АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 607/3881/14-цГоловуючий у 1-й
інстанції Братасюк В.М. Провадження №
22-ц/789/839/14 Доповідач - Демкович
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2014 р.

Колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду
Тернопільської області в складі:

головуючого - Демковича Ю.Й.

суддів - Хома М. В., Загорський О. О.,

при секретарі - Танцюра О.В.

з участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Тернополя

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 10 червня 2014
року

по справі за позовом ОСОБА_1

до Тернопільського вищого
професійного училища технологій та
дизайну /надалі «Училище»/

про визнання незаконним наказу,
поновлення на роботі, стягнення
заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИЛА:

20.06.14 апелянт звернувся зі
скаргою на рішення суду першої
інстанції від 10.06.14, вважаючи, що воно
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просить його скасувати та прийняти
нове, яким задовольнити позовні вимоги
у повному обсязі.

Порушення вбачає в тому, що судом
не враховано ті обставини, що він мав
переважне право залишитись на роботі, а
саме, термін роботи, рівень
кваліфікації, висока продуктивність
праці.

Зазначає, що судом не враховано те, що
на його утриманні є дружина та донька.

Окрім цього вказує, що йому всупереч
трудовому законодавству не
пропонувалось вакантних посад, які
були на момент його звільнення, а саме
посади плиточника, монтажника
гіпсокартонних конструкцій,
вихователя та керівника гуртка.

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду від 10.06.14
відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1
до Училища.

У суді апелянт та його представник
підтримали вимоги скарги, пославшись
на мотиви, зазначені в ній.

Представники відповідача скаргу не
визнали та просили рішення суду
залишити без змін.

Заслухавши учасників судового процесу,
перевіривши юридичну оцінку
встановлених судом фактичних обставин
справи та їх повноту, колегія суддів
уважає, що скарга не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову ОСОБА_1 у
задоволенні його вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що відповідач
дотримався процедур попередження
позивача про майбутнє скорочення,
вірно врахував кваліфікацію та
продуктивність праці кола осіб, які
підпадали під скорочення, а також
виконав вимоги законодавства щодо
заповнення вакантних посад, які були
запропоновані позивачу.

Колегія суддів із таким висновком
погоджується.

Відповідно до ч.1 ст. 40 КЗпП України
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом у випадку змін в організації
виробництва і праці, в тому числі
ліквідації, реорганізації, банкрутства
або перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників.

Відповідно до ст. 49-2 КЗпП України про
наступне вивільнення працівників
персонально попереджають не пізніше
ніж за два місяці.

За змістом ч. 3 ст. 49-2 КЗпП, одночасно з
попередженням про звільнення у зв'язку
із змінами в організації виробництва і
праці власник або уповноважений ним
орган пропонує працівникові іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації. При відсутності
роботи за відповідною професією чи
спеціальністю, а також у разі відмови
працівника від переведення на іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації працівник, за
своїм розсудом, звертається за
допомогою до державної служби
зайнятості або працевлаштовується
самостійно.

Встановлено, що ОСОБА_1 працював на
посаді майстра виробничого навчання
відповідача з 23.09.02, наказ №135-к.

У зв'язку із скороченням набору учнів у
2013 року Училищем прийнято рішення про
скорочення чисельності працівників, а
саме: трьох посад майстрів виробничого
навчання за професіями «Столяр»,
«Столяр будівельний» та «Монтажник
гіпсокартонних конструкцій».

Наказом № 16-к від 19.08.13 повідомлено
шістьох майстрів виробничого навчання,
в тому числі ОСОБА_1, про майбутнє
скорочення чисельності працівників.

Із даним наказом майстри виробничого
навчання ознайомленні, саме ОСОБА_1
19.08.13.

Встановлено, що при скороченні
чисельності працівників відповідачем
було враховано вимоги ч. 1 ст. 42 КЗпП
України.

Так, позивач стверджує, що у нього вища
кваліфікація від решти майстрів, які
були повідомлені про майбутнє
скорочення, а саме: ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4

Однак, такі твердження не відповідають
дійсності.

У всіх зазначених осіб та позивача 12
тарифний розряд.

У ОСОБА_1 наступні робітничі розряди:
столяр - 5 розряд, монтажник
гіпсокартонних конструкцій - 5 розряд,
столяр будівельник - 6 розряд.

У ОСОБА_3 - столяр (виробництво художніх
меблів) - 5 розряд, монтажник
гіпсокартонних конструкцій - 5 розряд,
столяр будівельник - 6 розряд.

У ОСОБА_2 - столяр - виробництво художніх
меблів - 5 розряд, монтажник
гіпсокартонних конструкцій - 5 розряд,
столяр будівельник - 6 розряд.

У ОСОБА_4 - Столяр - верстатник - 5 розряд,
монтажник гіпсокартонних конструкцій -
5 розряд, столяр будівельник - 6 розряд.

Не заслуговують на увагу доводи
апелянта про відсутність відповідної
освіти для виконання обов'язків
майстра у ОСОБА_2 оскільки згідно із п.
1.1 посадової інструкції майстра
виробничого навчання Училища майстер
призначається на посаду, як правило, з
числа спеціалістів, які мають вищу або
середню спеціальну фахову, професійну
та педагогічну освіту і робітничу
кваліфікацію, як мінімум на розряд вищу
від встановленого для випускників
училища за відповідною професією (з
усіх інтегрованих професій).

Пунктом 1.2 інструкції передбачено, що
майстер, який не має педагогічної
освіти, проходить на протязі першого
року роботи підготовку і здає залік з
основ педагогіки, психології та
методики виробничого навчання.

Із матеріалів справи вбачається, що усі
особи, які підпадали під звільнення
відповідають вимогам, що ставляться до
майстра.

Так, позивач отримав:

1. диплом кваліфікованого робітника від
23.06.97. Професія - столяр, верстатник
деревообробних верстатів, паркетник із
здобуттям середньої освіти.
Кваліфікація - молодший спеціаліст,
столяр четвертого розряду, верстатник
четвертого розряду, паркетник третього
розряду.

2. Диплом спеціаліста від 25.06.02. закінчив
Тернопільський ДПУ ім. Володимира
Гнатюка. Спеціальність - педагогіка і
методика середньої освіти. Трудове
навчання. Кваліфікація - вчитель
трудового навчання, автосправи,
креслення і безпеки життєдіяльності.

3. Сертифікат про проходження у період
із 12.12.12 по 25.12.12 40 - ка годинного курсу
теоретичного навчання та практичної
підготовки з професії «монтажник
гіпсокартонних конструкцій». Рівень
кваліфікації - 5 розряд.

У свою чергу, ОСОБА_3 отримав:

1. Диплом кваліфікованого робітника від
1997 р. Тернопільське ВПТУ - 4 . Професія
(спеціальність) - столяр - паркетник.
Кваліфікація - столяр четвертого
розряду, паркетник третього розряду.

2. Диплом спеціаліста, Конотопський
індустріально педагогічний технікум
(2000 р.). Спеціальність - будівництво та
експлуатація будівель та споруд.
Кваліфікація - технік-будівельник,
майстер виробничого навчання.

3. Диплом спеціаліста, Глухівський
державний педагогічний університет (2004
р.). Спеціальність - професійне навчання
(механізація і гідромеліорація
сільського господарства). Кваліфікація
- інженер-педагог (механізація сг
ввиробництва та гідромеліоративних
робіт).

4. Сертифікат про проходження у період
із 12.12.12 по 25.12.12 40 - ка годинного курсу
теоретичного навчання та практичної
підготовки з професії «монтажник
гіпсокартонних конструкцій». Рівень
кваліфікації - 5 розряд.

ОСОБА_2 отримала:

1. Диплом молодшого спеціаліста ,
Тернопільське ВПТУ - 4 (1997 р.).
Спеціальність - виробництво художніх
меблів. Кваліфікація - столяр.

2. Тернопільський педуніверситет (2003 р.).
Спеціальність - початкове навчання та
образотворче мистецтво. Кваліфікація -
вчитель початкових класів.

3. Сертифікат про проходження курсів
теоретичного навчання з технології та
товарознавства системи сухого
будівництва.

4. Сертифікат про проходження у період
із 12.12.12 по 25.12.12 40 - ка годинного курсу
теоретичного навчання та практичної
підготовки з професії «монтажник
гіпсокартонних конструкцій». Рівень
кваліфікації - 5 розряд.

ОСОБА_4 отримала:

1. Диплом спеціаліста, Львівський
лісотехнічний інститут (1983 р.).
Спеціальність - технологія
деревообробки. Кваліфікація -
інженер-технолог.

2. Сертифікат про проходження у період
із 12.12.12 по 25.12.12 40 - ка годинного курсу
теоретичного навчання та практичної
підготовки з професії «монтажник
гіпсокартонних конструкцій».

Рівень кваліфікації - 5 розряд.

Судова колегія проходить до
висновку, що судом першої інстанції
вірно зроблений висновок про рівність
кваліфікації усіх осіб, серед яких
проводилося скорочення чисельності
працівників.

Щодо продуктивності праці, то висновки
суду також базується на здобутих
доказах, які стверджують про нижчу
продуктивність у позивача перед усіма
іншими майстрами виробничого навчання,
що пропонувалися для звільнення.

Із документальних підтверджень
встановлено, що позивач фактично
упродовж 2013 навчального року не
заохочувався. Навпаки, йому
вказувалося на недоліки у роботі:

- звернуто увагу на недостатню
організацію навчально-виробничого
процесу, наказ № 134 від 27.06.13

- вказівка на недопустимість виявлених
порушень при веденні журналів
теоретичного та практичного навчання,
ведення плануючої документації,
підготовки пакетів документів для
проведення КВА та ДКА, наказ № 135 від
27.06.13

- вказівка на недостатню методичну
роботу, наказ № 133 від 26.06.13.

У свою чергу для ОСОБА_3
застосовувалися заходи заохочення:

- грамота департаменту освіти і науки
Тернопільської ОДА,

- грошова премія в розмірі посадового
окладу, наказ № 126 від 21.06.13.

Для ОСОБА_2 застосовувалися заходи
заохочення:

- грамота навчально-методичного центру
професійно-технічної освіти у
Тернопільській області, 2013 р., наказ № 22
від 02.10.13 навчально-методичного центру
професійно-технічної освіти у
Тернопільській області

- диплом управління освіти і науки
Тернопільської ОДА щодо нагородження
творчої групи ВПУ № 10, переможців 1
етапу Всеукраїнського огляду -
конкурсу «Робітнича професія 2009» в
номінації викладачі, майстри
виробничого навчання за презентацією
професія «Столяр».

- грошова премія в розмірі 0,5 посадового
окладу, наказ № 100 від 24.04.13.

- подяка, наказ № 134 від 27.06.13

- відзнака за належну організацію
навчально-виробничого процесу в групі,
наказ № 134 від 27.06.13.

- відзнака за активну участь в роботі
обласної методичної секції, наказ № 133
від 26.06.13.

- відзнака за роботу з обдарованими
дітьми, наказ № 133 від 26.06.13.

Для ОСОБА_4 застосовувалися заходи
заохочення:

- грошова премія в розмірі 1000,00 грн.,
наказ № 128 від 21.06.13.

- подяка, наказ № 134 від 27.06.13.

Також ОСОБА_4 звернуто увагу на
недостатню організацію
навчально-виробничого процесу, наказ №
134 від 27.06.13; та вказано на
недопустимість виявлених порушень при
веденні журналів теоретичного та
практичного навчання, ведення
плануючої документації, підготовки
пакетів документів для проведення КВА
та ДКА, наказ № 135 від 27.06.13.

Ці факти свідчать про якість роботи
позивача й у співвідношенні з іншими
майстрами дають право зробити висновок
про нижчий рівень його продуктивності
праці, ніж у інших.

Судом першої інстанції взято до уваги
висновки комісії, створеної на
підставі наказу №150 від 20.08.13 по
Училищу, яка досліджувала рівень
продуктивності праці працівників, які
підлягали скороченню. За рейтингом
продуктивності праці майстрів
виробничого навчання ОСОБА_1 отримав
п'ятий результат з шести працівників.

Колегія суддів вважає даний рейтинг
допустимим доказом з огляду на те, що до
складу комісії входили керівники
підрозділів Училища, які здійснюють
керівництво методичним та навчальним
процесом і які найбільш обізнані із
роботою кожного із майстрів, що
пропонувалися для скорочення, та
можуть дати аналіз якості роботи
кожного із них.

По це вказав у судовому засіданні
представник відповідача.

Із листа навчально-методичного центру
професійно-технічної освіти № 65 від
17.02.2014 року вбачається, що кваліфікація
майстра виробничого навчання
визначається рівнем практичної
підготовки з тієї чи іншої професії,
тарифним розрядом (з 9 по 12),
педагогічним званням "Майстер
виробничого навчання II категорії",
"Майстер виробничого навчання І
категорії" та робітничими розрядами з
професій, за якими він веде підготовку
учнів.

Відповідно до листа
Навчально-методичного центру
професійно-технічної освіти №29 від
21.01.14 освітній рівень майстрів
виробничого навчання ОСОБА_2, ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 відповідає кваліфікаційним
вимогам Міністерства освіти і науки
України до посади майстрів виробничого
навчання і не є нижчим освітнього рівня
ОСОБА_1

Тому, адміністрацією Училища вірно
була надана перевага працівникам з
більш високою продуктивністю праці, а
саме ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 В той час, як
ОСОБА_1 з низькою продуктивністю праці
підпадав під скорочення.

Пунктом 19 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 06.11.1992 року №9 «Про
практику розгляду судами трудових
спорів» зазначено, що, розглядаючи
трудові спори, пов'язані зі звільненням
за п. 1 ст. 40 КЗпП, суди зобов'язані
з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали
місце зміни в організації виробництва
і праці, зокрема, ліквідація,
реорганізація або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату
працівників, чи додержано власником
або уповноваженим ним органом норм
законодавства, що регулюють
вивільнення працівника, які є докази
щодо змін в організації виробництва і
праці, про те, що працівник відмовився
від переведення на іншу роботу або що
власник або уповноважений ним орган не
мав можливості перевести працівника з
його згоди на іншу роботу на тому ж
підприємстві, в установі, організації,
чи не користувався вивільнюваний
працівник переважним правом на
залишення на роботі та чи
попереджувався він за 2 місяці про
наступне вивільнення.

Не заслуговують на увагу твердження
апелянта про те, що йому не було
запропоновано вакантної посади.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач відмовився від вакантних
посад, які йому пропонувалися й
відповідали його спеціальності та
кваліфікації, а саме: посади
паспортиста, костелянта гуртожитку,
майстра виробничого навчання з
професії "Столяр будівельний.
Паркетник" у Тернопільському центрі
професійно - технічної освіти №1,
паспортиста, однак він відмовився.

Щодо вакантних посад вихователя в
гуртожитку та майстра лицювальник
-плиточник та монтажник гіпсокартонних
конструкцій, то кваліфікація позивача
не відповідала вимогам, які ставляться
до вказаних професій, що судом вірно
відображено в оспорюваному рішенні із
посиланням на посадові інструкції та
наказ МОН України № 665 від 01.06.13 «Про
затвердження кваліфікаційних
характеристик професій (посад)
педагогічних та науково-педагогічних
працівників навчальних закладів».

Посада майстра лицювальник-плиточник
та монтажник гіпсокартонних
конструкцій є інтегрованою, а тому не
могла бути запропонована позивача
через відсутність у нього відповідних
навичок (освіти)
лицювальника-плиточника.

Посилання апелянта на те, що суд не взяв
до уваги його переважне право на
залишення на роботі перед ОСОБА_2,
ОСОБА_3 Та ОСОБА_4, колегія суддів вважає
необґрунтованими. Сама по собі
наявність більшого трудового стажу без
наведення відповідачем інших
відомостей про вищий рівень
кваліфікації перед іншими
працівниками, про підвищення
кваліфікації, про сумісництво
професій, про тимчасове виконання
обов'язків більш кваліфікованих
працівників, про більш високу
продуктивність праці тощо, не може
свідчити про його переважне право на
залишення на роботі, а тому ця
обставина вірно не прийнята до уваги
судом першої інстанції.

Посилання апелянта на те, що на його
утриманні є дружина та донька також не
заслуговують на увагу, оскільки ці
обставини відносяться до додаткових
умов, які надають перевагу для
залишення працівника на роботі та
застосовуються лише у випадку рівності
умов продуктивності праці та
кваліфікації.

Враховуючи вищенаведене, апеляційна
інстанція вважає, що рішення суду
ухвалене з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстав для його скасування - не
вбачає.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 315 ЦПК
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 10 червня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржене безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у касаційному порядку протягом
двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області Ю.Й. Демкович