АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 215/2355/14-ц 22-ц/774/1936/К/14
Справа № 215/2355/14-ц
Категорія № 26 (3)
№ 22-ц/774/1936/К/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Соколан Н. О.

суддів - Бондар Я. М., Зубакової В. П.

при секретарі - Бондарі Ю. А.

за участю: за участю: представника
відповідача Кукурузи Дар’ї Сергіївни

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Кривому Розі
цивільну справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
"Криворізький залізорудний комбінат"
на рішення Тернівського районного суду
м. Кривого Рогу від 30 липня 2014 року за
позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства
"Криворізький залізорудний комбінат"
про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року позивач ОСОБА_3
звернувся до суду із позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Криворізький залізорудний комбінат»
(надалі - ПАТ «Кривбасзалізрудком»), і
просив стягнути з відповідача на свою
користь 243 600 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди у
зв'язку з ушкодженням здоров'я,
завданого внаслідок професійного
захворювання під час роботи на
підприємстві відповідача.

Рішенням Тернівського районного
суду м. Кривого Рогу від 30 липня 2014 року
позов задоволено частково. Стягнуто з
ПАТ «Кривбасзалізрудком» на користь
ОСОБА_3 50 000 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди, витрати
на правову допомогу в сумі 1 000 грн. та
на користь держави судовий збір в
розмірі 510 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ
«Кривбасзалізрудком» ставить питання
про скасування рішення суду та
ухвалення нового рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог, оскільки
вважає рішення незаконним та
необґрунтованим; розмір відшкодування
моральної шкоди значно завищений та не
відповідає засадам розумності і
розміру втрати професійної
працездатності, встановленому
позивачу; суд безпідставно стягнув
витрати на правову допомогу, оскільки
вони не підтверджені належними
доказами, а представник позивача
ОСОБА_4 брав участь лише у попередньому
судовому засіданні. Крім того, суд
невірно визначив розмір судового
збору.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з
03.01.2001 року по 15.12.2011 року працював на
підземних роботах у шкідливих умовах
праці ш. «ім. Леніна» ПАТ
«Кривбасзалізрудком», внаслідок чого
отримав професійне захворювання.

Висновком МСЕК від 14.12.2011 року
(а.с.17) йому було первинно встановлено 30%
втрати професійної працездатності,
наступним переоглядом 09.12.2013 року
розмір втрати професійної
працездатності збільшено до 55%.

Задовольняючи частково позовні
вимоги, суд першої інстанції правильно
виходив з того, що Актом розслідування
хронічного професійного захворювання
від 30.11.2011 року встановлено, що причиною
виникнення хронічного професійного
захворювання позивача є перевищення
граничного рівня фізичного
навантаження під час роботи позивача
на підприємстві. В п. 19 цього акту також
зазначено, що винними у виникненні
професійного захворювання позивача є
керівництво ш. «Перштравнева» ВО
«Кривбасруда та «ім. Леніна» ВАТ
«Кривбасзалізрудком»,
правонаступником яких є відповідач.
Зазначений акт є чинним, його не
скасовано у встановленому законом
порядку.

Факт спричинення моральної шкоди
позивачу у зв'язку з професійним
захворюванням, встановлений в судовому
засіданні і підтверджується
матеріалами справи. Позивач переносить
моральні страждання, що позбавляє його
нормальних життєвих зв'язків і вимагає
додаткових зусиль для організації
свого життя.

Висновок суду про відшкодування
позивачу з боку відповідача моральної
шкоди відповідає Рішенню
Конституційного Суду України від 08.10.2008
року № 20-рп2008р. відповідно до якого,
статтею 237-1 КЗпП України громадянам, що
потерпіли від нещасного випадку або
професійного захворювання, надано
право на відшкодування моральної шкоди
за рахунок власника або уповноваженого
ним органу.

Колегія суддів вважає, що розмір
моральної шкоди визначений судом з
урахуванням роз'яснень п.9 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
31.03.1995р., з подальшими змінами, " Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди", відповідно до якого, розмір
відшкодування моральної ( немайнової)
шкоди суд визначає в межах заявлених
вимог залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві моральних і
фізичних страждань, з урахуванням в
кожному конкретному випадку ступеня
вини відповідача та інших обставин.
Зокрема, враховується характер і
тривалість страждань, стан здоров'я
потерпілого, характер отриманого
позивачем професійного захворювання,
істотність вимушених змін у його
життєвих і виробничих стосунках,
конкретних обставин по справі і
наслідків, що наступили. Суд врахував
ступінь фізичних і моральних страждань
позивача, їх тривалість і тяжкість,
істотність вимушених змін у його
життєвих і виробничих стосунках, а
також конкретних обставин по справі, і
наслідків, що наступили.

Однак, колегія суддів вважає, що розмір
моральної шкоди визначений судом без
урахування роз'яснень п.9 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
31.03.1995р., з подальшими змінами, "Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди", відповідно до якого. розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає в межах заявлених
вимог залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві моральних і
фізичних страждань, з урахуванням в
кожному конкретному випадку ступеня
вини відповідача та інших обставин.
Зокрема, враховується характер і
тривалість страждань, стан здоров'я
потерпілого, істотність вимушених змін
у його життєвих стосунках, конкретних
обставин по справі і наслідків, що
наступили. Суд не врахував ступінь
фізичних і моральних страждань
позивача, їх тривалість і тяжкість,
істотність вимушених змін у її
життєвих і виробничих стосунках, а
також конкретних обставин по справі, і
наслідків, що наступили.

За таких обставин, колегія суддів,
беручи до уваги конкретні обставини по
справі, характер отриманого позивачем
професійного захворювання, і пов'язані
з ним фізичні і моральні страждання
позивача, інтенсивність і
довготривалість фізичних і психічних
страждань позивача, істотність
вимушених змін у життєвих стосунках, і
наслідків, що наступили, вважає
необхідним змінити рішення суду,
зменшити розмір стягнутої моральної
шкоди з ПАТ «Кривбасзалізрудком» на
користь позивача з 50000 грн. до 20000 грн.

Крім того, колегія погоджується з
посиланнями в апеляційній скарзі на
відсутність в матеріалах справи
розрахунку вартості години на надання
правової допомоги та підтвердження
фактичного виконання робіт і кількості
витрачених адвокатом на надання
правової допомоги годин.

Згідно з Постановою "Про граничні
розміри компенсації витрат, пов'язаних
з розглядом цивільних та
адміністративних справ, і порядок їх
компенсації за рахунок держави"
витрати, пов'язані з правовою допомогою
сторони на користь якої ухвалено
судове рішення, якщо компенсація
сплачується іншою стороною, не можуть
перевищувати суму, що обчислюється
виходячи з того, що зазначеній особі,
виплачується 40% розміру мінімальної
заробітної плати за годину її роботи.

Станом на травень 2014 року розмір
мінімальної заробітної плати складає
1218 грн.

Як вбачається з журналу судового
засідання представник позивача -
ОСОБА_4 безпосередньо в судовому
засіданні знаходився з 12-02 год. по 12-32
год., тобто 30 хвилин. Таким чином
дійсний граничний розмір витрат на
правову допомогу безпосередньо в суді
складає 243 грн.60 коп. (1218 х 40% х 1/2 = 243,60).

Отже розмір стягнутих судових витрат
на надання правової допомоги з
відповідача на користь позивача
необхідно зменшити з 1000 грн. до 743,60 грн.
(500 грн. за складання позовної заяви та
243,60 грн. за участь у судовому
засіданні).

Крім того, на думку колегії суддів,
підлягає зміні розмір судових витрат,
стягнутих з відповідача за розгляд
справи в суді першої інстанції.
Стягуючи судовий збір в сумі 510 грн., суд
першої інстанції невірно визначив
характер спірних правовідносин,
внаслідок чого неправильно визначив
розмір судового збору. Відповідно до
Закону України «Про судовий збір» від
08.07.2011 року, який діяв на момент
ухвалення рішення, за подання до суду
позовної заяви немайнового характеру,
до якого відноситься вимога про
відшкодування моральної шкоди
внаслідок професійного захворювання,
сплачується судовий збір в сумі 243 грн.
60 коп. Ця сума судових витрат й підлягає
стягненню з відповідача за розгляд
справи в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів. -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Криворізький
залізорудний комбінат» - задовольнити
частково.

Рішення Тернівського районного суду м.
Кривого Рогу від 30 липня 2014 року
змінити в частині розміру стягнутої
моральної шкоди, зменшивши розмір
моральної шкоди до 20000 грн., в частині
розміру витрат на правову допомогу -
зменшити до 743 грн. 60 коп. та в частині
розміру судового збору за розгляд
справи в суді першої інстанції,
зменшивши цей розмір до 243 грн. 60 коп.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: