22-ц/775/1239/2014(м)
Категорія №57
Головуючий у 1інстанції Матвєєва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Донецької області у
складі:

головуючого Ігнатоля Т.Г.,

суддів Кочегарової Л.М.,
Попової С.А.,

при секретарі Забавіній М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Маріуполі справу за
заявою ОСОБА_2 про скасування
судового наказу

за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на ухвалу Іллічівського
районного суду м. Маріуполя від 3 червня
2014 року ,-

в с т а н о в и л а:

Судовим наказом Іллічівського
районного суду м. Маріуполя від 15
березня 2013 року стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго»
заборгованість за спожиту
електроенергію у розмірі 1206,84 грв. та
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 114,70 грв.

Не погоджуючись з даним наказом,
ОСОБА_2 28 травня 2014 року подав заяву про
його скасування.

Ухвалою Іллічівського районного суду
м. Маріуполя від 3 червня 2014 року заяву
ОСОБА_2 про скасування судового наказу
від 15 березня 2013 року залишено без
розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
ухвалу суду скасувати і постановити
нову, якою задовольнити його заяву про
скасування судового наказу,
посилаючись на те, що судом порушені
норми процесуального права. Зокрема,
посилається на те, що строк для
звернення до суду ним не пропущений.
Вважає, що наказ підлягає скасуванню,
оскільки в ньому невірно зазначено
його адресу, тому, він не стосується
його особи.

В судове засідання апеляційного суду
ОСОБА_2 та представник ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» не з»явилися, будучи
належним чином повідомленими про час
та місце розгляду справи, тому,
відповідно до ч.2 ст.305,197 ЦПК України,
справа розглянута у відсутність сторін
та без технічної фіксації судового
процесу.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу і передає питання на
новий розгляд до суду першої інстанції,
якщо останній порушив порядок,
встановлений для його вирішення.

Як вбачається з матеріалів
справи, 27 лютого 2013 року ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» звернулося до
Іллічівського районного суду м.
Маріуполя з заявою про видачу судового
наказу, щодо стягнення з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, який мешкає
за адресою: АДРЕСА_1 заборгованості по
сплаті послуг з електропостачання в
сумі 1206,84 грв. та витрат по сплаті
судового збору- 114,70 грв. ( а.с. 3,5).

15 березня 2013 року Іллічівський
районний суд м. Маріуполя задовольнив
заяву ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» та
видав судовий наказ, яким стягнув з
ОСОБА_2 суму боргу у розмірі 1206,84 грв.
та сплачені судові витрати -114,70 грв.

28 травня 2014 року ОСОБА_2 звернувся
до суду з заявою про скасування
судового наказу.

Залишаючи заяву ОСОБА_2 про
скасування судового наказу без
розгляду, суд виходив з того, що
заявник пропустив строк на подачу
заяви про скасування судового наказу
та при цьому не просив його поновити.

Колегія суддів не може погодитися
з таким висновком виходячи з
наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 105 ЦПК
України боржник має право протягом
десяти днів з дня отримання копії
судового наказу та доданих до неї
документів подати заяву про його
скасування.

Згідно з ч.2 ст.105-1 цього Кодексу
заява боржника про скасування судового
наказу, подана після закінчення строку,
встановленого ч.1 ст.105 цього Кодексу,
залишається без розгляду, якщо суд за
заявою особи, яка її подала, не знайде
підстав для поновлення строку для
подання цієї заяви.

З матеріалів справи вбачається,
що після видачі судового наказу, в
порушення вимог ст.104 ЦПК України, копія
його, разом з копією заяви стягувача та
копіями доданих до неї документів, не
була направлена боржнику
рекомендованим листом. Даних про
вручення боржнику зазначених
документів в інший спосіб матеріали
справи не містять.

З апеляційної скарги ОСОБА_2
вбачається, що про наявність судового
наказу він дізнався 8 травня 2014 року,
оскільки при отриманні заробітної
плати за місцем роботи побачив
відрахування частини коштів. 12 травня
2014 року в бухгалтерії ПАТ «ММК імені
Ілліча» отримав копію постанови
державного виконавця від 1 квітня 2014
року про стягнення з нього суми боргу
на користь ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго»
і 28 травня 2014 року він звернувся до
суду з заявою про скасування наказу.

Зазначене підтверджується
матеріалами справи - копією постанови
державного виконавця Іллічівського
ВДВС Маріупольського МУЮ Челнокової
Ю.О. від 1 квітня 2014 року про звернення
стягнення на заробітну плату ОСОБА_2 та
проведення щомісячного утримання 20% з
його заробітної плати ( а.с. 12).

Виходячи з положень
процесуального закону, ОСОБА_2, як
боржник, мав право в установлений
законом десятиденний строк на
звернення до суду із заявою про його
скасування і у разі пропуску цього
строку поставити питання про його
поновлення.

Як вбачається з заяви про
скасування наказу, ОСОБА_2 зазначив про
причини пропуску строку звернення до
суду, однак, не просив його поновити (
а.с. 9).

Згідно з ч.6 ст.105 ЦПК України до
неналежно оформленої заяви про
скасування судового наказу
застосовуються норми статті 121 цього
Кодексу.

Суд, залишаючи заяву про
скасування судового наказу без
розгляду, зазначених положень
процесуального закону не дотримався,
не залишив заяву без руху та не
запропонував заявнику усунути її
недоліки.

Колегія суддів вважає, що
оскільки судом першої інстанції
постановлена ухвала з порушенням
вимог процесуального права, це є
підставою для її скасування та
повернення матеріалів справи до суду
першої інстанції на новий розгляд
питання про скасування судового наказу
у відповідності з вимогами закону.

Керуючись ст.ст. 307, 312 ЦПК України,
колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Ухвалу Іллічівського
районного суду м. Маріуполя від 3
червня 2014 року скасувати, а матеріали
справи повернути до суду першої
інстанції на новий розгляд.

Ухвала набирає чинності з
моменту проголошення і може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з
моменту проголошення до суду
касаційної інстанції.

Судді