Справа № 1308/2205/2012
Провадження № 4-с/444/14/2014
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2014 року Жовківський районний
суд Львівської області у складі :

головуючого          судді
Ясиновський Р. Б.

при
секретарі                    Реміцьк
а І.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Жовкві
Львівської області в порядку ст. ст.
383-387 ЦПК України скаргу ПАТ "Львівгаз"
на постанову ВДВС Жовківського
районного управління юстиції,

ВСТАНОВИВ :

Публічне акціонерне товариство
“Львівгаз” звернулося до суду зі
скаргою у порядку ст. 383 ЦПК України.
Представник скаржника в судове
засідання не прибув, однак подав заяву,
просить справу розглядати у його
відсутності. Скаргу обгрунтовує тим, що
16.07.2012 р. Жовківським районним судом
видано виконавчий лист про стягнення
заборгованості за спожитий природний
газ з ОСОБА_1 на суму 1218,61 грн., судовий
збір в розмірі 107.30 грн..

30.04.2014 р. ВДВС Жовкіського РУЮ виніс
постанову про повернення виконавчого
документа стягувачу яка ПАТ "Львівгаз"..

Вважає дії ВДВС безпідставними та
неправомірними, зокрема з тих підстав,
що останнім не вжито всіх необхідних
заходів з метою розшуку майна боржника.

Просить скаргу задовольнити.

Представник ВДВС Жовківського РУЮ в
судове засідання не прибула, хоча про
час та місце розгляду справи
повідомлена належним чином, свого
відношення до скарги не висловила
жодним іншим чином, а тому суд вважає за
можливе справу розглянути у
відсутності представника ДВС
Жовківського РУЮ на підставі ст. 386 ч. 1
ЦПК України.

Представник боржника в судовому
засіданні пояснила, що спірний борг вже
давно є оплачено, не розуміє чому
державним виконавцем винесено
постанову про повернення виконавчого
листа зокрема з тих підстав, що станом
на 30.04.2014 р. Боржником в добровільний
термін борг не погашено. У вирішенні
даної скарги покладається на рішеня
суду.

Вислухавши пояснення представника
боржника, дослідивши матеріали скарги,
суд вважає, що скарга підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Згідно із частиною 2 ст. 384 ЦПК України
скарга на дії державного виконавця
подається до суду, який видав
виконавчий документ.

Як вбачається із матеріалів справи
скаржником не пропущено строк подачі
даної скарги до суду відповідно до
вимог ст. 384 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦПК України
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Частиною 1 ст. 82 Закону України “Про
виконавче провадження” передбачено,
що рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця та інших
посадових осіб державної виконавчої
служби можуть бути оскаржені
стягувачем та іншими учасниками
виконавчого провадження (крім
боржника) до начальника відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або до керівника
відповідного органу державної
виконавчої служби вищого рівня чи до
суду.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України.

Статтею 11 Законом України “Про
виконавче провадження” визначено, що
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти дії.

Матеріалів виконавчого провадження
представником ДВС суду не
представлено, а тому зробити висновок,
що державний виконавець Петрух В.Є.
здійснила усі можливі заходи щодо
стягнення боргу не видається можливим.

Не представлено і суду будь-яких інших
доказів, щодо дій спрямованих на розшук
майна боржника, чи дій спрямованих на
виконання рішення суду державним
виконавцем не вживалося, зокрема,
відсутні відповіді із відповідних
органів, щодо належного чи відсутнього
майна у боржника, таких як ВРЕР ДАІ
Жовківського р/ну, ДПІ у Жовківському
районі РЕВ, не здійснювалися запити в
відділення соцзахисту населення з
приводу інформації отримання
державної допомоги, а також не
вчинялися інші можливі та дозволені
заходи, такі як звернення до суду із
клопотанням щодо обмеження боржника у
праві виїзду за межі України, про
тимчасове затримання або вилучення
паспорта.

Відповідно до ст. 52 ЗУ “Про виконавче
провадження”, звернення стягнення на
майно боржника полягає у його арешті,
вилученні, та примусовій реалізації. У
разі відсутності у боржника коштів та
інших цінностей, достатніх для
задоволення вимог стягувача, стягнення
звертається також на належне боржнику
інше майно, за винятком майна, на яке
згідно із законом не може бути
накладено стягнення. Стягнення на
майно боржника звертається в розмірі і
обсязі, необхідних для виконання за
виконавчим документом, з урахуванням
стягнення виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, штрафів,
накладених на боржника під час
виконавчого провадження.

Крім того, у ч. 7 ст. 52 Закону вказано
наступне, у разі якщо сума, що піддягає
стягненню за виконавчим провадженням,
не перевищує десяти розмірів
мінімальної заробітної плати,
звернення стягнення на єдине житло
боржника та земельну ділянку, на якій
розташоване це житло, не здійснюється.
У такому разі державний виконавець
зобов'язаний вжити всіх заходів для
виконання рішення за рахунок іншого
майна боржника.

У ст. 47 ЗУ “Про виконавче провадження”
вказаний вичерпний перелік підстав для
повернення виконавчого окумента.
Зокрема у п. 2 ч. І ст. 47 Закону підставою
вказано: у боржника відсутнє майно, на
яке може бути звернуто стягнення, а
здійснені державним виконавцем
відповідно до цього Закону заходи щодо
розшуку такого майна виявилися
результатними.

Ст. 82 Закону України "Про виконавче
провадження" передбачено судовий
захист прав сторін виконавчого
провадження при здійсненні виконавчих
дій, що є реалізацією закріпленого ст. 55
Конституції України положення про
гарантію кожному судового захисту його
прав і свобод, про можливість
оскарження до суду рішень, дій чи
бездіяльності ірганів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб.

Крім цього зі слів боржника відомо, що
борг на даний час погашено в повному
об»ємі, що також не перевірено
державним виконавцем, що в свою чергу
має тягнути інші підстави закінчення
виконавчого провадження, однак не
повернення виконавчого документу у
зв»язку із не сплатою боргу
добровільно боржником.

Такими чином аналізуючи усі докази в їх
сукупності, суд прийшов до переконання,
що права скаржника як сторони
виконавчого провадження є порушені,
оскільки державним виконавцем не
додержано вимог ст. 57 Закону України
"Про виконавче провадження" та ст. 62
цього ж закону, а тому державний
виконавець передчасно прийшов до
висновку про необхідність повернення
виконавчого документа стягувачеві, а
також державним виконавцем не
перевірено факту оплати боргу
добровільно.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції
України, судові рішення є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Відповідно до ст.1 ЗУ “Про виконавче
провадження”, виконавче провадження
як завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

З огляду на викладене суд прийшов до
переконання про обґрунтованість
скарги, яка підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 385 - 388 ЦПК України, суд,
-

ВИРІШИВ :

Скаргу задовольнити.

Визнати дії державного виконавця ВДВС
Жовківського РУЮ ОСОБА_2 про винесення
постанови про повернення виконавчого
документа стягувачу від 30.04.2014 року
неправомірними.

Скасувати постанову державного
виконавця ВДВС Жовківського РУЮ ОСОБА_2
про винесення постанови про повернення
виконавчого документа стягувачу від
30.04.2014 року.

Відновити виконавче провадження ВП №
36895840.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п"яти днів з дня
проголошення ухвали. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення ухвали суду, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
п"яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду Львівської області
через Жовківський районний суд
Львівської області.

Суддя

Ясиновський Р. Б.