Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2014 року Вишгородський
районний суд Київської області в
складі:

головуючого - судді Скарлат
О.І.

при секретарі Грабовській
А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Вишгороді
Київської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Вишгородської
районної державної адміністрації
Київської області, ОСОБА_3, треті особа:
Садівницьке товариство «Механізатор»,
Управління Держкомзему у
Вишгородському районі Київської
області, ОСОБА_4 в інтересах
малолітнього сина ОСОБА_5 про визнання
недійсним розпорядження та державного
акту на право власності на земельну
ділянку, скасування його державної
реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2014 року позивач звернувся до
суду із позовною заявою про визнання
недійсним розпорядження та державного
акту на право власності на земельну
ділянку, скасування його державної
реєстрації, мотивуючи свої вимоги тим,
що в 2013 році позивачу стало відомо, що
земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1
приватизована на його рідного брата -
ОСОБА_6, ще в 2006 році. Однак позивач є
членом садівницького товариства
«Механізатор» та впродовж тривалого
часу користуються цією земельною
ділянкою та збудованим дачним садовим
будинком. Це право позивачу передав за
попередньою усною домовленістю його
брат ОСОБА_6, який вийшов із складу
членів садівницького товариства
«Механізатор» за своєю письмовою
заявою, а позивач увійшов до цього
товариства подавши відповідну заяву,
сплативши вступний внесок.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Про
приватизацію земельної ділянки
позивачу його брат до відома не
поставив. Зі слів матері позивача йому
відомо, що до приватизації на нього
згаданої земельної ділянки нічого не
знав і будь-якої участі в оформленні
відповідних документів не брав та
будь-якого доручення з цього приводу
нікому не давав.

На підставі викладеного, позивач
просить визнати незаконним
розпорядження Вишгородської районної
державної адміністрації Київської
області від 13 квітня 2004 року № 207, в
частині надання у власність ОСОБА_6
земельної ділянки площею 0,0404 га для
ведення садівництва, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1 та визнати недійсним
державний акт на право власності на
земельну ділянку серія ЯА № 410836,
виданий на ім'я ОСОБА_6, на земельну
ділянку площею 0,0404 га та з цільовим
призначенням для ведення садівництва з
кадастровим номером 372480006, який
зареєстровано в книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 05 від
04 вересня 2006 року та скасувати його
державну реєстрацію.

В ході судового розгляду ухвалою суду
за ініціативою суду залучено в даній
справі в якості третьої особи ОСОБА_4 в
інтересах малолітнього сина ОСОБА_5.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_7 підтримав позовні
вимоги з викладених підстав в позові та
просить їх задовольнити в повному
обсязі.

Відповідач Вишгородська районна
державна адміністрація Київської
області у судове засідання свого
представника не направила, про час та
місце розгляду справи повідомлена
належним чином, причини неявки суду не
відомі.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні
визнала позов ОСОБА_1, пояснивши, що
вона займалася питанням приватизації
земельної ділянки на ім'я свого
меншого сина -ОСОБА_6

Треті особи у судове засідання не
з»явились, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином,
причини неявки суду не відомі.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивача, відповідача ОСОБА_3,
дослідивши письмові матеріали справи
приходить до висновку про те, що позов
не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що
брат позивача ОСОБА_6 04 вересня 2006 року
отримав державний акт на право
власності на земельну ділянку на
підставі розпорядження
райдержадміністрації від 13.04.2004 року
№207, серія ЯА № 410836, площею 0,0404 га для
садівництва, що розташована за адресою:
Хотянівська сільська рада, садовий
масив «Каскад», садівницьке товариство
«Механізатор», кадастровий номер
372480006, який зареєстровано в книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 05 (а.с.
7).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6 помер, про що
свідчить свідоцтво про смерть серії
НОМЕР_1 (а.с.9).

Відповідно до спадкової справи № 527/2011,
майно, яке залишилося після смерті
ОСОБА_6, прийняла ОСОБА_4 як законний
представник від імені малолітнього
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом
подання заяви про прийняття спадщини №
1161 від 16 жовтня 2012 року (а.с.50).

З пояснень в судовому засіданні
відповідача ОСОБА_3 інших спадкоємців
немає, оскільки вона та її син ОСОБА_1-
позивач по справі відмовилися від
прийняття спадщини.

Відповідно до статті 116 Земельного
кодексу України, громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом.

За ч. 1 ст. 125 Земельного кодексу України,
право власності та право постійного
користування на земельну ділянку
виникає після одержання її власником
або користувачем документа, що
посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою, та його державної реєстрації.

Стаття 126 Земельного кодексу України
передбачає, що державний акт є
документом, що посвідчує право
власності на земельну ділянку, надану у
власність відповідним рішенням.

Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ст.203 ЦК України зміст правочину
не може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також інтересам держави і суспільства,
його моральним засадам. Особа, яка
вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності. Волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним. Правочин, що
вчиняється батьками (усиновлювачами),
не може суперечити правам та інтересам
їхніх малолітніх, неповнолітніх чи
непрацездатних дітей.

Однак, посилання представника
позивача на те, що його брат ОСОБА_6 не
приймав участі в приватизації
земельної ділянки, а всі підписи в
необхідних для цього документах від
його імені зроблені іншою особою, суд
вважає необґрунтованим і недоведеним,
оскільки належних і допустимих доказів
про те, що підпис ОСОБА_6 був
сфальсифікований, зроблений іншою
особою - до суду не надано, а факт
підроблення підпису доводиться в
іншому порядку.

Крім того, посилання позивача на те, що
ОСОБА_6 за свого життя вийшов із складу
членів садівницького товариства та
передав це право позивачу є
необґрунтованим та не доведеним
позивачем.

Позивачем всупереч ст..60 ЦПК України не
доведено та не надано до суду будь-яких
доказів щодо того, що внаслідок
оформлення ОСОБА_6 державного акту на
право власності на земельну ділянку
від 04.09.2006р року були порушені
йогоправа. Не доведено, в чому саме
полягає порушення прав позивача.

Крім того, суд зазначає, що відповідно
до вимог ст. 10, 11 ЦПК України суд вирішує
справи на засадах змагальності, не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб та в межах заявлених
позовних вимог, на підставі поданих
ними доказів. В той же час, позивач
заперечуючи право ОСОБА_6 на
користування земельною ділянкою
відповідно до Державного акту про
право власності на земельну ділянку,
який був виданий на його ім'я, пред'явив
позов про визнання недійсним вказаного
державного акту та скасування запису
про його державну реєстрацію до
ОСОБА_3, а не до власника земельної
ділянки, зокрема до спадком ця після
смерті ОСОБА_6

На підставі викладеного та з
урахуванням того, що вимоги про
визнання недійсним державного акту та
скасування запису про його державну
реєстрацію заявлені виключно до ОСОБА_3
, яка є неналежним відповідачем у
справі, суд приходить до висновку , а
тому судвважає за необхідне відмовити
позивачу у задоволенні позову за
необґрунтованістю вимог.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 3, 69, 212-215, 218ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Вишгородської районної державної
адміністрації Київської області,
ОСОБА_3, треті особа: Садівницьке
товариство «Механізатор», Управління
Держкомзему у Вишгородському районі
Київської області , ОСОБА_4 в інтересах
малолітнього сина ОСОБА_5 про визнання
недійсним розпорядження та державного
акту на право власності на земельну
ділянку, скасування його державної
реєстрації - відмовити в повному
обсязі.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя
О.І.Скарлат