АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
Головуючий у 1 інстанції: Новак А.В.
Доповідач: Шебуєва В.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді
Шебуєвої В.А.,

суддів
Українець Л.Д., Оніщука М.І.,

при секретарі
Троц В.О.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1
на рішення Голосіївського районного
суду м. Києва від 25 липня 2014 року в
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 25 липня 2014 року
задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
розірвання шлюбу.

Розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_2 і
ОСОБА_1, зареєстрований 03 січня 1981 року
у відділі державної реєстрації актів
цивільного стану Голосіївського
районного управління юстиції у місті
Києві.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 229,41
грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
вказане рішення суду змінити,
виключивши з його мотивувальної
частини абзац: «Сторони не підтримують
шлюбних стосунків, починаючи з вересня
2009 року, не ведуть спільного
господарства, мають окремий бюджет,
втратили почуття любові». Також
просить звільнити її від сплати
судового збору, оскільки розірвання
шлюбу ініційоване позивачем.
Посилається на порушення норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи. Наголошує на тому
що, під час розгляду справи суд не
встановлював з його часу сторони
припинили фактичні шлюбні відносини, а
тому у рішенні суду безпідставно
зазначено, що відносини між подружжям
припинені з 2009 року. Рішення суду може
бути використане позивачем при
вирішенні справи про поділ спільного
майна подружжя, яка на даний перебуває
в провадженні суду.

В апеляційній інстанції представник
ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та
просить її задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 просить відхилити
подану апеляційну скаргу, а рішення
суду залишити без змін, посилаючись на
його законність та обґрунтованість.

Вислухавши пояснення осіб, які
з'явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 03 січня 1981 року
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у відділі державної
реєстрації актів цивільного стану
Голосіївського районного управління
юстиції у місті Києві було
зареєстровано шлюб, про що складено
відповідний запис № 2 (а. с. 6).

Неповнолітніх дітей сторони не мають.

30 грудня 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання
шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з
вересня 2004 року між ними були припинені
шлюбні відносини, починаючи з 2009 року
вони не ведуть спільне господарство та
мають окремий бюджет. Зазначає, що вони
з ОСОБА_1 не зійшлись характерами та
мають різні погляди на життя, у зв'язку
з чим між ними виникли непорозуміння.
Подальше збереження шлюбу неможливе і
суперечить його інтересам.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 24 СК України,
ст. ст. 111-112 СК України суд першої
інстанції дійшов висновку про
задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції.

Разом з тим, задовольняючи позов
ОСОБА_2, судом було встановлено, що
сторони не підтримують шлюбних
стосунків починаючи з вересня 2009 року,
не ведуть спільного господарства,
мають окремий бюджет.

Судова колегія вважає, що суд першої
інстанції безпідставно вважав
встановленими вказані обставини.

Як вбачається зі змісту рішення,
вказані обставини були встановлені
судом з пояснень самого позивача.

В запереченнях на позовну заяву
відповідач ОСОБА_1 зазначила, що вона
перебуває у шлюбі з позивачем більше 33
років, протягом спільного життя в їх
сім'ї не було серйозних непорозумінь,
наразі вони продовжують проживати
разом та вести спільне господарство.
Також зазначила, що за рахунок спільних
коштів вони з позивачем сплачують за
квартиру, провели вибірковий ремонт
квартири, заміну сантехніки, електрики,
поміняли старі меблі на нові. ОСОБА_2
почав вимагати розлучення лише
повернення із-за кордону, де перебував
на запрошення дочки.

Колегія суддів дійшла висновку про
необхідність зміни рішення суду першої
інстанції шляхом виключення з
мотивувальної частини рішення
висновків суду щодо часу, з якого
сторони не ведуть спільного
господарства, не підтримують шлюбних
стосунків та мають окремий бюджет,
оскільки дані обставини достовірно не
були встановлені під час вирішення
позовних вимог ОСОБА_2

Колегія суддів відхиляє доводи
апелянта про необхідність зміни
рішення суду першої інстанції в
частині розподілу судових витрат.
Питання розподілу судових витрат
вирішено судом з дотриманням вимог ч.1
ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-315 ЦПК
України, судова колегія, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Змінити рішення Голосіївського
районного суду м. Києва від 25 липня 2014
року шляхом виключення з його
мотивувальної частини висновків суду
щодо того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не
ведуть спільного господарства, мають
окремий бюджет саме з 2009 року.

В іншій частині рішення Голосіївського
районного суду м. Києва від 25 липня 2014
року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з часу
проголошення та може бути оскаржено
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді