Справа № 352/1496/14-ц
Провадження № 2/352/853/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд
Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді
Гургули В.Б.

секретаря
Кожуховської О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Лисецької
селищної ради про визнання права
власності на будинковолодіння в
порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась в суд з позовом до
відповідача про визнання права
власності на будинковолодіння в
порядку спадкування за заповітом. Свої
позовні вимоги обґрунтувала тим, що
згідно рішення виконавчого комітету
Івано-Франківської районної ради
народних депутатів №14 від 27.01.1982 року
ОСОБА_2 (в рішенні ОСОБА_2) надано дозвіл
на будівництво житлового будинку із
господарськими будівлями.

В 1982 році ОСОБА_2 виготовила
будівельний паспорт. Крім того, під
будівництво проведено відвід
земельної ділянки.

В цьому ж році ОСОБА_2, на старому
місці, по АДРЕСА_1, розпочала
будівництво житлового будинку. В 1990
році остання закінчила будівельні
роботи та почала разом із членами своєї
сім'ї проживати в будинку.

Проте, свідоцтво про право власності на
будинковолодіння ОСОБА_2 не отримувала
та відповідно не проведено державної
реєстрації її права власності на
нерухоме майно.

Будинковолодіння складається з
житлового будинку, інвентаризаційна
вартість якого, згідно технічного
паспорта, становить 68946 грн. 00 коп.

Отже, ОСОБА_2 була власником
будинковолодіння АДРЕСА_1.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 все
належне їй майно в т.ч. спірне
будинковолодіння прийняла в порядку
спадкування за заповітом її дочка
ОСОБА_3. Проте, остання, у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючих
документів на майно, у встановленому
законом порядку не оформила свої
спадкові права та відповідно не
отримала в нотаріальній конторі
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом після смерті своєї матері
ОСОБА_2

Сьомого жовтня 2013 року ОСОБА_2, при
житті, склала заповіт, який було
посвідчено секретарем виконавчого
комітету Лисецької селищної ради та
внесено в реєстр за №29 про те, що після
її смерті, ОСОБА_1, буде спадкоємцем
всього належного їй майна.

На даний час, зазначений вище заповіт
не відмінявся і не змінювався про що
свідчить довідка, яка видана Лисецькою
селищною радою від 10.06.2014 року за №468.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла. Після
смерті останньої відкривається
спадщина на належне їй
будинковолодіння АДРЕСА_1.

ОСОБА_1, є спадкоємцем за заповітом
спірного будинковолодіння та іншого
спадкового майна.

Інших спадкоємців за законом або
заповітом на спадкове майно після
смерті ОСОБА_3, немає.

Відповідно до вимог ст.ст.1235, 1268 ЦК
України, я, ОСОБА_1, 28.03.2014р. подала до
Тисменицької районної ДНК заяву про
прийняття спадщини. За таких обставин,
вона є такою, що прийняла спадщину
після смерті ОСОБА_3 Заяву про відмову
від спадщини вона до ДНК не подавала.

Отже, позивачка ОСОБА_1, є спадкоємцем
за заповітом. Від спадщини не
відмовлялася. Спадщину прийняла в
установленому законом порядку, тому
має право на спадкування спірного
будинковолодіння.

За таких обставин, їй в цілому належить
спірне будинковолодінні АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за заповітом після
смерті ОСОБА_3

Проте, в Тисменицькій районній
державній нотаріальній конторі їй
відмовили у видачі свідоцтва про право
на спадщину у зв'язку з тим, що відсутні
правовстановлюючі документи на
будинковолодіння, що підтверджується
постановою ДНК про відмову у вчиненні
нотаріальних дій від 30.05.2014р. за №341/02-31.
Тому вона просить визнати за нею на
будинковолодіння АДРЕСА_1,
інвентаризаційною вартістю 68946 грн. 00
коп., в порядку спадкування за
заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_3.

Позивачка в судове засідання не
з'явилась, проте подала до суду заяву в
якій просить розгляд справи проводити
у її відсутності, позовні вимоги
підтримує та просить їх задоволити.

Представник Лисецької
селищної ради Тисменицького району
Івано-Франківської області в засідання
не з'явився, однак сільський голова
подав до суду заяву про те, що не
заперечує проти задоволення позову та
просить розглянути справу у
відсутності представника сільської
ради.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що згідно рішення
виконавчого комітету
Івано-Франківської районної ради
народних депутатів №14 від 27.01.1982 року
ОСОБА_2 (в рішенні ОСОБА_2) надано дозвіл
на будівництво житлового будинку із
господарськими будівлями.

В 1982 році ОСОБА_2 виготовила
будівельний паспорт. Крім того, під
будівництво проведено відвід
земельної ділянки.

В цьому ж році ОСОБА_2, на старому
місці, по АДРЕСА_1, розпочала
будівництво житлового будинку. В 1990
році остання закінчила будівельні
роботи та почала разом із членами своєї
сім'ї проживати в будинку.

Проте, свідоцтво про право власності на
будинковолодіння ОСОБА_2 не отримувала
та відповідно не проведено державної
реєстрації її права власності на
нерухоме майно.

Будинковолодіння складається з
житлового будинку, інвентаризаційна
вартість якого, згідно технічного
паспорта, становить 68946 грн. 00 коп.

Отже, ОСОБА_2 була власником
будинковолодіння АДРЕСА_1.

Вищеперелічені обставини
підтверджуються будівельним паспортом
(а.с.7-11), технічним паспортом на
будинковолодіння (а.с. 12-15), довідкою
Івано-Франківського ОБТІ від 06.06.14р.
№01281 (а.с. 16), довідкою Лисецької
селищної ради №468 від 10.06.2013р. (а.с. 30),
архівним витягом №Б-29/04-20 від 25.10.2013р.
(а.с. 28), будинковою книжкою (а.с. 17-20).

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 все
належне їй майно в т.ч. спірне
будинковолодіння прийняла в порядку
спадкування за заповітом її дочка
ОСОБА_3. Проте, остання, у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючих
документів на майно, у встановленому
законом порядку не оформила свої
спадкові права та відповідно не
отримала в нотаріальній конторі
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом після смерті своєї матері
ОСОБА_2

Вищеперелічене підтверджується
довідкою, яка видана Лисецькою
селищною радою від 16.10.2013 року за №937 та
будинковою книжкою.

Сьомого жовтня 2013 року ОСОБА_3, при
житті, склала заповіт, який було
посвідчено секретарем виконавчого
комітету Лисецької селищної ради та
внесено в реєстр за №29 про те, що після
її смерті, ОСОБА_1, буде спадкоємцем
всього належного їй майна.

На даний час, зазначений вище заповіт
не відмінявся і не змінювався про що
свідчить довідка, яка видана Лисецькою
селищною радою від 10.06.2014 року за №468
(а.с. 30).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла. Після
смерті останньої відкривається
спадщина на належне їй
будинковолодіння АДРЕСА_1.

Позивачка ОСОБА_1, є спадкоємцем за
заповітом спірного будинковолодіння
та іншого спадкового майна.

Інших спадкоємців за законом або
заповітом на спадкове майно після
смерті ОСОБА_3, немає.

Відповідно до вимог ст.ст.1235, 1268 ЦК
України, позивачка ОСОБА_1, 28.03.2014р.
подала до Тисменицької районної ДНК
заяву про прийняття спадщини. За таких
обставин, вона є такою, що прийняла
спадщину після смерті ОСОБА_3 Заяву про
відмову від спадщини вона до ДНК не
подавала.

Дана обставина підтверджується копією
заяви про прийняття спадщини від
28.03.2014р. за №213, спадкова справа №119/2014р.
(а.с. 31).

Отже, позивачка ОСОБА_1, є спадкоємцем
за заповітом. Від спадщини не
відмовлялася. Спадщину прийняла в
установленому законом порядку, тому
має право на спадкування спірного
будинковолодіння.

За таких обставин, позивачці в цілому
належить спірне будинковолодінні
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
заповітом після смерті ОСОБА_3

Проте, в Тисменицькій районній
державній нотаріальній конторі
позивачці відмовили у видачі свідоцтва
про право на спадщину у зв'язку з тим, що
відсутні правовстановлюючі документи
на будинковолодіння, що
підтверджується постановою ДНК про
відмову у вчиненні нотаріальних дій
від 30.05.2014р. за №341/02-31.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Способами захисту цивільних прав та
інтересів, що визначені п. 1 ч.2 ст. 16 ЦК
України є визнання права.

Згідно із приписами ст. 386 ЦК України
держава забезпечує рівний захист прав
усіх суб'єктів права власності.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Враховуючи вище викладене, керуючись
ст. ст. 3, 15, 16, 386, 392, 1217, 1222, 1223, 1235, 1268 п.1, 3
ЦК України, ст.ст. 3, 15, 118 - 120 ЦПК України,
-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на
будинковолодіння АДРЕСА_1,
інвентаризаційною вартістю 68946 грн. 00
коп., в порядку спадкування за
заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_3.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду до
апеляційного суду Івано-Франківської
області може бути подана протягом
десяти днів з дня його проголошення
через Тисменицький районний суд. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Головуючий
В.Б.
Гургула