Провадження №22-ц/784/1501/14
Провадження № 22ц-784/1501/14
інстанції Подзігун Г.В.
апеляційного суду Кушнірова Т.Б.
Ухвала

Іменем
України

20 травня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Базовкіної Т.М.,

суддів: Кушнірової Т.Б.,
Яворської Ж.М.,

при секретарі Орельській Н.М.,

за участю:

- позивачки ОСОБА_2,

- представника позивачки ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2, ОСОБА_4

на рішення Центрального районного
суду м. Миколаєва від 10 лютого 2014 року

за позовом

ОСОБА_2, ОСОБА_4

до ОСОБА_5

про

розірвання договорів купівлі продажу,

в с т а н о
в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4
звернулися в суд з позовом до ОСОБА_5
про розірвання договорів купівлі -
продажу.

Позивачі зазначали, що 16 листопада 2012
року вони за нотаріально посвідченими
договорами купівлі продажу продали
відповідачу належну кожному по них ?
частину житлового будинку АДРЕСА_1.

Через деякий час відповідач виявив
недоліки щодо стану вказаного будинку,
у зв'язку з чим звернувся в суд з
позовом про стягнення з них витрат на
усунення цих недоліків.

Посилаючись на наведене, позивачі на
підставі ст. 652 ЦК України просили
розірвати договори купівлі - продажу
вказаного житлового будинку.

Рішенням Центрального районного суду
м. Миколаєва від 10 лютого 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_4
посилаючись на незаконність та
необґрунтованість рішення суду,
просили його скасувати та постановити
нове рішення, яким їх позов
задовольнити.

Перевіривши наведені в апеляційній
скарзі доводи та дослідивши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що вона
не підлягає задоволенню із наступних
підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що
згідно нотаріально посвідчених
договорів купівлі -продажу від 16
листопада 2012 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4
продали ОСОБА_5 по ? частці належного
кожному з них житлового будинку, який
розташований по АДРЕСА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України
договір є домовленість двох чи більше
осіб, спрямована на встановлення, зміну
або припинення цивільних прав та
обов'язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 652 ЦК України якщо
сторони не досягли згоди щодо
приведення договору у відповідність з
обставинами, які істотно змінились, або
щодо його розірвання, договір може бути
розірваний, а з підстав, встановлених
частиною четвертою цієї статті, -
змінений за рішенням суду на вимогу
заінтересованої сторони за наявності
одночасно таких умов: 1) в момент
укладення договору сторони виходили з
того, що така зміна обставин не настане;
2) зміна обставин зумовлена причинами,
які заінтересована сторона не могла
усунути після їх виникнення при всій
турботливості та обачності, які від неї
вимагалися; 3) виконання договору
порушило б співвідношення майнових
інтересів сторін і позбавило б
заінтересовану сторону того, на що вона
розраховувала при укладенні договору;
4) із суті договору або звичаїв ділового
обороту не випливає, що ризик зміни
обставин несе заінтересована сторона.

Отже, для розірвання договору у разі
істотної зміни обставин необхідно
наявність усіх перелічених умов
одночасно і до того ж вони мають
стосуватися чи впливати на стан саме
заінтересованої особи, якими в даному
випадку є позивачі.

Натомість позивачами не зазначено
наявність яких саме умов є підставою
для розірвання договорів у зв'язку з
істотною зміною обставин.

Наполягаючи на задоволенні позову та
вимагаючи розірвання договорів
купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_2
та ОСОБА_4 з однієї сторони та ОСОБА_5 з
іншої, позивачі послалися на наявність
претензій з боку відповідача щодо
стану будинку та звернення до суду з
позовом останнього про стягнення з них
витрат на усунення цих недоліків.

Між тим, вказані обставини не можна
вважати істотними умовами й такими, що
стосуються чи впливають на стан
позивачів.

Більш того, передача товару неналежної
якості відповідно до ст. 678 ЦК України
може бути підставою для відмови від
договору саме покупцем, тоді як
позивачі є продавцями.

Таким чином, в силу зазначених правових
норм, висновок суду першої інстанції
про відсутність підстав для розірвання
спірних договорів купівлі - продажу, є
обґрунтованим.

За наведених вище обставин доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду.

Оскільки рішення суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, тому підстав для
скасування оскаржуваного рішення
немає.

Керуючись статтями 303, 308, 315 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л
и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_4
відхилити, а рішення Центрального
районного суду м. Миколаєва від 10
лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді