АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/3823/2014
Головуючий у 1-ій інстанції - Декаленко
Доповідач - Музичко С.Г
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі :

головуючої - Музичко
С.Г.,

суддів - Семенюк
Т.А., Кравець В.А.,

при секретарі - Круглику
В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Подільського районного суду м.
Києва від 21 січня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Подільського районного суду
м. Києва від 21 січня 2014 року - позов
ОСОБА_3 про стягнення боргу за
договором позики задоволено частково.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 - суму боргу в розмірі 509
500 грн. та судовий збір в розмірі 3219 грн.
В іншій частині відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2
подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення та ухвалити
нове про повне задоволенні позову,
посилаючись на те, що суд ухвалив його з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, висновки не
відповідають обставинам справи та
наявним в матеріалах справи доказам.

В судовому засіданні апеляційного суду
позивач ОСОБА_3 при вирішенні спору
поклався на розсуд суду. Відповідачі
ОСОБА_2, та її представник
ОСОБА_5просили задовольнити апеляційну
скаргу з наведених у ній доводів.
Відповідач ОСОБА_4 та його представник
ОСОБА_6 проти задоволення апеляційної
скарги заперечували, просили рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
пред'явлених в суді першої інстанції
вимог, колегія дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов частково, суд
виходив з того, що відповідач взяті на
себе зобов'язання за договором не
виконала, а заборгованість у повному
обсязі не погашена. Крім того, суд
виходив з умов договору, які
порушуються відповідачем в частині
повернення кредитних коштів та
стягнення грошових коштів особисто з
ОСОБА_2

Колегія суддів погоджується з рішенням
суду першої інстанції з огляду на
наступне.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що
за договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до вимог ст. 1047 ЦК Українина
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Статтею 1049 ЦК Українипередбачено, що
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Якщо позичальник своєчасно не повернув
суму позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу(ст. 1050 ЦК України).

Районним судом встановлено, що 15.04.2011
року між ОСОБА_3, та ОСОБА_2 було
укладено договір позики. Факт
укладання договору позики між
сторонами підтверджується розписками
від 15.04.2011 року та 30.05.2011 року на суму 362
000,00грн, та 150 000грн, яка була написана та
підписана ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_7
Відповідно до вказаних розписок
відповідач ОСОБА_2 позичила у позивача
ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 150 000,00грн
терміном до 20.07.2012 року та 362 000,00 грн. та
зобов'язалась повернути їх до 15.09.2012
року. (т.1,а.с.5, 21) У визначений строк
ОСОБА_2 повернула лише 2 5000 грн.

Виходячи з того, що відповідач ОСОБА_2
взяті на себе зобов'язання за договором
позики не виконала, позичені грошові
кошти у визначений строк позивачу
ОСОБА_3 не повернула, чим порушила
виконання грошового зобов'язання.

З огляду на наведене, вірним є висновок
суду першої інстанції про те, що
відповідно до вимог ст. ст. 1046-1050 ЦК
Українипідлягає стягненню на користь
позивача ОСОБА_3 сума боргу в розмірі 509
500 грн.

13.07.1985 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4
відділом запису актів цивільного стану
виконкому Переяслав-Хмельницької
Міськради народних депутатів
Київської області зареєстровано
шлюб.(а.с.7)

10.09.2012 року, заочним рішенням
Подільського районного суду м.Києва,
встановлено, що з травня 2008 року
подружжя шлюбно-сімейні стосунки не
підтримують, спільного господарства не
ведуть, мають окремі бюджети, у зв'язку
з чим шлюб було розірвано.(а.с.25)

Доводи апелянта стосовно стягнення
заборгованості як із солідарних
боржників, не заслуговує на увагу
оскільки, доказів на підтвердження
того що договір позики був укладений в
інтересах сім'ї суду не надано, в силу
ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Отже, суд першої інстанції всебічно і
об'єктивно дослідив всі обставини
справи, зібраним доказам дав вірну
правову оцінку й постановив рішення, що
відповідає вимогам закону.

Рішення суду постановлено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, тому підстав для
його скасування колегія суддів не
вбачає.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують і на
суть прийнятого рішення не впливають.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Подільського районного суду м.
Києва від 21 січня 2014 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
до цього суду.

Головуючий

Судді