РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/2395/14-ц

провадження у справі № 2/0285/944/14

06 серпня 2014 року
м.
Новоград-Волинський

Новоград-Волинський
міськрайонний суд Житомирської
області

в складі: головуючого - судді
Коцюби О.М.

за участю секретаря
Махновецької Х.О.

представника позивача
ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в місті
Новоград-Волинський справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення коштів
за договором позики -

встановив:

23.06.2014 року позивач ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором позики,
посилаючись на те, що 14.05.2013 року він
позичив відповідачу гроші в сумі 11359
грн. строком до 14.11.2013 року. Позика була
оформлена розпискою. До теперішнього
часу відповідач гроші не повернула,
тому він просить стягнути з неї борг,
штраф у розмірі 4000 грн., пеню у розмірі
20% від неповерненої суми за кожен день
прострочення, але не більше ніж
подвійної ставки НБУ, суму річних
відсотків та інфляційну складову. Крім
цього, просить стягнути на його користь
сплачений ним судовий збір та 1000 грн.
витрат на правову допомогу.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги на
підставах, викладених у позовній заяві.

Відповідач позов не визнала, пояснивши,
що вона не отримувала кошти. Вказала, що
вона укладала з позивачем договір
оренди.

Суд, заслухавши представника позивача
ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, дослідивши
матеріали справи та давши їм належну
оцінку дійшов наступного висновку.

Встановлено, що згідно оригіналу
розписки від 14.05.2013 року ОСОБА_2,
проживаюча за адресою АДРЕСА_1, взяла в
борг у ОСОБА_3 грошові кошти 11359 грн. і
зобов'язалася повернути гроші до 14.11.2013
року (а.с. 16).

У судовому засіданні відповідач
підтвердив факт написання такої
розписки. Однак вказав, що грошей вона
не брала. Крім цього посилалася на те,
що малося на увазі договір оренди.

Ч. 2 ст. 545 ЦК України передбачає, якщо
боржник видав кредиторові борговий
документ, кредитор, приймаючи
виконання зобов'язання, повинен
повернути його боржникові. У разі
неможливості повернення боргового
документа кредитор повинен вказати про
це у розписці, яку він видає. Борговий
документ, розписка, на момент звернення
до суду знаходилась у ОСОБА_3, що
підтверджує факт не виконання
зобов'язання відповідачем ОСОБА_2. Крім
того, не на користь відповідача ч. 3 цієї
ж статті передбачає, що наявність
боргового документа у боржника
підтверджує виконання ним свого
обов'язку.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір
позики укладається у письмовій формі,
якщо його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа, -
незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Зі змісту вищевказаної статті
випливає, що договір позики
укладається в письмовій формі. На
підтвердження укладання договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей. Розписка,
підписана відповідачем, і є документом,
що стверджує укладання такого
договору.

Отже, між позивачем та відповідачем
було укладено договір позики, що
підтверджується відповідною розпискою
від 14.05.2013 року.

Вказаною розпискою встановлено, що в
разі порушення умов щодо повернення
боргу ОСОБА_2 додатково сплачує ОСОБА_3
неустойку (штраф) розміром 4000 грн., пеню
у розмірі 20% від неповерненої суми за
кожен день прострочення зобов'язання,
але не більше подвійної облікової
ставки НБУ, суму річних відповідно до ч.
2 ст. 625 ЦК України у розмірі 15% та сумі
інфляційних.

На виконання умов договору
відповідачем сплачено 2800 грн.

Згідно розрахунку заборгованість
становить:

- сума боргу - 8559 грн.;

- 15% річних - 738 грн. 20 коп.;

- інфляційні втрати - 1224 грн. 17 коп.;

- пеня - 68 грн. 90 коп.

- неустойка (штраф) - 4000 грн.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

Ч. 4 ст. 10 ЦПК України зазначає, що суд
сприяє всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджує про наслідки
вчинення або невчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.

Судом, на підставі вищевикладеної
норми закону, неодноразово
роз'яснювались права відповідачу на
залучення у справу фахівця у галузі
права (адвоката).

Стосовно пояснень відповідача про те,
що ним було укладено договір оренди,
судом роз'яснено ОСОБА_2 її право
звертатися до суду із позовом про
визнання удаваними правочинів. Однак,
відповідних клопотань з цього приводу
відповідачем заявлено не було. Крім
цього, відповідач не скористався своїм
правом подати зустрічний позов щодо
визнання правочину удаваним.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 11 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості.

Ст. 11 ЦПК України також передбачає, що
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Однак, суд позовні вимоги в частині
стягнення з відповідача неустойки у
вигляді штрафу розміром 4000 грн. суд
задовольняє частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Судом встановлено, що на утриманні
відповідача перебувають діти:
неповнолітня ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та
малолітній ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 17,
18). Її чоловік, ОСОБА_8, на даний час не
працює.

На підставі вищевикладеного суд
вважає, що розмір стягуваної неустойки
варто зменшити до 500 грн.

Крім цього, в силу ст. 88 ЦПК України з
ОСОБА_2 необхідно стягнути на користь
ОСОБА_3 сплачений ним судовий збір у
розмірі 243 грн. 60 коп., що
підтверджується відповідною
квитанцією (а.с. 1).

Однак, в частині стягнення з
відповідача на користь позивача витрат
на правову допомогу у розмірі 1000 грн.
слід відмовити з наступних підстав.

Правовою допомогою є представлення
інтересів позивача представником у
суді, з наданням відповідних угод,
квитанцій та актів про виконану роботу.

Позивачем не надано до суду актів про
виконану роботу за представлення
інтересів у суді та квитанцій про
сплату витрат.

На підставі наведеного, керуючись ст. 10,
11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення коштів за договором позики -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1,
проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 на
користь ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_2,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_2,
заборгованість у розмірі 11090 грн. 27 коп.,
з них 8559 грн. сума боргу, 500 грн. - штраф,
68,9 - пеня, 1224 грн. 17 коп. - інфляційні
витрати та 738 грн. 20 коп. 15% річних.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, на
користь ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_2, судовий
збір у розмірі 243 грн. 60 коп..

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення ухвалено у нарадчій кімнаті та
проголошена його вступна і резолютивна
частини у судовому засіданні 06.08.2014
року.

Повний текст рішення складено 11.08.2014
року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Житомирської області через
Новоград-Волинський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня виготовлення
повного тексту рішення.

Головуючий:
О.М. Коцюба