Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/3077/14 Головуючий у
1-й інстанції Бахаєв І.В.
Суддя-доповідач Панкеєв О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі
головуючого судді Осоцького І.І.,

суддів Панкеєва О.В., Мануйлова Ю.С.

при секретарі Остащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» на рішення
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 08 квітня 2014
року в справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2012 року Публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «Приватбанк» звернулось до суду
із позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості.

В обґрунтування вимог зазначав,
що відповідно до укладеного договору №
б/н від 13.12.2007 року відповідач по справі
ОСОБА_2, 13.12.2007 року отримала кредит у
розмірі 1 000,00 гривень у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36,00%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки.

У порушення зазначених умов
договору відповідач зобов'язання за
вказаним договором належним чином не
виконала, тому станом на 30.09.2012 року має
заборгованість - 15 909 гривень 47 копійок,
яка складається з наступного: 5 316,52 грн.
- заборгованість за кредитом; 7 417,29 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 2 179, 97 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; а також штраф
відповідно до пункту 8.6 Умов та правил
надання банківських послуг: 250,00 грн. -
штраф (фіксована частина), 745,69 грн. -
штраф (процентна складова).

Рішенням Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 08 квітня 2014 року позов
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2
на користь ПАТ КБ «Приватбанк»,
заборгованість за кредитом у сумі 5316,52
грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ
КБ «Приватбанк» сплачену суму судового
збору 214,60 грн. В задоволення іншій
частині позовних вимог представнику
позивача ПАТ КБ «Приватбанк»
відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«Приватбанк» зазначає, що висновки
суду не відповідають обставинам
справи, рішення ухвалено з порушенням
вимог матеріального та процесуального
права, тому просить його змінити в
частині відмови в задоволенні вимог
стосовно стягнення заборгованості за
відсотками, комісії, штрафів та
ухвалити в цій частині нове рішення,
яким вимоги задовольнити в повному
обсязі.

Відповідач погодився із судовим
рішення, апеляційної скарги не подавав.

Заслухавши доповідача.
пояснення учасників процесу,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог п.п. 3, 4 ч. 1 ст.
309 ЦПК України підставами для
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи та неправильне
застосування судом норм матеріального
і порушення норм процесуального права.

За змістом ст. ст. 213, 215 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Рішення таким вимогам
закону не відповідає.

Як вбачається із
матеріалів справи, що відповідно до
укладеного договору № б/н від 13.12.2007
року відповідач по справі ОСОБА_2, 13.12.2007
року отримала кредит у 1 000,00 гривень у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36,00% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки. 17.08.2008 року сума
кредитного ліміту була збільшена до 5500
гривень (а.с.108) Строк дії картки 10.2011 рік
(а.с.98)

Останній платіж на картку ОСОБА_2
був зроблений 27.11.2008 року у сумі 270
гривень (а.с.120)

Заперечуючи проти позову ОСОБА_2
зазначала у суді першої інстанції, що у
2008 році іі картка була заблокована. Та
вона нею не користувалася, гроші не
отримувала. Між тим належних та
допустимих доказів та таке твердження
відповідач не надав.

Задовольняючі позовні вимоги
частково та стягуючи з боржника лише
заборгованість по кредиту у сумі 5316
гривень 52 копійки, суд першої інстанції
зазначив, що позовні вимоги є
обґрунтованими, але виходячи з
основних принципів цивільного
законодавства справедливості та
розумності в частині стягнення
заборгованості по комісії за
користуванням кредитом, штрафу
(фіксована частина), штрафу (процентна
складова) та процентної ставки
залишити без задоволення на підставі
ч.3 ст. 551 ЦК України, оскільки на думку
суду розмір нарахованої відповідачу
неустойки значно перевищує розмір
збитків, понесених позивачем.

Проте такі висновки суду першої
інстанції не відповідають нормам
матеріального права.

Згідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення. Відповідно до п. 27
постанови № 5 Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду і цивільних і кримінальних
справ "Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин" від 30 березня 2012 року,
положення частини третьої статті 551 ЦК
України про зменшення розміру
неустойки може бути застосовано судом
лише за заявою відповідача до
відсотків, які нараховуються як
неустойка, і не може бути застосовано
процентів за користування кредитом,
які мають іншу правову природу.
Проценти, які підлягають сплаті згідно
з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у
такому порядку не підлягають зменшенню
через неспівмірність із розміром
основного боргу, оскільки вони є платою
за користування грошима і підлягають
сплаті боржником за правилами
основного грошового боргу.

Істотними обставинами в
розумінні частини третьої статті 551 ЦК
України можна вважати, зокрема, ступінь
виконання зобов'язання боржником;
майновий стан сторін, які беруть участь
у зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу (наприклад, відсутність
негативних наслідків для позивача
через прострочення виконання
зобов'язання). Отже, неустойка може бути
зменшена лише за заявою сторони,
зробленою у місцевому суді до
ухвалення судового рішення, та у
випадку, якщо вона перевищує розмір
збитків і за наявності обставин, що
мають істотне значення для сторін
договору.

І змісту судового рішення
вбачається, що місцевий суд не зменшив
розмір неустойки (штрафу), а взагалі на
свій розсуд звільнив від сплати
штрафів, при цьому не тільки неустойки,
а і процентів та комісії без законних
на то підстав, бо розмір неустойки
(штрафів ) не перевищує суми основного
боргу як і відсутні істотні обставини в
розумінні частини третьої статті 551 ЦК
України.

Між тим звільнення від сплати
процентів, штрафів, комісій, які
передбачені умовами договору не
передбачено нормами цивільного
законодавства.

Згідно ст. 525, 526 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином згідно з умовами
договору та вимогами Цивільного
Кодексу. Одностороння відмова від
виконання зобов'язання не
допускається.

Умовами договору передбачено
сплата відсотків у розмірі 36 % на рік на
суму залишку заборгованості за
кредитом та штраф відповідно до пункту
8.6 Умов та правил надання банківських
послуг 250,00 грн. -штраф (фіксована
частина), + 5 % від ціни позову штраф
(процентна складова), комісії
відповідно до тарифів у розмірі 10 % від
суми використаного кредиту.

Розрахунок заборгованості,
доданий до позову, за яким відповідач
станом на 30.09.2012 року має
заборгованість 15 909 гривень 47 копійок,
яка складається з заборгованості за
кредитом у сумі 5 316,52 грн.;
заборгованості по процентам за
користування кредитом - 7 417,29 грн. ,
заборгованості по комісії за
користування кредитом - 2 179, 97 грн,
штрафів - 250,00 грн. (фіксована частина) та
745,69 грн. (процентна складова)
відповідає умовам договору , не
спростований відповідачем.

Виходячи із того, що рішення суду
першої інстанції в частині відмови у
задоволенні позову про стягнення
процентів, штрафів, комісії суперечить
нормам матеріального права, а тому на
підставі ст. 309 ЦПК України рішення
підлягає скасуванню та задоволенню
вимог позивача.

Крім того відповідно до вимог ст. 88
ЦПК України з відповідача підлягають
стягненню судові витрати понесені в
апеляційній інстанції.

Керуючись ст.ст. 303,307,
309,313, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 08 квітня 2014 року змінити.

В частині відмови в задоволені
позову Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення
процентів, комісії, штрафів, рішення
скасувати.

Викласти рішення в наступній
редакції :

Стягнути ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
№ б/н від 13.12.2007 року станом на 30.09.2012
року в сумі 15 909 (п'ятнадцять тисяч
дев'ятсот дев'ять) гривень 47 копійок,
яка складається з заборгованості за
кредитом у сумі 5 316 гривень 52 копійки,
заборгованості по процентам за
користування кредитом 7 417 гривень 29
копійок, заборгованості по комісії за
користування кредитом 2 179 гривень 97
копійок, штрафів - 250,00 грн. (фіксована
частина) та 745,69 грн. (процентна
складова).

Стягнути ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» судових
витрат, понесених у суді першої
інстанції 214 гривень 60 копійок та
апеляційної інстанції 121 гривень 80
копійок, а всього 336 (триста тридцять
шість) гривень 40 копійок.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді