справа № 462/5429/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2014 року Залізничний районний
суд м.Львова в складі:

головуючого - судді Колодяжного С.Ю.

при секретарі Обертас Н.М.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду у м.Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Сторони перебувають у зареєстрованому
шлюбі з 02.06.1992 року, і від спільного
подружнього життя мають двох
повнолітніх синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_1 18.07.2013 року звернувсь з позовом в
суд про розірвання шлюбу між ним та
відповідачем, мотивуючи свої позовні
вимоги тим, що спільне життя у них не
склалося, через різні життєві погляди,
непорозуміння, чому вони не
підтримують сімейних відносин та
проживають окремо один від одного. Шлюб
носить формальний характер, а тому
вважає, що подальше сумісне життя та
збереження сім'ї є неможливим та
недоцільним.

Позивач у судовому засіданні позов
підтримав, посилаючись на мотиви
такого та доповнив, що з квітня 2008 року
вони з відповідачем проживають окремо
один від одного, спільного
господарства не ведуть і не
підтримують жодних відносин. Відмітив,
що з червня 2013 року він живе з другою
жінкоюю, в тратив до відповідача хороші
почуття. Вважає, що всі можливості для
примирення вичерпані, будь-які
підстави для збереження сім'ї відсутні.
Просить позов задовольнити.

Відповідач, яка належним чином була
повідомлена про час, день та місце
розгляду, що стверджується
оголошенням, опублікованим в газеті
«Високий замок» (а.с.32) та
повідомленнями про вручення поштових
повідомлень (а.с.36, 40, 44), в судове
засідання повторно не з'явився, заяви
про розгляд справи за її відсутності не
подала і про причини своєї неявки суд
не повідомила.

За таких обставин, відповідно до ч.1
ст.224 ЦПК України, враховуючи
відсутність заперечень позивача проти
заочного розгляду справи, суд вважає за
можливе ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача та
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Згідно ст.110 Сімейного кодексу України
позов про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного
кодексу України суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно п.10 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 21.12.2007 року
"Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя" проголошена
Конституцією України охорона сім'ї
державою полягає, зокрема, у тому, що
шлюб може бути розірвано в судовому
порядку лише за умови, якщо
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу
суперечитиме інтересам одного з них чи
інтересам їх дітей.

Як встановлено судом та доведено
матеріалами справи, сторони уклали
шлюб 02.06.1992 року

у Залізничному відділі державної
реєстрації актів цивільного стану
Львівського міського управління
юстиції, актовий запис №12 (а.с.6), від
шлюбу мають двох повнолітніх синів:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Також встановлено, що сторони
проживають окремо один від одного з 2008
року, не ведуть спільного господарства,
припинили сімейні стосунки, а з червня
2013 року позивач живе з другою жінкою, з
якою фактично створив нову сім'ю.

З урахуванням фактичних взаємин
подружжя, дійсних причин позову,
наведене свідчить про те, що розлад у
відносинах сторін носить стійкий
характер і продовжується тривалий час,
що призвело до втрати почуття любові та
перспектив налагодження стосунків
немає.

Наведене дає підстави для висновку про
те, що подальше проживання та
збереження сім'ї ОСОБА_1 неможливе, тому
суд приходить до переконання, що шлюб
між сторонами слід розірвати.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати, а тому на
користь позивача підлягають стягненню
з відповідача 114,70 грн. судового збору,
сплаченого позивачем (а.с. 1).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224, 225
ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 110,
112 Сімейного Кодексу України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
зареєстрований 02 червня 1992 року у
Залізничному відділі державної
реєстрації актів цивільного стану
Львівського міського управління
юстиції, актовий запис №12.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3
(ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 114 (сто
чотирнадцять) гривень 70 копійок
понесених судових витрат.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Залізничний районний суд м.Львова
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя:
(підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя:
Колодяжний С.Ю.