АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №644/8556/13-ц
Провадження № 22-ц/790/5601/2014
1-ї інстанції: Лігус С.М.
Доповідач: Трішкова І.Ю.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

28 серпня 2014 року Судова колегія
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого
-Трішкової І.Ю.,

суддів:
Пилипчук Н.П., Крилової Т.Г.,

при секретарі
- Гребенщиковій Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю "ОТП
Факторинг Україна" на рішення
Орджонікідзевського районного суду
м.Харкова від 20 червня 2014 року по справі
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОТП Факторинг
Україна" до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОТП Факторинг
Україна" при визнання недійсним
окремих пунктів кредитного договору,

ВСТАНОВИЛА:

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся
з зазначеним позовом, посилаючись на
те, що згідно кредитного договору № СМ-
SМЕ706|189|2007 від 13.12.2007 року, укладеного
між відповідачем та закритим
акціонерним товариством «ОТП банк»
(надалі ПАТ «ОТП банк»), ОСОБА_2 отримала
кредит у розмірі 253 213 доларів США із
строком користування до 15.12.2014 року з
оплатою за процентною ставкою.

12.11.2010 року між ПАТ «ОТП банк» та ТОВ
«ОТП Факторинг Україна» був у кладений
договір купівлі продажу кредитного
портфелю, тому позивач вважає, що до
нього перейшло право вимагати з
відповідача ОСОБА_2 заборгованість за
вказаним кредитним договором.

У зв'язку з тим, що відповідач порушив
умови та строки повернення кредиту,
виникла заборгованість за кредитом у
сумі 1 418 792,21 грн., заборгованість за
відсотками 385 975,21 грн., пеня - 6 664 948,90 грн.
яку позивач просить стягнути з
відповідача.

ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічною
позовною заявою, де просила з моменту
укладення договору визнати недійсним
п.З ч.І ; застереження 2 п. 1.31.5.3. ч.2;
пункти з 1.4 по 1.4.1.6 ч.2; п.2.3.6 ч.2; п.4.1.1. ч.2
Кредитного договору№ СМ- SМЕ706|189|2007 від
13.12.2007 року, укладеного між нею та ЗАТ
«ОТП Банк» (надалі ПАТ»ОТП Банк»).

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м.Харкова від 20 червня
2014 року в задоволенні обох позовів
відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ТОВ
«ОТП Факторинг Україна» просить
рішення суду скасувати і ухвалити нове
рішенням, яким задовольнити позовні
вимоги, посилаючись на те, що рішення
суду було прийняте з порушенням норм
матеріального і процесуального права;
винесене внаслідок неповного
з'ясування обставин, які мають значення
для справи.

ОСОБА_2 також подала апеляційну скаргу,
але ухвалою судді судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області від 28.08.2014 року
апеляційна скарга визнана неподаною та
повернута апелянтові.

Судова колегія вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що
згідно кредитного договору № СМ-
SМЕ706|189|2007 від 13.12.2007 року, укладеного
між відповідачем та закритим
акціонерним товариством «ОТП банк»
(надалі ПАТ «ОТП банк»), ОСОБА_2 отримала
кредит у розмірі 253 213 доларів США із
строком користування до 15.12.2014 року з
оплатою за процентною ставкою.

12.11.2010 року між ПАТ «ОТП банк» та ТОВ
«ОТП Факторинг Україна» був у кладений
договір купівлі продажу кредитного
портфелю, тому позивач вважає, що до
нього перейшло право вимагати з
відповідача ОСОБА_2 заборгованість за
вказаним кредитним договором.

Відмовляючи у задоволенні позову ТОВ
"ОТП Факторинг Україна", суд першої
інстанції виходив з того, що розрахунок
позивача нічим не підтверджений, крім
того, не надано доказів переходу права
вимоги, відповідач не повідомлявся про
укладання договору купівлі-продажу
кредитного портфелю.

З таким висновком суду погодитись не
можна, оскільки висновки суду не
відповідають обставинам справи,
зроблені з порушенням норм
матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України
кредитор у зобов'язанні може бути
змінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав інший особі за
правочином ( відступлення права
вимоги).

Частиною 1 ст.516 ЦК передбачено, що
заміна кредитора у зобов'язанні
здійснюється без згоди боржника, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

На підставі договору купівлі-продажу
кредитного портфелю, а також положень
ст.514 ЦК України до нового кредитора
переходять права первісного кредитора
у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Статтею 1054 ЦК передбачено, що за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти (
кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а ст.611 ЦК
передбачено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

Позивачем наданий розрахунок
заборгованості за кредитним договором,
відповідно якого у ОСОБА_2 утворилась
заборгованість в сумі 8469716,31 грн., яка
складається з:

тіла кредиту - 1418792,21 грн.;

заборгованість за відсотками - 385975,1
грн.;

пеня за несвоєчасне повернення сум
кредиту - 6664948,90 грн.

Оскільки судова колегія встановила, що
ОСОБА_2 не виконує умови договору, у
зв'язку з чим утворилась
заборгованість за кредитним договором,
позовні вимоги Банку щодо стягнення
заборгованості за кредитним договором
підлягають частковому задоволенню.

Згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

З огляду на те, що пеня у розмірі 6664948,90
грн. значно перевищує розмір
заборгованості за тілом кредиту,
судова колегія вважає за можливе
зменшити розмір пені до 1418792,21 грн.

Таким чином, стягненню з відповідача
підлягає заборгованість за кредитним
договором у сумі 778734,91 грн.

Також відповідно до ст.88 ЦПК України з
відповідача підлягають стягненню
судові витрати у розмірі 3441 грн. та 1827
грн., які сплачені позивачем при
зверненні до суду з позовом та
апеляційною скаргою.

Доводи представника ОСОБА_2 про те, що у
2010 році вже було звернуто стягнення на
предмет іпотеки - нежитлові приміщення,
а тому заборгованість за кредитним
договором відсутня, спростовуються
розрахунками заборгованості, з яких
вбачається, що в рахунок погашення
заборгованості 31.03.2010 року була
зарахована сума у розмірі 54603,81 доларів
США.

Посилання на те, що нежитлові
приміщення були продані по низькій
вартості, не можу бути прийняте до
уваги, оскільки ОСОБА_2 не оскаржила
оцінку предмета іпотеки.

З огляду на наведене, рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про часткове
задоволення позовних вимог про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Керуючись ст.ст.303,307,309,314,319 ЦПК
України, судова колегія судової палати
з цивільних справ,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "ОТП
Факторинг Україна" задовольнити
частково.

Рішення Орджонікідзевського
районного суду м.Харкова від 20 червня
2014 року в частині відмови у задоволенні
позовних вимог Товариству з обмеженою
відповідальністю "ОТП Факторинг
Україна" скасувати.

Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю "ОТП
Факторинг Україна" задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 1418792 (один мільйон чотириста
вісімнадцять сімсот дев'яносто дві)
грн.21 коп., заборгованість за
відсотками - 385975 ( триста вісімдесят
п'ять тисяч дев'ятисот сімдесят п'ять)
грн.10 коп., пеню у розмірі 1418792 (один
мільйон чотириста вісімнадцять сімсот
дев'яносто дві) грн.21 коп., судові
витрати у сумі 5268 ( п'ять тисяч двісті
шістдесят вісім) грн., а всього 3 228 827 (
три мільйони двісті двадцять вісім
тисяч вісімсот двадцять сім) грн.52 коп.

В інший частині рішення суду
залишити без змін.

Рішення судової колегії набирає
чинності негайно, але може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня проголошення рішення.

Головуючий:

Судді: