Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого
Мартинюка В.І.,

суддів: Амеліна В.І.,
Дербенцевої Т.П.,

Карпенко С.О.,
Наумчука М.І.,

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом приватного
акціонерного товариства «Юнікон» до
ОСОБА_3 про визнання права власності та
зобов'язання звільнити та передати
домоволодіння

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 6 березня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 30 липня
2013 року, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2012 року приватне акціонерне
товариство «Юнікон» (далі - ПрАТ
«Юнікон») звернулося до суду із
указаним позовом до ОСОБА_3, у якому,
посилаючись на те, що відповідач за
договором купівлі-продажу
72/100 часток домоволодіння АДРЕСА_1 у м.
Дніпропетровську від 28 грудня
2006 року не виконав умови договору
доручення № 007 від 9 грудня 2006 року,
виконанням якого було обумовлено
внесення покупцем останнього платежу
за будинок, просив визнати обов'язок
покупця (позивача) щодо внесення
останнього платежу від ціни договору
виконаним, визнати право власності на
указане домоволодіння за позивачем та
зобов'язати відповідача звільнити й
передати домоволодіння покупцеві.

Справа розглядалася судами
неодноразово.

Останнім рішенням Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська від
6 березня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 30 липня
2013 року, позов задоволено. Визнано
виконаним обов'язок ПрАТ «Юнікон» за
договором купівлі-продажу від 28 грудня
2006 року щодо сплати вартості 72/100 часток
домоволодіння, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1. Визнано за ПрАТ
«Юнікон» право власності на 72/100 часток
домоволодіння, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, загальною
площею 142, 2 кв. м, житловою площею 64, 3 кв.
м. Зобов'язано ОСОБА_3 звільнити та
передати ПрАТ «Юнікон»
72/100 часток спірного домоволодіння.
Вирішено питання щодо судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалу апеляційного суду та
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши
матеріали справи, перевіривши доводи
касаційної скарги, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

У справі встановлено, що 28 грудня 2006
року між ОСОБА_3 (продавець) та закритим
акціонерним товариством «Юнікон»,
правонаступником якого є ПрАТ «Юнікон»
(покупець), було укладено договір
купівлі-продажу нерухомого майна, а
саме - 72/100 часток домоволодіння АДРЕСА_1
у м. Дніпропетровську. Договір
нотаріально посвідчений та пройшов
державну реєстрацію, що
підтверджується витягом із Державного
реєстру правочині.

Розпорядженням міського голови
Дніпропетровської міської ради від
27 березня 2009 року № 259-р
домоволодінню по АДРЕСА_1 присвоєно
адресу - АДРЕСА_1 (а. с. 27).

Ціну договору та порядок розрахунків
між сторонами визначено п. 2 договору.
Відповідно до п. 12 договору
купівлі-продажу, право власності на
домоволодіння у покупця виникає лише
за умови сплати у повному обсязі ціни
72/100 часток домоволодіння, що
встановлена договором.

Встановлено та визнано сторонами те, що
останній платіж покупцем не здійснено.

Задовольняючи позов у справі, яка
переглядається, суд першої інстанції,
із висновками якого погодився
апеляційний суд, виходив із того, що
рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 26 травня
2011 року та ухвала Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська від
24 лютого 2012 року є тими судовим
рішеннями, які в силу положень ч. 3 ст. 61
ЦПК України, звільняють від
доказування тих обставин, що у ПрАТ
«Юнікон» відсутній обов'язок щодо
сплати третього платежу за договором
купівлі-продажу домоволодіння у
зв'язку із ненастанням відкладальної
обставини - виконання договору
доручення продавцем, а тому позовна
вимога ПрАТ «Юнікон» про визнання
обов'язку щодо внесення останнього
платежу від ціни договору виконаним
підлягає задоволенню.

Погодитися із такими висновками не
можна.

Між сторонами виникли договірні
правовідносини. Пунктом 12 договору
купівлі-продажу від 28 грудня 2006 року
передбачено, що право власності на
домоволодіння у покупця виникає лише
за умови сплати у повному обсязі ціни
72/100 часток домоволодіння, що
встановлена договором.

Посилаючись на рішення судів в інших
справах за позовом ОСОБА_3 до
Товариства та за позовом Товариства до
ОСОБА_3, суди не звернули уваги на те,
що цими судовими рішеннями договір
купівлі-продажу від 28 грудня

2006 року не змінювався, а відповідно, не
змінений і п.12 вказаного договору, чому
не надано оцінки. У зазначених справах
вирішувалися інші позови, крім того,у
справі за позовом Товариства вже
вирішено питання щодо
відповідальності ОСОБА_3 за договором
доручення від 9 грудня 2006 року.

Посилаючись на ухвали першої та
другої інстанції, якими вирішувалося
питання щодо перегляду рішення суду
від 7 жовтня 2010 року у зв»язку із
нововиявленими обставинами, суди не
звернули уваги на те, що при розгляді
питання щодо перегляду судового
рішення у зв»язку із нововиявленими
обставинами судами вирішується лише
питання наявності чи відсутності
нововиявлених обставин, а відповідно,
не можуть встановлюватися інші
обставини у разі, якщо рішення не
скасовується і справа не
переглядається по суті.

Крім того, у порушення вимог ч. 4
ст. 338 ЦПК України судами не враховані
мотиви, з яких ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 21 листопада 2012 року були
скасовані попередні судові рішення
судів у справі.

Судами не виконано зазначену ухвалу
від 12 листопада 2012 року, не перевірено,
з огляду на імперативну заборону
повторного розгляду справи між тими
самими сторонами, про той самий предмет
із тих самих підстав (ч. 2 ст. 223 ЦПК
України), тотожність позову ПрАТ
«Юнікон», який розглядається, із
позовом ПрАТ «Юнікон», у задоволенні
якого відмовлено рішенням
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська від 7 жовтня 2010 року,
яке набрало законної сили. Текст
позовної заяви ПрАТ «Юнікон» 2010 року у
матеріалах справи відсутній, як і
мотивована ухвала суду щодо
розгляду клопотання

ОСОБА_3 про закриття провадження у
справі з підстав тотожності позовів.

З урахуванням викладеного, відповідно
до ст. 338 ЦПК України оскаржувані судові
рішення підлягають скасуванню із
передачею справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 344, 345 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 6 березня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 30 липня
2013 року скасувати, справу передати на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Мартинюк

Судді:
В.І. Амелін

Т.П. Дербенцева

С.О. Карпенко

М.І. Наумчук