АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22 ц - 796/8625/2014
Головуючий у І інстанції: Готовкіна
Доповідач: Корчевний
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18 серпня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого Корчевного Г.В.,

Суддів Лапчевської
О.Ф., Слободянюк С.В.,

при секретарі Меєчко Д.П.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
представника Приватного підприємства
«Грандфінресурс» - Дудушко Марини
Миколаївни на заочне рішення
Бахчисарайського районного суду
Автономної Республіки Крим від 19
вересня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Приватного підприємства
«Грандфінресурс» про стягнення
грошових коштів за нікчемним
правочином,-

УСТАНОВИЛА:

У серпні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Приватного
підприємства «Грандфінресурс» про
стягнення грошових коштів, сплачених
відповідно до угоди №219564, укладеної
між сторонами 21.05.2013р. в сумі 3122,22 грн.

Позовні вимоги мотивував тим, що на
думку позивача укладений між сторонами
21.05.2013р. правочин є нікчемним у зв'язку
із здійсненням відповідачем нечесної
підприємницької діяльності та
розвитком пірамідальних схем.

Заочним рішенням Бахчисарайського
районного суду Автономної Республіки
Крим від 19 вересня 2013 року позов ОСОБА_2
задоволено.

Стягнуто з Приватного підприємства
«Грандфінресурс» (, адреса
реєстрації: вул.Ярославів Вал, 13/26, оф.З,
м.Київ, 01034) на користь ОСОБА_2 грошові
кошти у сумі 3122,22 грн., сплачені
відповідно до угоди №219564 від 21.05.2013.

Стягнуто з Приватного підприємства
«Грандфінресурс» (, адреса
реєстрації: вул.Ярославів Вал, 13/26, оф.З,
м.Київ, 01034) в дохід держави судовий збір
в сумі 229,40 грн.

Ухвалою Бахчисарайського
районного суду Автономної Республіки
Крим від 04 листопада 2013 року заяву
представника Приватного підприємства
«Грандфінресурс» про перегляд
заочного рішення Бахчисарайського
районного суду Автономної Республіки
Крим від 19 вересня 2013 року у цивільній
справі № 103/3842/13-ц за позовом ОСОБА_2 до
Приватного підприємства
«Грандфінресурс» про стягнення
грошових коштів за нікчемним
правочином залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представник
відповідача ПП «Грандфінресурс»,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин справи, неправильне
застосування норм матеріального права,
просить скасувати заочне рішення
Бахчисарайського районного суду
Автономної Республіки Крим та ухвалити
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим,
що суд неправильно визначив предмет
доказування, ухилився від з'ясування
обставин та оцінки доказів
відповідача, неправильно кваліфікував
правовідносини сторін, відтак ухвалив
неправосудне рішення.

Вказує, що суд неправомірно
мотивував рішення тим, що правочин
вчинено з використанням нечесної
підприємницької діяльності що вводить
в оману, та з використанням
пірамідальної схеми. А також, що
діяльність здійснюється без
відповідної ліцензії.

Зазначає, що наведені доводи суду не
відповідають дійсності, оскільки з
договором, укладеним між сторонами,
позивач був ознайомлений, погодився з
ним та сплачував щомісячні внески, отже
використовував механізми, передбачені
угодою, з метою придбання грошових
коштів.

Нагадує, що укладена між сторонами
угода є видом цивільного договору, яким
сторони врегулювали свої відносини на
свій розсуд, змістом договору є
погоджені сторонами права та обов'язки,
які мають наслідком виконання
зобов'язань для сторін, що його
підписали.

Посилається на формальний підхід
суду першої інстанції при вирішенні
питання щодо наявності пірамідальної
схеми, оскільки позивачем не зазначено
та не підтверджено жодним доказом, яким
чином відповідач її здійснював.
Предметом даного договору було надання
клієнту адміністративних послуг, з
метою отримання товару, в даному
випадку грошових коштів.

Зазначає, що програмою «Альянс
Україна», договором №219564 та додатками
до нього не передбачено отримання
учасником будь-якої компенсації щодо
залучення інших осіб чи залучення
коштів цих осіб до програми.

Колегія суддів, вивчивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, вважає апеляційну скаргу такою,
що не підлягає задоволенню, з огляду на
таке.

21 травня 2013 року між ОСОБА_2 (надалі
Учасник) та ПП «Грандфінресурс» (надалі
Адміністратор) був укладений договір
№219564 (а.с.6-7).

Відповідно ст.1 вказаного Договору
Адміністратор за згодою Учасника
зобов'язується вчинити від імені та за
рахунок учасника певні юридичні дії,
спрямовані на придбання Учасником
грошової суми, зазначеної у Додатку №1
до даного Договору, на умовах Програми
«Альянс Україна», в тому числі:
сформувати Реєстр Учасників,
забезпечити його адміністрування,
організовувати та проводити Захід по
розподілу грошового фонду, надати
Учаснику відповідну суму, заявлену до
придбання на умовах діяльності
Програми; надавати інші послуги.

Розмір грошової суми, заявленої
Учасником для придбання на умовах
діяльності Програми та строки
розрахунків по даному Договору
зазначаються у відповідних додатках до
цього Договору (п. 1.2 ст. 1 Договору).

Умовами договору сторони визначили
права та обов'язки сторін, порядок
отримання заявленої для придбання
грошової суми; порядок розірвання
договору, відповідальність сторін та
інше.

Зокрема, п.п.2.1.1, 2.1.2 п.2.1 ст.2 Договору
встановлено, що Учасник зобов'язується
сплатити Одноразовий комісійний
внесок у день підписання Сторонами
даного Договору та Адміністративний
платіж, якій сплачується не пізніше 15
календарних днів з моменту отримання
Дозволу; своєчасно, не пізніше 15 числа
кожного місяця, сплачувати Загальний
платіж, який включає Чистий внесок, за
рахунок якого Адміністратор надає
заявлені для придбання грошові суми та
Адміністративні витрати, що є платою за
послуги Адміністратора з організації
Програми.

Процедура проведення Заходу
врегульована п.4.12 ст.4 Договору та,
зокрема передбачає, що Комітет по
розподілу грошового фонду визначає
Фонд Реєстру; Члени Комітету
відкривають конверти із Заявами,
розглядають їх на предмет
відповідності вимогам, встановленим цю
Додатком, з обов'язковим занесенням
встановлених даних до Протоколу Заходу
по розподілу грошового фонду. Комітет
визначає учасників, що вказали
максимальну сплачену кількість
Загальних платежів, з урахуванням
дотримання усіх вимог Договору та
Додатків до нього, після чого, якщо Фонд
Реєстру є достатнім для надання
Дозволу одному або декільком Учасникам
приймається рішення про видачу таким
Учасникам Дозволу, що фіксується у
Протоколі Заходу по розподілу
грошового фонду.

Статтею 5 Договору встановлено, що
Адміністратор надає відповідну
грошову суму заявлену для придбання
Учаснику, який отримав Дозвіл протягом
3 банківських днів після того як
Учасником будуть виконані вимоги цієї
статті.

Для отримання відповідної грошової
суми Учасник зобов'язується сплатити
Адміністративний платіж, передбачений
п.п.2.1.1 п.2.1 ст.2 Договору в строк не
пізніше 15 банківських днів з моменту
отримання Дозволу. Сплачений Учасником
Адміністративний платіж не
повертається. У випадку невиконання
цього платіжного зобов'язання в
передбачений строк Дозвіл анулюється і
Учасник позбавляється права на участь
у наступному найближчому Заході.

Умови розірвання Договору встановлені
ст.8 останнього. Так, учасник, якій
виявив бажання розірвати Договір
протягом 3 банківських днів з моменту
його підписання, зобов'язаний
самостійно письмово повідомити
Адміністратора про свій намір шляхом
подання заяви з переліком певних
реквізитів, наведених у даній статті.
При цьому Адміністратор здійснює
повернення сплачених Учасником коштів
у розмірі, що становить 70% внесеного
учасника Одноразового комісійного
внеску протягом 60 банківських днів.

Якщо Учасник виявить бажання розірвати
Договір в односторонньому порядку
після встановленого в п.8.1 терміну, або
Договір буде розірваний зі сторони
Адміністратора при і виконанні
Учасником п.3.2 ст.3 Додатку №2 до
Договору, то Одноразовий комісійний
внесок та Адміністративні витрати
Учаснику не повертаються (п.8.2 ст.8
Договору).

Згідно Додатку №2 до договору №219564 від
21.05.2013р., підписаного сторонами,
вбачається, що адміністративний платіж
- одноразова плата, що сплачується
Учасником на користь Адміністратора
після отримання Дозволу на отримання
грошової суми, заявленої для придбання
на умовах діяльності програми «Альянс
Україна». Розмір Адміністративного
платежу зазначені у Додатку №1 до
Договору та дорівнює розміру
Одноразового комісійного внеску.

Розмір відповідної грошової суми, яку
Учасник має намір придбати на умовах
Програми «Альянс Україна», зазначена у
додатку №1 до Договору.

Кошти, необхідні для отримання
відповідної грошової суми, вносяться
Учасником на розрахунковий рахунок
Адміністратора щомісяця (п.п.2.1 2.3 ст.2
Додатку №2).

Згідно Додатку №1 до договору,
підписаному сторонами, вбачається, що
розмір заявленої грошової суми складає
40 000 грн.; одноразовий комісійний внесок
(платіж, що підлягає сплаті Учасником у
момент підписання Договору за
реквізитами, вказаними
Адміністратором та являє собою
узгоджені Сторонами витрати
Адміністратора, пов'язані із
включенням Учасника Програми «Альянс
Україна») та адміністративний платіж
складають 2800 грн.; загальний платіж
складає 322,22 грн., який включає чистий
внесок у сумі 222,22 грн. (за рахунок якої
Адміністратор здійснює оплату
грошової суми, заявленої для придбання
на умовах діяльності Програми «Альянс
Україна») та адміністративні витрати у
сумі 100 грн. (плата Адміністратору
послуги, пов'язані з організацією
діяльності Програми «Альянс Україна»);
мінімальний платіж складає 211,11 грн.

У виконання умов договору позивачем
сплачено на користь відповідача
грошові копій сумі 2800 грн. (одноразовий
комісійний внесок); 222,22 грн. - оплата
часткового внеску та 100 грн.
адміністративних витрат, що
підтверджується відповідними
платіжними квитанціями (а.с.5)

Статтею 4 Додатку №2 до Договору
встановлено, що Адміністратор
організує Комітет розподілу грошового
фонду (надалі Захід). Після вчасної
сплати Загального платежу Учасник
Програми набуває право брати участь у
найближчому Заході, коли Фонд Реєстру є
достатнім.

З положень наведеної ст.4 Додатку №2 до
договору вбачається, що рішення про
передачу позивачу товару залежить лише
від волі відповідача, який сам на
власний розсуд приймає та рішення.
Процедура прийняття рішення про
передачу товару є непрозорою, а
інформація щодо результатів
проведених конкурсів та осіб, які
отримали право на товар є
конфіденційною і не може бути
перевірена позивачем.

Відповідно до ст. 18 Закону України
«Про захист прав споживачів»,
виконавець не повинен включати у
договори із споживачем умови, які є
несправедливими (ч.1). Умови договору є
несправедливими, якщо всупереч
принципу добросовісності його
наслідком є істотний дисбаланс
договірних прав та обов'язків на шкоду
позивача (ч. 2), зокрема, надання
можливості виконавцеві не повертати
кошти на оплату, здійснену споживачем у
разі відмови споживача виконати
договір, без встановлення права
споживача на одержання відповідної
компенсації від виконавця у зв'язку з
розірванням договору (п.4 ч.3). Перелік
несправедливих умов у договорах із
споживачем не є вичерпним (ч. 4).

Якщо положення договору визнано
несправедливим, таке положення може
бути змінено або визнано недійсним. У
разі коли визнання положення договору
недійсним зумовлює зміну інших
положень договору, на вимогу споживача
договір може бути визнано недійсним у
цілому (ч.ч.5, 6 ст.18 Закону).

Згідно з п.7 ч. З ст. 19 Закону України
«Про захист прав споживачів»
забороняються як такі, що вводять в
оману утворення, експлуатація або
сприяння розвитку пірамідальних схем,
коли споживач сплачує за можливість
одержання компенсації, яка надається
за рахунок залучення інших споживачів
до такої схеми, а не за рахунок продажу
або споживання продукції.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними»,
роз'яснено, що правочин може бути
визнаний недійсним лише з підстав,
визначених законом, та із
застосуванням наслідків недійсності,
передбачених законом.

У разі якщо під час розгляду спору про
визнання правочину недійсним як
оспорюваного та застосування
наслідків його недійсності буде
встановлено наявність підстав,
передбачених законодавством, вважати
такий правочин нікчемним, суд, вказуючи
про нікчемність такого правочину,
одночасно застосовує наслідки
недійсності нікчемного правочину.

Частиною 2 ст. 215 ЦК України
встановлено, що недійсним є правочин,
якщо його недійсність встановлена
законом (нікчемний правочин). У цьому
разі визнання такого правочину
недійсним судом не вимагається.

За положеннями ч. 1, п. 7 ч. З, ч. 6 ст. 19
Закону України «Про захист прав
споживачів» нечесна підприємницька
практика забороняється. Нечесна
підприємницька практика включає
будь-яку діяльність (дії або
бездіяльність), що вводить споживача в
оману або є агресивною. Забороняються
як такі, що вводять в оману: утворення,
експлуатація або сприяння розвитку
пірамідальних схем, коли споживач
сплачує за можливість одержання
компенсації, яка надається за рахунок
залучення інших споживачів до такої
схеми, а не за рахунок продажу або
споживання продукції. Правочини,
здійснені з використанням нечесної
підприємницької практики, є
недійсними.

Таким чином, вказаний Закон встановив
недійсність правочинів, здійснених з
використанням нечесної
підприємницької діяльності, яка
полягає, зокрема у введенні в оману
споживачів шляхом залучення їхніх
коштів з метою реалізації діяльності
пірамідальної схеми.

Оскільки ОСОБА_2 сплачував кошти не за
сам товар, а за можливість одержання
права на купівлю товару (отримання
послуги), а ПП «Грандфінресурс», без
залучення власних коштів, формувало
групи клієнтів, за рахунок коштів яких
здійснювалась передача права на
купівлю товару (отримання послуги)
одному з учасників групи, що є
компенсацією за рахунок коштів інших
учасників групи, залучених до умов
діяльності програми «Альянс Україна»,
суд першої інстанції вірно дійшов
висновку, що діяльність відповідача є
такою, що вводить споживача в оману, а
укладений між сторонами договір
порушує права позивача.

Аналогічна позиція викладена в
ухвалі Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 04.02.2013 року (по
справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного
підприємства «Грандфінресурс» про
визнання договору недійсним, стягнення
сплачених сум), в ухвалі Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 27.02.2013 року (по справі за
позовом ОСОБА_4 до Приватного
підприємства «Грандфінресурс» про
визнання договору недійсним та
стягнення грошових коштів).

Ухвалюючи оспорюване рішення,
суд першої інстанції вірно виходив з
того, що за змістом ст. 216 ЦК України
недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю, а кожна
сторін такого правочину зобов'язана
повернути другій стороні у натурі все,
що вона одержала на виконання цього
правочину, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Відтак вірно, відповідно ч. 2 ст. 88
ЦПК України з ПП «Грандфінресурс» на
користь держави стягнуто судовий збір
в розмірі 229,40 грн.
|

Відповідно до частини третьої ст. 212
Цивільного процесуального кодексу
України, суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Враховуючи вищевказане, суд
першої інстанції обґрунтовано прийшов
до висновку, що позов ОСОБА_2 підлягає
задоволенню.

Колегія суду зазначає, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, які
відповідають чинному законодавству.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків в рішенні суду не
спростовують та містяться лише на
формальних міркуваннях.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Тому колегія суду вважає, що рішення
Бахчисарайського районного суду
Автономної Республіки Крим від 19
вересня 2013 року обґрунтоване та
законне і скасуванню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 312-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л
А :

Апеляційну скаргу представника
Приватного підприємства
«Грандфінресурс» - Дудушко Марини
Миколаївни - відхилити.

Рішення Бахчисарайського районного
суду Автономної Республіки Крим від 19
вересня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно,
проте може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом 20 днів з
моменту проголошення шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: