Провадження номер 2/741/266/14
Справа № 741/723/14-ц
РІШЕННЯ

іменем України

13 серпня 2014 року
м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської
області в складі:

головуючого районного судді Дикого
В.М.,

за участі секретаря с/з Герасимчук Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Носівського
районного суду Чернігівської області
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк»» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
комерційного банку «ПриватБанк»
подало до Носівського районного суду
Чернігівської області позовну заяву
про стягнення з ОСОБА_2 24 331,38 грн.
заборгованості. Свої вимоги позивач
обґрунтовував тим, що відповідно до
укладеного 19 липня 2007 року договору
відповідач отримала кредит у розмірі 500
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.
Відповідач належним чином договірних
зобов'язань не виконала, що призвело до
виникнення боргу. Станом на 30 вересня
2013 року відповідач має заборгованість
у сумі 24 331,38 грн., яка складається з:
заборгованості за кредитом - 6903,53 грн.,
заборгованості по процентам за
користування кредитом - 12 755,26 грн.,
заборгованості по комісії за
користування кредитом - 3037,76 грн.,
штрафу (фіксована частина) - 500 грн.,
штрафу (процентна складова) - 1134,83 грн.
Тому позивач просив суд стягнути з
ОСОБА_2 заборгованість за кредитним
договором у розмірі 24 331,38 грн. та
витрати по сплаті судового збору.

Представник позивача Кулага Ольга В. у
судовому засіданні позовні вимоги
підтримала з підстав викладених у
позовній заяві та просила їх
задовольнити і пояснила, що відповідач
ОСОБА_2 повинна була написати заяву про
закриття картрахунку, але оскільки
вона цього не зробила, то банк
відповідно п. 9.12 Умов та правил надання
банківських послуг автоматично
продовжив термін дії договору на 1 рік.
В серпні 2011 року кредитна картка ОСОБА_2
була автоматично перевипущена банком
на новий строк на 4 роки.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні
пояснила, що протягом останніх років у
неї було декілька струсів головного
мозку і вона не пам'ятає чи укладала
кредитний договір чи ні. Тому щодо
позову вона не може визначитись.

Представник відповідача ОСОБА_3 в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнав і просив застосувати позовну
давність до вимог позивача щодо
стягнення з відповідача 24 331,38 грн. та
пояснив, що ознайомившись з позовними
вимогами позивача відповідач вважає їх
безпідставними та такими, що не
підлягають задоволенню з причин
невиконання позивачем своїх обов'язків
за кредитним договором, недоведеністю
позовних вимог та обставин на які
посилається позивач і на правовій
підставі пропуску позовної давності. 20
листопада 2007 року відповідач дійсно
отримала від позивача кредит у розмірі
500 грн., шляхом укладення відповідних
документів та отримання кредитної
картки з відповідною сумою коштів. 30
вересня 2010 року згідно з доданим
позивачем до позовної заяви документом
під назвою «розрахунок
заборгованості» на неактивному
картрахунку відповідача виник
нульовий залишок коштів. Відповідно до
вимог п. 9.4, 9.5 та 9.6 приєднаного
позивачем до позовної заяви документу
під назвою «Умови та правила надання
банківських послуг. Правила
використання платіжної картки», а
також на підставі ч. 1 ст. 14 ЦК України,
позивач зобов'язаний був закрити
картрахунок та карту відповідача і
письмово повідомити останнього про
вчинені дії та їх наслідки. При цьому,
за змістом договору між позивачем та
відповідачем, позивач не звільнявся
від виконання даного обов'язку.
Обов'язок позивача щодо закриття
картрахунку та карти відповідача
пов'язується з виникненням у
останнього обов'язку щодо дострокового
погашення кредиту. Зазначені дії
сторін договору пов'язані з
виникненням дати закінчення дії
кредитного договору, адже продовження
дії картрахунку умовами договору
непередбачено. Позивач зобов'язаний
був закрити картрахунок відповідача
30.08.2010 року і з даної дати, згідно ч.1 ст.
261 ЦК України вважається, що позивач
довідався про порушення свого права.
Невиконання позивачем свого обов'язку
щодо закриття картрахунку відповідача
та неповідомлення останнього про
вчинення зазначених дій зумовило
збільшення боргу відповідача перед
позивачем. Враховуючи, що позивач
дізнався про нульовий залишок коштів
на неактивному картрахунку
відповідача 30.09.2010 року, перебіг строку
позовної давності, виходячи з ч. 1 ст. 251,
ч. 1 ст. 252, ч. 1 ст. 253, ч. 1 ст. 260 та ч. 1 ст. 261
ЦК України, до правовідносин , що
визначені позивачем за змістом
позовної заяви, починається з 01.10.2010
року. Згідно з матеріалами справи,
позовна заява подана позивачем 31.03.2014
року, що свідчить про сплив строків, у
межах яких позивач міг звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.
Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України,
перебіг загальної і спеціальної
позовної давності починається від дня,
коли позивач довідався про порушення
свого права, що мало місце 01.11.2010 року.
Враховуючи, що позивач довідався про
порушення відповідачем умов погашення
заборгованості 01.11.2010 року, з даної дати
у позивача виникло право звернення до
суду з вимогою про захист свого права,
можливість використання якого
сплинула 01.11.2013 року. Позовні вимоги
позивача непідлягають задоволенню не
тільки з підстав пропуску позовної
давності, але й за недоведеністю
обставин, що викладені за змістом
позовної заяви та слугують її
підгрунтям.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши представлені докази, суд
приходить до наступного.

Відповідно до укладеного договору від
19 липня 2007 року ОСОБА_2 від ПАТ КБ
«ПриватБанк» отримала кредит у розмірі
500 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

Ч. 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 638 ЦК України передбачено, що
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що зазначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання
виконало, надавши ОСОБА_2 грошові кошти,
обумовлені кредитним договором.

Відповідно до п. 6.5 Умов та правил
надання банківських послуг, які є
невід'ємною частиною кредитного
договору, укладеного між сторонами,
позичальник зобов'язується погашати
заборгованість за Кредитом, відсотками
за його користування, за перевитрати
платіжного ліміту, а також оплачувати
комісії на умовах, передбачених
кредитним договором.

Пунктом 6.6 вищевказаних Умов
передбачено, що у разі невиконання
зобов'язань за договором, на вимогу
банку позичальник зобов'язаний
виконати зобов'язання з повернення
Кредиту ( у тому числі простроченого
кредиту та Овердрафту), оплатити
винагороду Банку.

Згідно п. 9.12 Умов та правил надання
банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
Договору, він автоматично
продовжується на такий же термін.

ОСОБА_2 свої зобов'язання щодо
повернення кредиту та сплати платежів,
передбачених кредитним договором
виконувала неналежним чином, що
призвело до виникнення боргу, який
становить 24 331,38 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором
є домовленість двох або більше сторін
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Частиною 2 ст. 6 ЦК України передбачено,
що сторони мають право врегулювати у
договорі, який передбачений актами
цивільного законодавства свої
відносини, які не врегульовані цими
актами.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості ( ст. 627 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору,
вимог цього Кодексу та інших актів
цивільного законодавства.

Також відповідно до п. 5.4 розділу 5
«Порядок нарахування та оплати
процентів. Порядок погашення боргових
зобов'язань» Умов та правил надання
банківських послуг, строк погашення по
кредиту (кредитний ліміт, кредитна
лінія) за платіжними картками без
встановленого мінімального
обов'язкового платежу, відбувається в
слідуючому порядку:

- строк погашення процентів по
кредиту щомісячного за попередній
місяць;

- строк погашення кредиту - в
повному об'ємі, не пізніше останнього
дня місяця, вказаного на платіжній
картці.

В судовому засіданні представник
позивача Кулага Ольга В. пояснила, що
відповідно п. 9.12 Умов та правил надання
банківських послуг відповідачу ОСОБА_2
банк автоматично продовжив термін дії
договору на 1 рік і в серпні 2011 року її
кредитна картка була автоматично
перевипущена банком на новий строк на 4
роки, тому пояснення представника
відповідача Шкарупи Олега В. стосовно
пропуску позивачем строку позовної
давності суд не сприймає до уваги.

В правовій позиції висловленій
Верховним Судом України в постанові
від 19 березня 2014 року (справа №6-14 цс 14),
вказано що відповідно до правил
користування платіжною карткою, які є
складовою кредитного договору, картка
діє в межах визначеного нею строку. За
таким договором, що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погашення кредиту
перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК
України) щодо місячних платежів
починається після несплати чергового
платежу, а щодо повернення кредиту в
повному обсязі зі спливом останнього
дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України),
а не закінченням строку дії договору.

Враховуючи обставини справи та беручи
до уваги вищезазначені правові норми,
суд приходить до висновку, що позов ПАТ
КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1
ст. 88, ст.ст. 208-209, 212-215 ЦПК України, суд

РІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний
номер

НОМЕР_1, на користь
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором,
укладеним між сторонами 19 липня 2007
року, в розмірі 24 331 (двадцять чотири
тисячі триста тридцять одна) гривня 38
коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний
номер

НОМЕР_1, на користь
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» 243
(двісті сорок три) гривні 60 коп. на
відшкодування витрат по сплаті
судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя
В.М. Дикий