Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
судова палата з розгляду цивільних
справ
Суддя 1-ї інстанції Скользнєва
Суддя доповідач Бондар М.С
Є.у.№331/3804/14
02 вересня 2014 року
Справа № 22ц-778/ 3699/14
У Х В А Л А

Іменем України

Коллегія судової палати з розгляду
цивільних справ Апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючий - суддя: Бондар М.С., судді:
Кримська О.М., Воробйова І.А.

секретар - Мельник З.П.

при участі: прокурора -
адвоката -

________________________________________________________________________
____________________

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за

апеляційною скаргою
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Запоріжжя Міністерства Оборони
України на рішення Жовтневого
районного суду м.Запоріжжя від 21.07.2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Квартирно-експлуатаційного відділу
м.Запоріжжя Міністерства Оборони
України про стягнення несплаченої
заробітної плати та середнього
заробітку за затримку розрахунку при
звільненні з роботи, -

в с т а н о в и л а

У травні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Запоріжжя Міністерства Оборони
України (далі-Відділ) про стягнення
несплаченого заробітної плати та
середнього заробітку за затримку
розрахунку при звільненні з роботи,
зазначаючи, що вона працювала у
відповідача на посаді головного
бухгалтера. Наказом від 07.04.2014 за № 87
звільнена з роботи за власним бажанням
на підставах ст.38 КЗпП. При звільненні з
роботи відповідач не виплатив витрати
на відрядження у розмірі 1384 грн. 66 коп..
Тому прохала присудити зазначену суму
та стягнути середній заробіток за час
затримки розрахунку у розмірі 10 882 грн.
11 коп..

Рішенням Жовтневого районного суду
м.Запоріжжя від 21.07.2014 року позов
задоволений. Суд вирішив присудити
несплачені кошти по відрядженню у
розмірі - 568 грн. 76 коп. та середній
заробіток за час затримки розрахунку у
сумі 15 652 грн. 35 коп..

У скарзі відповідач наполягав
скасувати рішення суду першої
інстанції, як незаконне, вказуючи на те
що суд неправильно з'ясував обставини
справи та не вірно визначився з нормами
матеріального права.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши
матеріали справи, колегія суддів
судової палаті з цивільних справ
апеляційного суду дійшла до висновку,
що скарга не підлягає задоволенню з
таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК суд апеляційної
інстанції відхиляє скаргу, якщо
встановлює, що суд першої інстанції
постановив рішення з додержанням вимог
матеріального и процесуального права.

Статтею 94 КЗпП України передбачено, що
заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошову виразі,
яку власник або уповноважений ним
орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Положеннями ст.115 КЗпП України та ст.24
Закону України "Про оплату праці"
визначені порядок та умови виплати
заробітної плати.

У ч.1 ст.116 КЗпП України йдеться, що при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок.

Згідно з ч.1 ст.117 КЗпП України, у разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1
працювала у Відділу на посаді
головного бухгалтера з 07.05.2013 року по
07.04.2014 року (а.с.15,16.18).

Про те, що в день звільнення, позивачу
не сплачено всі належні суми,
передбачені законом, відповідач не
заперечував.

Водночас твердив, що натепер, а саме на
30.05.2014 року, недоплата витрат на
відрядження становить 568 грн. 76 коп.
(а.с.14).

Повний розрахунок на час звільнення з
працівником відповідач не провів.

До суду ОСОБА_1 звернулася 26.05.2014 року
(а.с.2).

Отже, час затримки становить 105 днів
(а.с.73).

За довідкою відділу, середньоденна
заробітна плата працівника складає 149
грн. 07 коп. (а.с.24).

В такому разі, сума за затримку
розрахунку вирахувана та присуджена
судом правильно і дорівнює 15 652 грн. 35
коп.. Окрім того, здійснений розрахунок
не осопорений.

Відсутність коштів у роботодавця не
виключає його відповідальності.

Наявність наведеного, не виключає вину
відповідача у несвоєчасному
розрахунку із позивачем в день
звільнення.

За таких обставин, судове рішення
скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.307,308,313,314,315,317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Запоріжжя Міністерства Оборони
України відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду
м.Запоріжжя від 21.07.2014 року у цій справі
залишити без змін.

Ухвала судової колегії може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня її
проголошення.

Головуючий: Судді: