Справа№751/6188/14
Провадження №2/751/1197/14
УХВАЛА

04 вересня 2014 року
м.Чернігів

Новозаводський районний суд міста
Чернігова

у складі: головуючого-судді Маслюк Н.
В.

при секретарі Чвірова О.
О.

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача
ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3 та її
представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду м.
Чернігова цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
грошової компенсації,

Встановив:

ОСОБА_1 звертаючись до суду з
вищезазначеним позовом, просить
стягнути в солідарному порядку з
ОСОБА_2, ОСОБА_3 70 000 грн компенсації
вартості частини майна, що є в спільній
сумісній власності садиби,
розташованої по АДРЕСА_1 (а.с.2-6).

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з
вересня 1993 року по березень 2014 року
перебував у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_5 В період з 2004-2005 років особисто
займався будівництвом і благоустроєм
садиби по АДРЕСА_1, власником якої є
відповідач ОСОБА_2 При здійсненні
будівництва садиби використовувались
кошти, як сім'ї ОСОБА_2, так його
особисті кошти. Після закінчення
будівництва, в травні-червні 2005 року
позивач з сім'єю переселився у вказаний
будинок. Вказує, що в цей час у липні 2005
року свій власний будинок по АДРЕСА_2
він продав за 90 000 грн, а виручені кошти
віддав ОСОБА_2 та ОСОБА_6, як компенсацію
витрати на придбання спірної садиби. З
березня 2006 року, після смерті тестя,
ОСОБА_2 залишилася проживати разом з
ними. У вересні - жовтні 2013 року через
постійні сварки теща з дружиною
вигнали його з дому. В результаті
безпідставних сварок 12.03.2014 року шлюб
між ОСОБА_3 був розірваний. Посилаючись
на ст. 64, 156 ЖК УРСР вважає себе членом
сім'ї відповідача ОСОБА_2, а також у
відповідності до положень ст. 355, ч.3,4
ст.368, 370,372 ЦК України вказує, що спірна
садиба є спільною сумісною власністю
його сім'ї: ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_7 та
ОСОБА_2 Вказує, що на даний час виділ
частки в натурі належного йому майна,
що є у спільній сумісній власності, є не
можливим, а тому просить стягнути
компенсацію вартості цього майна у
сумі 70 000 грн.

Позивач в судовому засіданні позов
підтримав, з метою підтвердження
позовних вимог заявив клопотання про
призначення по справі судову
будівельно-технічну експертизу для
визначення реальної вартості садиби,
проведення якої просив доручити
експертам КП» Чернігівське МБТІ».

Відповідач ОСОБА_2, відповідач ОСОБА_3
та її представник у судовому засіданні
заперечували проти заявленого
клопотання щодо призначення
експертизи.

Вислухавши думку представника
заінтересованої особи з приводу
заявленого клопотання, вивчивши
матеріали справи, суд дійшов
наступного висновку.

Відповідно до ст. 143 ЦПК України для
з'ясування обставин, що мають значення
для справи і потребують спеціальних
знань у галузі науки, мистецтва,
техніки, ремесла тощо суд призначає
експертизу за заявою осіб, які беруть
участь у справі.

Судова експертиза повинна
призначатися лише у разі дійсної
потреби у спеціальних знаннях для
встановлення фактичних даних, що
входять саме до предмету доказування,
тобто у разі, коли висновок експерта не
можуть замінити інші засоби
доказування. По справі судом
зазначених умов призначення
експертизи не встановлено.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 61, 143-144, 168 , 210 ЦПК України, суд,-

Ухвалив:

В задоволенні клопотання позивача про
призначення судової
будівельно-технічної експертизи -
відмовити.

Роз'яснити учасникам процесу, що
ухвала суду про відмову в задоволенні
клопотання не перешкоджає повторному
його заявленню з інших підстав.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Н.В. Маслюк