Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/65/14
Головуючий у 1-й інстанції: Калюжна В.В.
Суддя-доповідач: Мануйлов Ю.С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2014 року

м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Осоцького І.І.

суддів: Мануйлова Ю.С.

Панкеєва О.В.

при секретарі: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування» на рішення
Орджонікідзевського районного суду
м.Запоріжжя від 13 червня 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування», третя
особа : Публічне акціонерне товариство
«ВТБ Банк» про стягнення суми
страхового відшкодування та позовом
третьої особи, що заявляє самостійні
вимоги на предмет спору - Публічного
акціонерного товариства «ВТБ Банк» до
ПАТ «Страхова компанія «АХА
Страхування», третя особа: ОСОБА_3 про
стягнення суми страхового
відшкодування,-

ВСТАНОВИЛА :

Позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду із
зазначеним позовом, вимоги якого в ході
розгляду справи були уточнені
відповідно до заяви від 04.03.2013 року (т.1
а.с.164-165), вказавши в обґрунтування
позовних вимог наступне. 04.10.2011 року між
нею та АТ «СК «АХА Страхування»
укладений договір добровільного
страхування наземного транспорту №
3336а/11зп, а саме автомобілю НОМЕР_1, яким
встановлено право Страхувальника
отримати та обов'язок Страховика
виплатити страхове відшкодування при
настанні страхового випадку. В період
дії зазначеного Договору, а саме 09.08.2012
року, близько 01 год. ночі, керувала
застрахованим автомобілем та,
рухаючись по вул. Набережній у м.
Запоріжжі, при спробі здійснення
маневру праворуч у напрямку вулиці
Лермонтова, втратила управління над
автомобілем, внаслідок чого автомобіль
опинився поза межами дорожньої
частини, де й сталося зіткнення
автомобіля із декоративним каменем.
Внаслідок ДТП автомобілю були
спричинені механічні пошкодження. На
її звернення до страхової компанії із
заявою про виплату страхового
відшкодування, листом № 6184/26ув від
10.09.2012 року відповідачем було
відмовлено у виплаті страхового
відшкодування на підставі п.п.29.4.3, 29.4.24
Договору з посиланням на результати
проведеного Експертною компанією
«Укравтоекспертиза»
траснпортно-трасологічного
дослідження, відповідно до висновку
якого пошкодження автомобіля не могли
бути отримані за вказаних нею обставин.
З відмовою відповідача щодо виплати
страхового відшкодування не згодна,
просила стягнути з відповідача суму
страхового відшкодування у розмірі 86 007
грн., витрати на проведення експертного
товарознавчого дослідження у
розмірі 1000 грн., судові витрати по
сплаті судового збору у розмірі 870 грн.
та витрати по оплаті послуг адвоката в
судовому процесі в розмірі 3000 грн.

ПАТ «ВТБ Банк» звернувся до суду з
позовом до АТ «СК «АХА Страхування» з
самостійними вимогами на предмет
спору. Ухвалою суду від 28.03.2013 року
позов був прийнятий до спільного
розгляду з первісним (т.1 а.с.211). В
обґрунтування позову ПАТ «ВТБ Банк»
зазначив наступне. 04 жовтня 2011 року між
ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_3 укладений
кредитний договір, умовами якого
передбачено, що банк зобов'язується
надати позичальнику грошові кошти в
порядку та на умовах, зазначених в
цьому договорі, а позичальник
зобов'язується прийняти кредит,
використати його за цільовим
призначенням, повернути банку кредит, а
також сплатити проценти за
користування кредитом, комісійну
винагороду та інші платежі в порядку,
на умовах та у строки, що встановлені
цим договором. За умовами п. 3.1., п. 3.2
Кредитного договору банк надав
відповідачці грошові кошти у сумі 65
400 грн. строком до 04.10.2014 року. Банк
умови укладеного сторонами договору
виконав у повному обсязі та своєчасно
перерахував кредитні кошти в сумі 65 400
грн. на поточний рахунок НОМЕР_5,
відкритий у ПАТ «ВТБ Банк» на ім'я
ОСОБА_3. ОСОБА_3 свої обов'язки за
договором належним чином не виконувала
і станом на 30.01.2013 року прострочена
заборгованість склала 52 812 грн. 78 коп. В
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором між ПАТ «ВТ БАНК»
та ОСОБА_3 був укладений Договір
застави №R2B від 04.10.11 року,
предметом якого є автомобіль Hyundai, І20,
держ.номер НОМЕР_4, який застрахований у
АТ «Страхова компанія «АХА
Страхування» на підставі Договору
добровільного страхування наземного
транспорту №3336а/11зп. Згідно умов цього
Договору страхування ПАТ «ВТБ Банк» є
Вигодонабувачем у випадку настання
страхового випадку. 09 серпня 2012 року із
Автомобілем відбувся страховий
випадок - ДТП. За вчинення цього ДТП
ОСОБА_3 Орджонікідзевським районним
судом м.Запоріжжя було притягнуто до
адміністративної відповідальності та
накладено штраф. Незважаючи на це, АТ
«Страхова компанія «АХА Страхування»
було відмовлено у виплаті страхового
відшкодування. ПАТ «ВТБ Банк» просило
стягнути на свою користь суму
страхового відшкодування у розмірі 86 007
грн. Ця сума складається із суми
страхового відшкодування 116 580 грн. з
відрахуванням вартості залишків
Автомобіля - 30573 грн.

В судове засідання позивачка ОСОБА_3 та
її представник не з'явилися,
представник позивача надав заяву про
розгляд справи за його відсутності та
просили стягнути на користь ОСОБА_3
суму страхового відшкодування, судові
витрати та залишити у власності
залишки транспортного засобу.

Представник ПАТ «ВТБ Банк» до
судового засідання не з'явився, надав
суду заяву про розгляд справи за його
відсутності, позовні вимоги підтримує
у повному обсязі на підставах,
викладених у позовній заяві від 28.03.2013
року.

Представник відповідача АТ «Страхова
компанія «АХА Страхування» до судового
засідання не з'явився. Згідно раніше
наданих пояснень, проти позовів ОСОБА_3
та ПАТ «ВТБ Банк» заперечував проти
позову у повному обсязі з підстав,
викладених у письмових запереченнях.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі, якщо відповідно до положень
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального засобу не
здійснюється.

У зв'язку з цим, на підставі ст.197 ЦПК
України, суд вважав за можливе
розглянути справу у відсутності сторін
на підставі наявних у справі доказів,
без фіксації судового процесу.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м.Запоріжжя від 13 червня
2013 року позовні вимоги ОСОБА_3 до
Приватного Акціонерного товариства
«Страхова компанія «АХА Страхування»,
третя особа Акціонерне товариство «ВТБ
Банк» про стягнення суми страхового
відшкодування - задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «АХА
Страхування» на користь ОСОБА_3 суму
страхового відшкодування за договором
добровільного страхування наземного
транспорту № 3336а/11зп від 04.10.2011 року
розмірі 36 566 грн. 36 коп., витрати за
проведення експертного
автотоварознавчого дослідження у
розмірі 1000 грн., витрати по сплаті
судового збору у розмірі 375 грн. 66 коп., а
всього 37 942 грн. 02 коп.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3
відмовлено.

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «ВТБ Банк» до
ПАТ «Страхова компанія «АХА
Страхування», третя особа ОСОБА_3 про
стягнення суми страхового
відшкодування - задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «АХА
Страхування» на користь Публічного
акціонерного товариства «ВТБ Банк»
суму страхового відшкодування за
договором добровільного страхування
наземного транспорту № 3336а/11зп, від
04.10.2011 року розмірі 49 441 грн. 57 коп. в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором №В, станом на
10.08.2012 року та витрати по сплаті
судового збору у розмірі 494 грн. 42 коп.,
а всього 49 935 грн. 99 коп.

В іншій частині позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
«ВТБ Банк» відмовлено. .

В апеляційній скарзі ПАТ «Страхова
компанія «АХА Страхування»,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи; недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення та неправильне застосування
норм матеріального або процесуального
права, просить рішення в частині
задоволення позовних вимог ОСОБА_3 та
АТ ВТБ Банк» скасувати та ухвалити в
цій частині нове рішення, яким
відмовити ОСОБА_3 та АТ «ВТБ Банк» у
задоволенні позовних вимог. В іншій
частині рішення суду залишити без змін.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України, під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Частково задовольнивш9и позовні вимоги
ОСОБА_3 та АТ ВТБ Банк» суд першої
інстанції виходив з наступного.

За змістом ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 04.10.2011 року між
ОСОБА_3 та АТ «СК «АХА Страхування» було
укладено договір добровільного
страхування наземного транспорту №
3336а/11зп, а саме автомобілю НОМЕР_2.
Вигодонабувачем за даним договором є
ПАТ «ВТБ Банк» (т.1. а.с.15-19).

В період дії зазначеного Договору, а
саме 09.08.2012 року близько 01-00 год. ночі
позивачка керувала застрахованим
автомобілем та рухаючись по
вул.Набережній у м.Запоріжжі при спробі
здійснення маневру праворуч у напрямку
вулиці Лермонтова, втратила управління
над автомобілем, внаслідок чого
автомобіль опинився поза межами
дорожньої частини, де й сталося
зіткнення автомобіля із декоративним
каменем.

Внаслідок ДТП автомобілю були
спричинені механічні пошкодження.

09.08.2012 року ОСОБА_3 звернулась до
відповідача із заявою про настання
події, що має ознаки страхового
випадку, якою повідомила, що 09.08.2012 року,
о 01-00 год., при повороті з вул.Прибрежна
магістраль в бік ТЦ «Амстор» здійснила
зіткнення з декоративним каменем.

На звернення позивачки до страхової
компанії із заявою про виплату
страхового відшкодування, листом №
6184/26ув від 10.09.2012 року ((т.1 а.с.27)
Відповідачем було відмовлено у виплаті
страхового відшкодування.

Підставою для відмови у виплаті
страхового відшкодування стали
наступні положення договору
добровільного страхування наземного
транспорту № 3336а/11зп від 04.10.2011 року:

Відповідно до п. 29.4.3. Договору
страхування страховик має право
відмовити у виплаті страхового
відшкодування, якщо Страхувальник
надав Страховику неправдиву
інформацію про об'єкт страхування або
факт настання страхового випадку
та/або у разі надання Страхувальником
на запит Страховика відомостей, які не
відповідають дійсності, по фактам, що
стосуються страхового випадку і його
обставин.

Відповідно до пункт 29.4.24 Договору
страхування Страховик має право
відмовити у виплаті страхового
відшкодування, якщо згідно з висновком
(звітом автотехнічного, трасологічного
дослідження, тощо) компетентного
спеціаліста, експертним дослідженням
буде встановлено, що заявлені
Страхувальником чи уповноваженою ним
особою пошкодження транспортного
засобу та/або їх частина не могли
виникнути за заявлених обставин
(наприклад, неможливість виникнення
пошкоджень при знаходженні ТЗ у
нерухомому стані, неможливість
виникнення пошкоджень при зіткненні з
визначеним Страхувальником об'єктом
тощо). При цьому надання
Страхувальником (водієм ТЗ або іншою
уповноваженою Страхувальником особою)
таких відомостей прирівнюється до
надання неправдивої інформації щодо
факту та/або обставин випадку.

При цьому відповідач послався на
Висновок експертного транспортно -
трасологічного дослідження № 993-12-ТТ
від 04.09.2012 року, згідно якого «С
технической точки зрения, изложенные в
заявлении пояснения ОСОБА_3, в объеме
предоставленной на исследование
следовой информации, не подтверждаются
соответствием всех повреждений,
механизмом и характером их нанесения, а
также следами на автомобиле НОМЕР_3 и
месте происшествия, что
свидетельствует о технической
несостоятельности заявленной версии».

Наведене свідчить про надання до
Страхової компанії неправдивої
інформації стосовно факту та обставин
отримання заявлених пошкоджень
автомобілем «HYUNDAI 120».

Пунктом 29.4. Договору страхування
передбачено право Страховика
відмовити у виплаті страхового
відшкодування, якщо:

- Страхувальник надав Страховику
неправдиву інформацію про об'єкт
страхування або факт настання
страхового випадку та/або у разі
надання Страхувальником на запит
Страховика відомостей, які не
відповідають дійсності, по фактам, що
стосуються страхового випадку і його
обставин (п. 29.4.3.);

- згідно з висновком (звітом
автотехнічного, трасологічного
дослідження тощо) компетентного
спеціаліста, експертним дослідженням
буде встановлено, що заявлені
Страхувальником чи уповноваженою ним
особою пошкодження ТЗ та/або їх частина
не могли виникнути за заявлених
обставин (наприклад, неможливість
виникнення пошкоджень при
знаходженні ТЗ у нерухомому стані,
неможливість виникнення пошкоджень
при зіткненні з визначеним
Страхувальником об'єктом тощо). При
цьому надання Страхувальником (водієм
ТЗ або іншою уповноваженою
Страхувальником особою) таких
відомостей прирівнюється до надання
неправдивої інформації щодо факту
та/або обставин випадку.

За таких обставин АТ «СК «АХА
Страхування» дійшло висновку про
наявність підстав для відмови у
виплаті страхового відшкодування, про
що направило ОСОБА_3 лист вих. № 6184/26цв
від 10.03.2012 року, з обгрунтуванням причин
відмови.

Викладене свідчить, що АТ «СК «АХА
Страхування» прийнято рішення про
відмову виплаті страхового
відшкодування відповідно до умов
Договору страхування та норм чинного
законодавства.

Отже, спір між сторонами зумовлений
тим, що відповідач вважає доведеним
наявність підстав для відмови у
виплаті страхового відшкодування
згідно з пунктом 29.4.3., 29.4.24 Договору
страхування, а Позивачка вважає, що
підстав для відмови не немає і при
цьому посилається на Постанову
Орджонікідзевського районного суду
міста Запоріжжя у справі про
адміністративне правопорушення від
03.10.2012 року.

Невідповідність висновків суду
обставинам справи при визнанні
безпідставною відмови відповідача у
виплаті страхового відшкодування
полягає в тому, що суд зробив висновок,
що обставини ДТП. у якій було
пошкоджено автомобіль, були
встановлені постановою судді
Орджонікідзевського районного суду
м.Запоріжжя від 03 жовтня 2012 року про
притягнення позивачки до
адміністративної відповідальності за
фактом ДТП. Проте зазначена постанова
цих обставин не встановлювала, а самі
обставини спростовуються Висновком
експертного транспортного-
трасологічного дослідження № 993-12-ТТ
від 04.09.2012 року.

Судом було порушено наступні норми
матеріального права при визнанні
необгрунтованою відмову відповідача у
виплаті страхового відшкодування, а
саме:

ст.16 Закону України «Про страхування»
договір страхування - це письмова угода
між страхувальником і страховиком,
згідно з якою страховик бере на себе
зобов'язання у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату страхувальнику або іншій
особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору;
договір страхування повинен містити
причини відмови у страховій виплаті;

ст.26. Закону України «Про страхування»
підставою для відмови страховика у
здійсненні страхових виплат або
страхового відшкодування є: ...3)
подання страхувальником свідомо
неправдивих відомостей про предмет
договору страхування або про факт
настання страхового випадку.

Уклавши Договір страхування сторони
дійшли згоди щодо усіх його умов, у тому
числі і до умови про підстави відмови у
виплаті страхового відшкодування.

Підстави, з яких було відмовлено у
виплаті страхового відшкодування
позивачці, передбачені законодавчо.

Проте, суд , вирішуючи спір,
безпідставно не застосував вимоги ст.
ст, 16, 26. Закону України «Про
страхування».

Відповідно до ч.3. ст.61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Постановою судді Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 03.10.2012
р., якою ОСОБА_3 притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст.124. КупАП встановлено, що 09.08.2012 р. о
01.00 год. ОСОБА_3, керуючи автомобілем
НYUNDAI I20, реєстр. № НОМЕР_4, на перехресті
вул. Набережна - вул. Лермонтова у м.
Запоріжжя, при зміні напрямку руху
(поворот праворуч) не впоралась з
керуванням, виїхала за межі проїзної
частини та скоїла наїзд на перешкоду -
декоративний камінь, чим порушила п. 10.1.
ПДР України.

Таким чином, судж першої інстанції
прийшов висновку, що судовим рішенням
про притягнення ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності
встановлені обставини ДТП, тобто
відповідач необгрунтовано дійшов
висновку про повідомлення ОСОБА_3
неправдивих відомостей і як наслідок
про необхідність відмови у виплаті
страхового відшкодування».

Проте, такий висновок суду не
відповідає дійсності, оскільки
відповідно до ч. 4. ст. 61 ЦПК України
вирок у кримінальному провадженні, що
набрав законної сили, або постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Обставинами, які підлягають
з'ясуванню при розгляді справи про
адміністративне правопорушення
відповідно до ст. 280 КУпАП є: чи було
вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом'якшують і
обтяжують відповідальність, чи
заподіяно майнову шкоду, чи є підстави
для передачі матеріалів про
адміністративне правопорушення на
розгляд громадської організації,
трудового колективу.

Таким чином, при розгляді судом справи
про адміністративне правопорушення
питання стосовно можливості
виникнення пошкоджень автомобіля
позивачки за заявлених нею обставин не
вирішувалось (що вбачається з тексту
постанови та з порядку розгляду справи
про адміністративне правопорушення,
встановленого КУпАП).

Як роз'яснено у п.17 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 12 червня 2009
року №5 «Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства, що регулюють
провадження у справі до судового
розгляду" для з'ясування обставин, що
мають значення для справи і потребують
спеціальних знань у галузі науки,
мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
призначає експертизу, коли
необхідність експертного висновку
випливає з обставин справи і поданих
доказів…Висновок експертизи може бути
доказом у справі лише в тому разі, коли
експертиза була проведена на підставі
ухвали суду відповідними
судово-експертними установами…У разі
коли висновок експертизи наданий
стороною як додаток до позовної заяви,
тобто проведений відповідною
експертною установою за її клопотанням
чи клопотанням її представника, то
такий висновок може розцінюватися лише
як письмовий доказ, який підлягає
дослідженню в судовому засіданні та
відповідній оцінці. Якщо стосовно
цього письмового доказу в судовому
засіданні виникнуть сумніви, то,
виходячи з характеру
матеріально-правового спору та залежно
від того, яке значення має наявність у
справі такої експертизи, суд повинен
роз'яснити особам, які беруть участь у
справі, про їх право заявити клопотання
про її призначення.

Проте, висновок спеціаліста № 993-12-ТТ
від 04.09.2012 року, наданий відповідачем на
підтвердження своїх заперечень проти
позовних вимог, не прийнято в якості
належного та допустимого доказу судом
першої інстанції, не надано йому оцінку
відповідно до ст.212 ЦПК України,
незважаючи на те, що його проведено
експертом-автотехніком, атестованим у
встановленому законом порядку, який
має кваліфікацію судового експерта зі
стажем експертної роботи з 2000 року.

Факти, встановлені висновком №
993-12-ТТ від 04.09.2012 року компетентного
спеціаліста, експертом-автотехніком,
які стали підставою для відмови у
виплаті страхового відшкодування.

Постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення не
спростовує, належних та допустимих
доказів на спростування цих фактів,
позивачка та третя особа у
встановленому статтями 10., 60. ЦПК
України порядку не надали.

Матеріали у справі про адміністративне
правопорушення, які розглядав суд, були
зібрані працівниками ДАІ, які не були
присутніми під час ДТП. Працівники ДАІ
лише зафіксували факт настання цієї
події, склали схему того, що було
виявлено на місці, на яке вони були
викликані, а обставини, за яких сталася
подія, зазначили із слів водія
транспортного засобу, тобто позивачки.

Таким чином, факти, встановлені
постановою судді у справі про
адміністративне правопорушення від
03.10.2012 р. щодо ОСОБА_3 не спростовують
висновків дослідження № 993-12-ТТ від
04.09.2012 р., а тому наявність цієї
постанови не впливає на необхідність
застосування до правовідносин сторін
умов Договору страхування та надання
оцінки іншим доказам у справі.

Відповідно до норм діючого
законодавства, а саме п. 3 ч. 1 ст. 991 ЦК
України, п. 3 ч. 1 ст. 26 Закону України
«Про страхування», пункт 11.2.3, пункт 16.1.3.
Програми страхування підставою для
відмови страховика (відповідача) у
здійсненні страхового відшкодування є
надання страхувальником (позивачем)
навмисних неправдивих відомостей про
об'єкт страхування або про факт
настання страхового випадку.

Судова колегія вважає, що суд
першої інстанції допустив неправильне
тлумачення норм матеріального закону і
дійшов необґрунтованого висновку про
те, що факт настання страхового
випадку належно підтверджено
матеріалами справи. .

Суд не взяв до уваги заперечення
відповідача та наданий ним, як доказ,
про надання позивачем неправдивої
інформації про факт настання
страхового випадку, зазначений вище
висновок експертного трасологічного
дослідження, яким пояснення позивачки
стосовно механізму пригоди є технічно
неспроможними.

Судова колегія вважає, що суд
першої інстанції допустив неправильне
тлумачення норм матеріального закону і
дійшов необґрунтованого висновку про
те, що факт настання страхового
випадку належно підтверджено
матеріалами справи, і не взяв до уваги
надання ОСОБА_3 навмисних неправдивих
відомостей щодо цього.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що
ухвалене у справі судове рішення в
частині часткового задоволення
позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення з
ПАТ «Страхова компанія «АХА
Страхування» на користь ОСОБА_3 суми
страхового відшкодування за договором
добровільного страхування наземного
транспорту № 3336а/11зп, від 04.10.2011 року у
розмірі 36 566 грн. 36 коп., витрат за
проведення експертного
автотоварознавчого дослідження у
розмірі 1000 грн., витрат по сплаті
судового збору у розмірі 375 грн. 66 коп., а
всього 37 942 грн. 02 коп., а також в частині
часткового задоволення позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
«ВТБ Банк» про стягнення з ПАТ
«Страхова компанія «АХА Страхування»
на користь Публічного акціонерного
товариства «ВТБ Банк» суми страхового
відшкодування за договором
добровільного страхування наземного
транспорту № 3336а/11зп, від 04.10.2011 року у
розмірі 49 441 грн. 57 коп. та витрат по
сплаті судового збору у розмірі 494 грн.
42 коп., а всього 49 935 грн. 99 коп. не можна
визнати законним і обґрунтованим, тому
воно в цій частині підлягає скасуванню
на підставі ст.303 та ч. 1 ст. 309 ЦПК
України, з ухваленням нового рішення
про відмову в задоволенні позову.

В іншій частині рішення суду
підлягає залишенню без змін.

У відповідності до ст.88 ЦПК України
слід стягнути з ОСОБА_3, та ПАТ «ВТБ
Банк» на користь АТ »СК »АХА
Страхування» по 219 грн.69 коп. судового
збору з кожного.

Керуючись ст.ст. 88, 303, 304, 305, 307, 309, 313,
314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування»
задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного
суду м.Запоріжжя від 13 червня 2013 року у
цій справі в частині часткового
задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «АХА Страхування»
про стягнення з ПАТ «Страхова
компанія «АХА Страхування» на користь
ОСОБА_3 суми страхового відшкодування
за договором добровільного
страхування наземного транспорту №
3336а/11зп від 04.10.2011 року у розмірі 36 566
грн. 36 коп., витрат за проведення
експертного автотоварознавчого
дослідження у розмірі 1000 грн., витрат по
сплаті судового збору у розмірі 375 грн.
66 коп., а всього 37 942 грн. 02 коп.,
скасувати та в цій частині ухвалити
нове рішення про відмову у задоволенні
позові.

Рішення суду в частині часткового
задоволення позовних вимог Публічного
акціонерного товариства «ВТБ Банк» до
ПАТ «Страхова компанія «АХА
Страхування» про стягнення з ПАТ
«Страхова компанія «АХА Страхування»
на користь Публічного акціонерного
товариства «ВТБ Банк» суми страхового
відшкодування за договором
добровільного страхування наземного
транспорту № 3336а/11зп від 04.10.2011 року у
розмірі 49 441 грн. 57 коп. та витрат по
сплаті судового збору у розмірі 494 грн.
42 коп., а всього 49 935 грн. 99 коп.,
скасувати та в цій частині ухвалити
нове рішення про відмову у задоволенні
позові.

В іншій частині рішення суду
залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 та ПАТ «ВТБ
Банк» на користь Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування» по 219 грн.. 69
коп. судового збору з кожного.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:
судді: