АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22-ц/796/9218/2014
Головуючий у 1 - й інстанції: Притула Н.Г.
Доповідач - Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї
Н И

04 вересня 2014 року колегія суддів
Судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду
місті Києва в складі:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Музичко С.Г.

- Гаращенка Д.Р.

при секретарі - Пилипчук В.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою позивача ОСОБА_3 на
рішення Шевченківського районного
суду міста Києва від 03 червня 2014 року в
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
Приватного підприємства «Нива-В.Ш.»,
Публічного акціонерного товариства
«Банк Петрокоммерц-Україна», Державної
виконавчої служби України про визнання
недійсними прилюдних торгів, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Шевченківського районного
суду міста Києва від 03 червня 2014 року
ОСОБА_3 відмовлено в задоволенні
позовних вимог до Приватного
підприємства «Нива-В.Ш.», Публічного
акціонерного товариства «Банк
Петрокоммерц-Україна», Державної
виконавчої служби України про визнання
недійсними прилюдних торгів .

Не погоджуючись з таким рішенням суду,
позивач ОСОБА_3 звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення Шевченківського районного
суду міста Києва від 03 червня 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог в повному
обсязі.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що
рішення суду 1-ї інстанції прийняте з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, при неповному
з'ясуванні обставин, що мають значення
для розгляду справи. Зазначає, що під
час розгляду справи в суді 1-ї інстанції
він неодноразово звертав увагу суду
на те, що організація та проведення
прилюдних торгів щодо реалізації
квартир, які належать йому на праві
власності, Державною виконавчою
службою України було здійснено з
грубим порушенням вимог чинного
законодавства України. Так, відповідно
до вимог закону, термін дії звіту про
експертну оцінку майна у виконавчому
провадженні становить шість місяців з
дати його складання. З наданих суду
документів вбачається, що 14.06.2013 року
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Оціночна компанія
«Вега» було складено звіти щодо
визначення ринкової вартості майна
ОСОБА_3, термін дії яких закінчився
14.12.2013 року. Проте, незважаючи на
закінчення терміну дії звітів про
експертну оцінку майна у виконавчому
провадженні, Державною виконавчою
службою України було укладено договір
з Приватним підприємством «Нива-В.Ш.»
про організацію та проведення
прилюдних торгів щодо реалізації
арештованого нерухомого майна ОСОБА_3.
Вважає, що укладений між Державною
виконавчою службою України та
Приватним підприємством «Нива-В.Ш.»
договір про надання послуг по
організації і проведенню прилюдних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна від 13.12.2013 року є
нікчемним, оскільки тендер (конкурс)
щодо визначення спеціалізованих
організацій для реалізації
арештованого майна було проведено лише
за участю однієї юридичної
особи-Приватного підприємства
«Нива-В.Ш.». Посилається також на те, що
він звернувся до Державної виконавчої
служби України з вимогою про зняття з
прилюдних торгів його арештованого
нерухомого майна у зв'язку з
закінченням терміну дії звітів щодо
визначення ринкової вартості майна.
Проте, відповідачем було
проігноровано дане звернення і його
нерухоме майно не було зняте з торгів. В
результаті таких дій Державної
виконавчої служби України відбулося
грубе порушення його прав та
охоронюваних законом інтересів,
зокрема, щодо реалізації арештованого
нерухомого майна за ціною, визначеною
у звіті, який є чинним на час проведення
прилюдних торгів. Крім того, суд не
врахував, що відчуження його квартир
відбулося всупереч ухвали
Солом'янського районного суду міста
Києва від 19.10.2009 року, якою на спірні
квартири було накладено арешт й
заборону відчуження.

В судове засідання позивач ОСОБА_3
повторно не з»явився, про день та час
слухання справи судом повідомлений у
встановленому законом порядку, причину
неявки суду не повідомив, а тому,
колегія суддів вважає можливим слухати
справу в його відсутності.

Представник Публічного акціонерного
товариства «Банк
Петрокоммерц-Україна» Шевченко
СергійІванович та представник
Державної виконавчої служби України
Рубель ІннаВікторівна проти доводів
апеляційної скарги заперечували,
посилаючись на те, що вони є
безпідставними, а рішення суду першої
інстанції повністю відповідає вимогам
закону.

Представник Приватного підприємства
«Нива-В.Ш. повторно не з»явився, про
день та час слухання справи судом
повідомлений у встановленому законом
порядку, причину неявки суду не
повідомив, а тому, колегія суддів
вважає можливим слухати справу в його
відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової
В.М., пояснення осіб, які беруть участь
у справі, перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на праві
приватної власності належали
чотирьохкімнатні квартири НОМЕР_1 та
НОМЕР_2 в будинку АДРЕСА_2, що
підтверджується свідоцтвами про право
власності від 05.04.2007 року.

25 вересня 2007 року між Закритим
акціонерним товариством «Банк
Петрокоммерц-Україна» та ОСОБА_3 було
укладено кредитний договір за №1239и-09-07,
відповідно до умов якого, банком на
умовах, встановлених даним договором,
було надано ОСОБА_3 кредит в сумі 1 800 000
доларів США по 24 вересня 2010 року.

Для забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором №1239и-09-07, 25
вересня 2007 року між Закритим
акціонерним товариством «Банк
Петрокоммерц-Україна» та ОСОБА_3 було
укладено договір іпотеки, відповідно
до умов якого, іпотекодавець передає в
іпотеку іпотекодержателю нерухоме
майно, а саме: квартиру НОМЕР_1, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Даний
договір було посвідчено приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 та
зареєстровано за №1273.

Оскільки сума кредиту за кредитним
договором №1239и-09-07 від 25 вересня 2007
року збільшилася з 1 800 000 доларів США до
4 600 000 доларів США, то 26 березня 2008 року
для забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором №1239и-09-07, між
Закритим акціонерним товариством
«Банк Петрокоммерц-Україна» та ОСОБА_3
було укладено договір іпотеки,
відповідно до умов якого,
іпотекодавець передає в іпотеку
іпотекодержателю нерухоме майно, а
саме: квартиру НОМЕР_2, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_2. Даний договір було
посвідчено приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 та зареєстровано за №728.

Правонаступником Закритого
акціонерного товариства «Банк
Петрокоммерц-Україна» є Публічне
акціонерне товариство Комерційний
банк «Банк Петрокоммерц-Україна».

Так як, ОСОБА_3 заборгованість перед
Публічним акціонерним товариством
«Банк Петрокоммерц-Україна» погашено
не було, то у серпні 2009 року банк
звернувся до Солом'янського районного
суду міста Києва з позовом до ОСОБА_3 та
ОСОБА_7 про стягнення заборгованості в
судовому порядку.

Рішенням Солом'янського районного суду
міста Києва від 03.12.2010 року позовні
вимоги Публічного акціонерного
товариства «Банк
Петрокоммерц-Україна» до ОСОБА_3 та
ОСОБА_7 про стягнення заборгованості
задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_7
на користь Публічного акціонерного
товариства «Банк
Петрокоммерц-Україна» заборгованість
за кредитним договором №1239и-09-07 від 25
вересня 2007 року, в сумі 5 725 965,89 доларів
США, що за курсом НБУ еквівалентно 45 864
986,68 грн., 1 100 грн. штрафу за невиконання
зобов'язань, судовий збір в сумі 1700 грн.
та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення в розмірі 120 грн.

20 травня 2011 року Солом'янським районним
судом міста Києва було видано
виконавчий лист за №2-3722/2010 про
стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_7
на користь Публічного акціонерного
товариства «Банк
Петрокоммерц-Україна» заборгованості
за кредитним договором №1239и-09-07 від 25
вересня 2007 року в сумі 5 725 965,89 доларів
США, що за курсом НБУ еквівалентно 45 864
986,68 грн., 1 100 грн. штрафу за невиконання
зобов'язань, судовий збір в сумі 1700 грн.
та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення в розмірі 120 грн.

24 травня 2011 року Публічне акціонерне
товариство «Банк
Петрокоммерц-Україна» звернулося до
Державної виконавчої служби України з
заявою про відкриття виконавчого
провадження з виконання виконавчого
листа Солом'янського районного суду
міста Києва за №2-3722/2010, накладення
арешту на грошові кошти боржника, які
знаходяться на всіх банківських
рахунках, що будуть виявлені в ході
проведення виконавчих дій та
накладення арешту на все рухоме та
нерухоме майно, яке належить боржнику
на праві власності.

На підставі даної заяви 27 травня 2011
року головним державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України
було винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження з виконання
виконавчого листа за №2-3722/2010 про
стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_7
на користь Публічного акціонерного
товариства «Банк
Петрокоммерц-Україна» заборгованості
за кредитним договором №1239и-09-07 від 25
вересня 2007 року в сумі 5 725 965,89 доларів
США, що за курсом НБУ еквівалентно 45 864
986,68 грн., 1 100 грн. штрафу за невиконання
зобов'язань, судовий збір в сумі 1700 грн.
та витрат на інформаційно-технічне
забезпечення в розмірі 120 грн.
Запропоновано боржнику самостійно
виконати рішення суду у строк до семи
днів з моменту винесення постанови (ВП
№26751225).

30 травня 2011 року дану постанову було
направлено на адресу боржника ОСОБА_3.

В ході проведення виконавчих дій
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України на
адресу Київського міського бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна було направлено запит
про надання інформації про реєстрацію
на ім'я ОСОБА_3 права власності на
нерухоме майно.

24 червня 2011 року на адресу Департаменту
державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України від
Київського міського бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна
надійшов лист, яким повідомлено, що за
ОСОБА_3 на праві власності
зареєстровано: квартиру АДРЕСА_3,
машиномісце АДРЕСА_1 та НОМЕР_2 в
будинку АДРЕСА_2, гаражні бокси НОМЕР_3
та НОМЕР_4 в будинку АДРЕСА_2.

26 липня 2011 року державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України
було винесено постанову про стягнення
з ОСОБА_3 виконавчого збору в розмірі 4
586 790,66 грн. (ВП №26751225).

У зв'язку з тим, що заборгованість по
виконавчому провадженню №26751225, з
урахуванням виконавчого збору,
становить 50 454 697,34 грн., 26 липня 2011 року
головним державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України
було винесено постанову про арешт
майна боржника та оголошення заборони
його відчуження (ВП №26751225). Даною
постановою було накладено арешт на
квартиру АДРЕСА_3, машиномісце НОМЕР_5
АДРЕСА_1 та НОМЕР_2 в будинку АДРЕСА_2,
гаражні бокси НОМЕР_3 та НОМЕР_4 в
будинку АДРЕСА_2. Заборонено
здійснювати відчуження будь-якого
майна, яке належить боржнику ОСОБА_3.

26 липня 2011 року державним реєстратором
до Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна було внесено
запис про арешт нерухомого майна
ОСОБА_3 на підставі постанови про арешт
майна боржника та оголошення заборони
його відчуження від 26 липня 2011 року (ВП
№26751225).

10 серпня 2011 року дану постанову було
направлено на адресу боржника ОСОБА_3.

З Єдиного державного реєстру
виконавчих проваджень (код доступу
АВ3326АБА574) вбачається, що 25 грудня 2012
року головним державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України
було винесено постанову про зняття
арешту з майна боржника ОСОБА_3, а саме:
машино місця НОМЕР_5 по АДРЕСА_3,
гаражних боксів НОМЕР_3 та НОМЕР_4 в
будинку АДРЕСА_2 (ВП №26751225).

23 травня 2013 року державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України в
присутності представника ОСОБА_3
ОСОБА_11 було складено акт опису й
арешту майна, а саме: квартир НОМЕР_1 та
НОМЕР_2 в будинку АДРЕСА_2.

31 травня 2013 року державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України
було винесено постанову про
призначення експерта, суб'єкта
оціночної діяльності - суб'єкта
господарювання для участі у
виконавчому провадженні (ВП №26751225).
Даною постановою було призначено
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Оціночна компанія
«ВЕГА» в особі ОСОБА_9, який має
сертифікат, виданий 18.07.2011 року за
№12219/11 Фондом Державного майна України,
- експертом, суб'єктом оціночної
діяльності - суб'єктом господарювання у
виконавчому провадженні з примусового
виконання виконавчого листа №2-3722/2010
виданий 20.05.2011 року. Зобов'язано
експерта надати письмовий висновок,
звіт про оцінку майна (акт оцінки майна)
з питань визначення вартості майна
боржника, що описано арештовано та
передано на відповідальне зберігання
актами опису й арешту майна від 23.05.2013
року та попереджено експерта, що за
відмову або ухилення від дачі висновку
чи за дачу завідомо неправдивого
висновку несе відповідальність згідно
із законодавством України.

14 червня 2013 року Товариством з
обмеженою відповідальністю «Оціночна
компанія «ВЕГА» було складено звіти
про вартість майна, якими встановлено,
що станом на 14.06.2013 року ринкова
вартість квартири НОМЕР_1 в будинку
АДРЕСА_2 без урахування ПДВ становить 8
294 708 грн., а ринкова вартість квартири
НОМЕР_2 в будинкуАДРЕСА_2 без урахування
ПДВ становить 8 241 506 грн.

26 червня 2013 року дані звіти надійшли на
адресу Департаменту державної
виконавчої служби Міністерства
юстиції України.

23.08.2013 боржником до Державної
виконавчої служби України подано
заперечення проти результатів оцінки
майна, а саме: чотирьохкімнатної
квартири НОМЕР_2, загальною площею 170,40
кв.м., яка розташована за адресою:
АДРЕСА_2 та чотирьохкімнатної квартири
НОМЕР_1, загальною площею 171,50 кв.м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до вимог ч.3 ст.58 Закону
України «Про виконавче провадження»
30.08.2013 року державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України
було винесено постанову про
призначення експерта, суб'єкта
оціночної діяльності-суб'єкта
господарювання для участі у
виконавчому провадженні (ВП №26751225).
Даною постановою було призначено
Приватне підприємство «АКТИВ-ІНВЕСТ» в
особі ОСОБА_10, який має сертифікат,
виданий 30.05.2011 за № 11939/11 Фондом
державного майна України (строк дії:
30.05.2014) - експертом, суб'єктом оціночної
діяльності - суб'єктом господарювання у
виконавчому провадженні з примусового
виконання виконавчого листа № 2-3722/2010
виданого 20.05.2011 року. Зобов'язано
експерта провести рецензування
висновку з експертної оцінки майна, а
саме: чотирьохкімнатної квартири
загальною площею 170,40 кв.м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_2 НОМЕР_2
та чотирьохкімнатна квартира
загальною площею 171,50 кв.м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_2 НОМЕР_1
та попереджено експерта, що за відмову
або ухилення від дачі висновку чи за
дачу завідомо неправдивого висновку
несе відповідальність згідно із
законодавством України.

27 вересня 2013 року Приватним
підприємством «АКТИВ-ІНВЕСТ» в особі
ОСОБА_10, було складено рецензії за №67
та №68 на звіти про незалежну оцінку
майна, а саме: чотирьохкімнатної
квартири НОМЕР_2 загальною площею 170,40
кв.м., яка розташована за адресою:
АДРЕСА_2 та чотирьохкімнатної квартири
НОМЕР_1 загальною площею 171,50 кв.м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

За результатами проведення рецензії
експерт прийшов до висновку, що звіти
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Оціночна компанія
«ВЕГА» повною мірою відповідають
вимогам нормативно-правових актів з
оцінки майна, але мають незначні
недоліки, що не вплинули на
достовірність оцінки та можуть
використовуватися з метою, визначених
у звітах.

30 вересня 2013 року дані рецензії
надійшли на адресу Департаменту
державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України. В свою
чергу, 11.10.2013 року виконавчою службою
копії рецензій було направлено на
адресу позивача.

Поряд з цим, судом також встановлено, що
14 серпня 2013 року Відділом примусового
виконання рішень Департаменту
державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України на адреси
Приватного підприємства «Нива-В.Ш.»,
Приватного підприємства
«Спеціалізоване підприємство
«Юстиція» та Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрспецторг Групп»
було направлено повідомлення про
наявність арештованого майна, що
належить на праві власності ОСОБА_3 та
підлягає реалізації. Повідомлено, що
спеціалізовані організації можуть
ознайомитися з майном та подати заявку
на участь в конкурсі до 15.08.2013 року.

16 серпня 2013 року Відділом примусового
виконання рішень Департаменту
державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України на адресу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрспецторг Групп»
було направлено заявку на реалізацію
арештованого нерухомого майна, а саме:
чотирьохкімнатної квартири НОМЕР_2,
загальною площею 170,40 кв.м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_2 та
чотирьохкімнатної квартири НОМЕР_1,
загальною площею 171,50 кв.м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_2.

В подальшому, Товариством з обмеженою
відповідальністю «Укрспецторг Групп»
на адресу Відділу примусового
виконання рішень Департаменту
державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України, ОСОБА_3
та Публічного акціонерного товариства
«Банк Петрокоммерц-Україна» було
направлено листа, яким повідомлено, що
прилюдні торги з реалізації
арештованого нерухомого майна, яке
належить ОСОБА_3 відбудуться 04.11.2013
року.

16.10.2013 року Товариством з обмеженою
відповідальністю «Укрспецторг Групп»
оголошення про реалізацію 04.11.2013 року
майна, яке належить ОСОБА_3 було
опубліковано на сайті ДП
«Інформаційний центр» Міністерства
юстиції України.

З матеріалів справи вбачається, що на
підставі наказів Державної виконавчої
служби України від 28.11.2013 року
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Укрспецторг Групп»
та Приватне підприємство
«Спеціалізоване підприємство
«Юстиція» виключено з переліку
спеціалізованих організацій, з якими
органи державної виконавчої служби
можуть укладати договори про
реалізацію арештованого майна та
розірвано в односторонньому порядку
відповідно генеральні договори. У
зв'язку з чим, до проведення тендеру
(конкурсу) з визначення
спеціалізованих організацій для
реалізації арештованого державними
виконавцями майна, органами державної
виконавчої служби можуть укладатися
договори про реалізацію арештованого
державними виконавцями майна з
Приватним підприємством «Нива-В.Ш.»,
оскільки лише з даним підприємством є
чинним генеральний договір.

11 грудня 2013 року Відділом примусового
виконання рішень Департаменту
державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України на адресу
Приватного підприємства «Нива-В.Ш.»
було надіслано повідомлення про
наявність арештованого майна, що
належить на праві власності ОСОБА_3 та
підлягає реалізації. Повідомлено, що
спеціалізована організація може
ознайомитися з майном та подати заявку
на участь в конкурсі до 12.12.2013 року.

13 грудня 2013 року між Державною
виконавчою службою України та
Приватним підприємством «Нива-В.Ш.»
було укладено договір про надання
послуг по організації і проведенню
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна
(предмета іпотеки) за №13/46, відповідно
до умов якого, Приватне підприємство
«Нива-В.Ш.» зобов'язується організувати
та провести прилюдні торги з
реалізації нерухомого майна, зокрема,
чотирьохкімнатної квартири НОМЕР_2,
загальною площею 170,40 кв.м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_2
(стартова ціна 8 241 506 грн.) та
чотирьохкімнатної квартири НОМЕР_1,
загальною площею 171,50 кв.м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_2
(стартова ціна 8 294 708 грн.).

На виконання умов даного договору, 16
січня 2014 року Приватне підприємство
«Нива-В.Ш.» на адресу ОСОБА_3 та
Публічного акціонерного товариства
«Банк Петрокоммерц-Україна» направило
листи, в яких повідомило, що прилюдні
торги з реалізації арештованого
нерухомого майна, яке належить ОСОБА_3
відбудуться 03 лютого 2014 року.

17 січня 2014 року Приватним
підприємством «Нива-В.Ш.» оголошення
про реалізацію 03.02.2014 року майна, яке
належить ОСОБА_3 було опубліковано на
сайті ДП «Інформаційний центр»
Міністерства юстиції України та в
газеті Експрес об'ява.

02.02.2014 року ОСОБА_3 на ім'я Приватного
підприємства «Нива-В.Ш.» було
направлено телеграму з проханням зняти
з торгів, що призначені на 03.02.2014 року,
квартири НОМЕР_1 та НОМЕР_2 в будинку
АДРЕСА_2 у зв'язку з закінченням 14.12.2013
року терміну дії звітів оцінки даного
майна.

03.02.2014 року ОСОБА_3 на адресу Державної
виконавчої служби України було подано
заяву про проведення перевірки
законності виконавчого провадження (ВП
№26751225) та зняття з торгів квартири
НОМЕР_1 та НОМЕР_2 в будинку АДРЕСА_2.

03 лютого 2014 року Приватним
підприємством «Нива-В.Ш.» на адресу
Державної виконавчої служби України та
Публічного акціонерного товариства
«Банк Петрокоммерц-Україна» було
направлено листа, яким повідомлено, що
прилюдні торги з реалізації
арештованого нерухомого майна, а саме:
чотирьохкімнатної квартири НОМЕР_2,
загальною площею 170,40 кв.м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_2
квартира (стартова ціна 8 241 506 грн.) та
чотирьохкімнатної квартири НОМЕР_1,
загальною площею 171,50 кв.м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_2
(стартова ціна 8 294 708 грн.), призначені
на 03.02.2014 року, не відбулися.

06 лютого 2014 року на адресу Державної
виконавчої служби України від
Публічного акціонерного товариства
«Банк Петрокоммерц-Україна» надійшли
заяви в порядку ст.49 Закону України
«Про іпотеку» відповідно до яких банк
виявив бажання придбати предмет
іпотеки, а саме: чотирьохкімнатну
квартиру НОМЕР_2, загальною площею 170,40
кв.м., яка розташована за адресою:
АДРЕСА_2 (стартова ціна 8 241 506 грн.) та
чотирьохкімнатну квартира НОМЕР_1,
загальною площею 171,50 кв.м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_2
(стартова ціна 8 294 708 грн.) шляхом заліку
своїх забезпечених вимог в рахунок
ціни майна.

07 лютого 2014 року Приватним
підприємством «Нива-В.Ш.» затверджено
протоколи проведення прилюдних торгів
з реалізації арештованого нерухомого
майна (предмета іпотеки) за №13/46/11 та
№13/46/12 в яких зазначено, що оскільки
торги призначені на 03.07.2014 року не
відбулися, то Публічне акціонерне
товариство «Банк
Петрокоммерц-Україна» виявило бажання
придбати предмет іпотеки за початковою
ціною шляхом заліку своїх забезпечених
вимог в рахунок ціни майна.

13 лютого 2014 року начальником Відділу
примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України
було затверджено акти державного
виконавця про реалізацію предмета
іпотеки за №250/5-1 та №250/5.

14 лютого 2014 року державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України
було винесено постанову про зняття
арешту з майна (ВП №26751225). Даною
постановою було знято арешт з
чотирьохкімнатної квартири НОМЕР_2,
загальною площею 170,40 кв.м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_2 та
чотирьохкімнатної квартири НОМЕР_1,
загальною площею 171,50 кв.м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_2
квартира.

Вважаючи, що прилюдні торги відбулись з
порушенням норм діючого законодавства,
так як на час проведення прилюдних
торгів термін дії звітів про вартість
квартир сплив, а тому потрібно було
провести повторну оцінку майна, ОСОБА_3
звернувся до Шевченківського
районного суду міста Києва з позовом до
Приватного підприємства «Нива-В.Ш.»,
Публічного акціонерного товариства
«Банк Петрокоммерц-Україна», Державної
виконавчої служби України про визнання
недійсними прилюдних торгів з продажу
його майна, а саме: чотирьохкімнатної
квартири НОМЕР_2, загальною площею 170,40
кв.м., яка розташована за адресою:
АДРЕСА_2 та чотирьохкімнатної квартири
НОМЕР_1, загальною площею 171,50 кв.м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_2;
визнання недійсними протоколів №13/46/12
та №13/46/11 від 07.02.2014 року; визнання
недійсним актів про проведення
прилюдних торгів (аукціону) №250/5-1 та
№250/5, затверджених 13.02.2014 року
начальником відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України та застосування
реституції.

Відмовляючи ОСОБА_3 в задоволенні
вказаних позовних вимог, суд 1-ї
інстанції, виходив з того, що
відповідачами дотримано процедуру
реалізації заставного майна, прилюдні
торги проведені у відповідності з
вимогами чинного законодавства, у
зв'язку з чим вимоги позивача є
безпідставними. Крім того, дії
державного виконавця у виконавчому
провадженні, які не стосуються правил
проведення прилюдних торгів, мають
самостійний спосіб оскарження та не
можуть бути підставою для визнання
прилюдних торгів недійсними.

Колегія суддів вважає, що такі висновки
суду 1-ї інстанції зроблені на підставі
повного та об'єктивного дослідження
наданих сторонами доказів та в повній
мірі відповідають вимогам закону.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України та законами України.

Правовідносини з реалізації
арештованого майна регулюються
Законом України «Про виконавче
провадження», Законом України «Про
іпотеку», Інструкцією про порядок
проведення виконавчих дій та
Тимчасовим положенням про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, затвердженого наказом
Міністерства юстиції від 27 жовтня 1999
року № 68/5, зареєстрованого в указаному
Міністерстві 02 листопада 1999 року за №
745/4038.

Відповідно до вимог ст.52 Закону України
«Про виконавче провадження», звернення
стягнення на майно боржника полягає в
його арешті, вилученні та примусовій
реалізації. Стягнення на майно
боржника звертається в розмірі і
обсязі, необхідних для виконання за
виконавчим документом, з урахуванням
стягнення виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, штрафів,
накладених на боржника під час
виконавчого провадження.

Частиною 8 статті 54 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
примусове звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється
державним виконавцем з урахуванням
положень Закону України «Про іпотеку».

У відповідності до ч.3 ст.33 Закону
України «Про іпотеку» звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя.

Так, ст.6 договорів іпотеки від 25.09.2007
року та від 26.03.2008 року встановлено, що
за рахунок предмета іпотеки
іпотекодержатель може задовольнити
всі боргові зобов'язання, не виплачені
іпотекодавцем, а також вимоги стосовно
повного відшкодування всіх збитків,
завданих порушенням іпотекодавцем
його зобов'язань та фактичних витрат,
понесених іпотекодержателем у зв'язку
з реалізацією його прав за даним
договором.

Згідно зі ст.43 Закону України «Про
іпотеку» початкова ціна продажу
предмета іпотеки встановлюється
рішенням суду або за згодою між
іпотекодавцем та іпотекодержателем, а
якщо вони не досягли згоди, - на
підставі оцінки, проведеної відповідно
до законодавства про оцінку майна і
майнових прав та професійну оціночну
діяльність, при цьому початкова ціна
продажу майна не може бути нижчою за 90
відсотків його вартості, визначеної
шляхом його оцінки.

Статтею 58 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
визначення вартості майна боржника
проводиться державним виконавцем за
ринковими цінами, що діють на день
визначення вартості майна. Для оцінки
за регульованими цінами, оцінки
нерухомого майна, транспортних
засобів, повітряних, морських та
річкових суден державний виконавець
залучає суб'єкта оціночної діяльності -
суб'єкта господарювання, який
провадить свою діяльність відповідно
до Закону України «Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність в Україні».

Державний виконавець повідомляє про
результати визначення вартості чи
оцінки майна сторонам. У разі якщо
сторони не згодні з результатами
визначення вартості чи оцінки, вони
мають право подати державному
виконавцю заперечення в десятиденний
строк з дня надходження повідомлення.

У разі заперечення однією із сторін
проти результатів оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної діяльності -
суб'єктом господарювання, державний
виконавець призначає рецензування
звіту про оцінку майна. Витрати,
пов'язані з рецензуванням звіту, несе
сторона, яка заперечує проти
результатів оцінки. У разі незгоди з
оцінкою, визначеною за результатами
рецензування, сторони мають право
оскаржити її в судовому порядку в
десятиденний строк з дня отримання
відповідного повідомлення.

Звіт про оцінку майна у виконавчому
провадженні вважається чинним
протягом шести місяців з дня його
підписання суб'єктом оціночної
діяльності - суб'єктом господарювання.
Після закінчення цього строку оцінка
майна проводиться повторно.

Відповідно до п.3.2. Тимчасового
положення (в редакції, яка діяла на час
проведення прилюдних торгів)
спеціалізована організація проводить
прилюдні торги за заявкою державного
виконавця, в якій зазначається
початкова вартість майна, що
виставляється на торги за експертною
оцінкою.

Частиною 3 статті 62 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено, що
майно передається на реалізацію за
ціною та в порядку, визначеними статтею
58 цього Закону.

У разі якщо в місячний строк з дня
проведення повторної оцінки майно не
реалізовано на прилюдних торгах,
аукціонах або на комісійних умовах,
державний виконавець повідомляє про це
стягувачу і пропонує йому вирішити
питання про залишення за собою
нереалізованого майна, крім майна,
конфіскованого за рішенням суду.

У разі якщо стягувач виявив бажання
залишити за собою нереалізоване майно,
він зобов'язаний у п'ятнадцятиденний
строк з дня надходження до державного
виконавця відповідного повідомлення
внести на відповідний рахунок для
обліку депозитних сум органу державної
виконавчої служби різницю між
початковою вартістю нереалізованого
майна та сумою коштів, що підлягають
стягненню на його користь, якщо
початкова вартість нереалізованого
майна перевищує суму боргу, яка
підлягає стягненню за виконавчим
документом. За рахунок перерахованих
стягувачем коштів оплачуються витрати,
пов'язані з організацією та
проведенням виконавчих дій,
задовольняються вимоги інших
стягувачів та стягується виконавчий
збір і штрафи, а залишок коштів
повертається боржникові (ч.8 ст.62 Закону
України «Про виконавче провадження»).

Як вбачається з матеріалів справи,
звіти про оцінку спірного нерухомого
майна суб'єктом оціночної діяльності
були підписані 14 червня 2013 року. Таким
чином, шестимісячний строк їх чинності
сплинув 14 грудня 2013 року.

З матеріалів справи вбачається, що
перші прилюдні торги щодо реалізації
спірного нерухомого майна, яке
належить ОСОБА_3 було призначено на
04.11.2013 року. Проте, прилюдні торги не
відбулися у зв'язку з розірванням
державною виконавчою службою договору
з спеціалізованою організацією, яка
мала проводить дані прилюдні торги.

У зв'язку з чим, державною виконавчою
службою 13 грудня 2014 року було укладено
з Приватним підприємством «Нива-В.Ш.»
договір про надання послуг по
організації і проведенню прилюдних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна, зокрема,
чотирьохкімнатної квартири НОМЕР_2,
загальною площею 170,40 кв.м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_2
(стартова ціна 8 241 506 грн.) та
чотирьохкімнатної квартири НОМЕР_1,
загальною площею 171,50 кв.м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_2
(стартова ціна 8 294 708 грн.).

Таким чином, з наведеного вбачається,
що державний виконавець передав на
реалізацію спірне майно в межах
шестимісячного строку з дня підписання
суб'єктом оціночної діяльності звітів
про оцінку спірного нерухомого майна
від 14 червня 2013 року.

За наведених обставин, колегія суддів
погоджується, з висновками суду 1-ї
інстанції про те, що відповідачами
дотримано процедуру реалізації
заставленого майна, прилюдні торги
проведені у відповідності з вимогами
чинного законодавства, у зв'язку з чим
вимоги позивача є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги про те, що
організацію та проведення прилюдних
торгів щодо реалізації квартир, які
належать на праві власності ОСОБА_3,
Державною виконавчою службою України
було здійснено з грубим порушенням
вимог чинного законодавства України,
колегія суддів вважає
необґрунтованими, оскільки дії
державного виконавця у виконавчому
провадженні, які не стосуються правил
проведення прилюдних торгів, мають
самостійний спосіб оскарження та не
можуть бути підставою для визнання
прилюдних торгів недійсними.

Не заслуговують на увагу, твердження
апелянта про те, що всупереч вимогам
закону відповідачами було
проігноровано телеграми позивача про
зняття з прилюдних торгів арештованого
нерухомого майна ОСОБА_3 у зв'язку з
закінченням терміну дії звітів щодо
визначення ринкової вартості майна, з
огляду на таке.

Вичерпний перелік обставин, які є
підставою для зняття арештованого
майна з прилюдних торгів встановлено
Тимчасовим положенням про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна (в редакції, яка діяла на час
проведення прилюдних торгів), проте
дане положення не містить такої
безумної обставини як припинення
проведення прилюдних торгів у зв'язку з
тим, що на момент їх проведення
закінчився термін дії звіту щодо
визначення ринкової вартості майна,
який був дійсним на момент укладення
договору щодо організації та
проведення прилюдних торгів.

Доводи апеляційної скарги про те, що
укладений між Державною виконавчою
службою України та Приватним
підприємством «Нива-В.Ш.» договір про
надання послуг по організації і
проведенню прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна від 13.12.2013 року є нікчемним,
оскільки тендер (конкурс) щодо
визначення спеціалізованих
організацій для реалізації
арештованого майна було проведено лише
за участю однієї юридичної особи
Приватного підприємства «Нива-В.Ш.»,
колегія суддів вважає
необґрунтованими, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності, а частинами 1, 4
ст.60 ЦПК встановлено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог, заперечень, крім випадків,
установлених ст. 61 цього Кодексу.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Ні в суді першої інстанції, ні в
апеляційній інстанції апелянт не надав
належних та допустимих доказів на
підтвердження даних доводів. Апелянтом
не надано суду рішення суду, яким
визнано укладений між Державною
виконавчою службою України та
Приватним підприємством «Нива-В.Ш.»
договір про надання послуг по
організації і проведенню прилюдних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна від 13.12.2013 року
нікчемним.

Твердження апелянта про те, що суд 1-ї
інстанції фактично не вдавався до
оцінки доказів у даній справі та не
здійснював аналізу фактичних обставин
справи, колегія суддів вважає
необґрунтованими, оскільки суд 1-ї
інстанції дотримався встановленого
ст.212 ЦПК України принципу оцінки
доказів, відповідно до якого суд на
підставі всебічного, повного й
об'єктивного розгляду обставин справи
аналізує і оцінює докази як кожен
окремо, так і в їх сукупності, у
взаємозв'язку, в єдності і протиріччі, і
ця оцінка повинна спрямовуватися на
встановлення достовірності чи
відсутності обставин, які
обґрунтовують доводи і заперечення
сторін, та дав їм належну оцінку.

Інші доводи апеляційної скарги
правильність висновків суду першої
інстанції також не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що рішення суду першої
інстанції є законним та обґрунтованим,
постановлено з дотриманням норм
процесуального та матеріального
права, а тому підстави для задоволення
апеляційної скарги позивача
ОСОБА_3відсутні.

Керуючись ст.154 ЦПК України, колегія
суддів вважає за необхідне скасувати
заходи забезпечення позову, вжиті
ухвалою Апеляційного суду міста Києва
від 23 липня 2014 року, а саме: зняти арешт
з квартири НОМЕР_1, загальною площею 171,50
кв.м., жилою площею 109,10 кв.м., що
знаходиться за адресою АДРЕСА_2 та
квартири НОМЕР_2, загальною площею 170,40
кв.м., жилою площею 108 кв.м., що
знаходиться за адресою АДРЕСА_2.

Керуючись ст.ст. 154, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Шевченківського
районного суду міста Києва від 03 червня
2014 року залишити без змін.

Скасувати заходи забезпечення
позову, вжиті ухвалою Апеляційного
суду міста Києва від 23 липня 2014 року.

Зняти арешт з квартири НОМЕР_1,
загальною площею 171,50 кв.м., жилою площею
109,10 кв.м., що знаходиться за адресою
АДРЕСА_2 та квартири НОМЕР_2, загальною
площею 170,40 кв.м., жилою площею 108 кв.м., що
знаходиться за адресою АДРЕСА_2.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Судді: