Київському національному
університеті внутрішніх справ , з якою
був ознайомлений ОСОБА_1, останній
зобов'язувався відшкодувати витрати на
підготовку фахівця в сумі 25 663,08 грн. у
разі звільнення зі служби в органах
внутрішніх справ до встановленого
Договором трирічного терміну
перебування на службі.

Не знайшов свого підтвердження той
факт, що під тиском службових осіб його
заставили написати заяву про
звільнення за власним бажанням так як
апелянт у порушення ст. ст. 10,60 ЦПК
України не надав судам жодних доказів
на підтвердження даного факту.

Доводи апелянта про те, що розрахунок
витрат на навчання є невірний, колегія
суддів не приймає до уваги, оскільки
вони спростовуються матеріалами
справи .

З представлених позивачем довідки про
розрахунок фактичних витрат,
пов'язаних з утриманням рядового
міліції ОСОБА_1 у Київському
національному університеті внутрішніх
справ, вбачається, що сума витрат,
пов'язаних з утриманням ОСОБА_1
становить 23315,09 грн., з них грошове
забезпечення - 9 189,22 грн., оплатою
комунальних послуг і вартості
спожитих енергоносіїв - 5 925,33 грн.,
речовим майном перемінного особового
складу університету- 1375,89 грн., харчове
забезпечення - 6824,65 грн.

Апелянтом не надано належних та
допустимих доказів, згідно з
положеннями ст.ст. 57-60 ЦПК України на
підтвердження того, що розрахунок
витрат є невірним.

Безпідставним є посилання апелянта на
те, що даний договір він не укладав, не
підписував, у зв'язку з чим не був
ознайлмений з умовами договору, та
обгрунтовано спростовані рішенням
суду.

Так, суд першої інстанції прийшов до
обгрунтованого висновку про те, що
ОСОБА_1 здобув освіту у Київському
національному університеті внутрішніх
справ, отримав диплом фахівця,
погодився на відшкодування витрат на
підготовку фахівця у вищому
навчальному закладі, в подальшому
працював в органах внутрішніх справ,
тобто відповідач погодився з умовами
договору, договір виконувався на
протязі чотирьох років та на даний час
умови договору виконані, а тому
підставно відмовив ОСОБА_1 у
задоволенні зустрічного позову.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків в рішенні суду не
спростовують та містяться лише на
формальних міркуваннях.

Отже, суд першої інстанції повно та
всебічно розглянув справу, надав всім
доводам сторін належну правову оцінку,
оцінив належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності та постановив
законне, правильне по суті і
справедливе рішення.

При апеляційному розгляді справи
порушень норм матеріального і
процесуального права, які є підставою
для скасування рішення, в справі не
виявлено.

Керуючись ст. ст.307, 308, 314, 315, 319, 324; 325 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 18 квітня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області Б.І. Сташків