Справа № 465/5707/13
Головуючий у 1 інстанції: Козюренко Р.С.
Провадження № 22-ц/783/4489/14
Доповідач в 2-й інстанції: Федоришин А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2014 року
м. Львів

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Львівської області у складі:

головуючого - Федоришина А.В.

суддів: Приколоти Т.І., Тропак О.В.

при секретарі - Івановій О.О.,

за участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на рішення Франківського
районного суду м. Львова від 25 квітня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3
до Львівської міської ради, третя
особа: товариство з обмеженою
відповідальністю «Радар-03» про
демонтаж люфт-клозету,

в с т а н о в и л а :

оскаржуваним рішенням у задоволенні
позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Львівської
міської ради, третя особа: товариство з
обмеженою відповідальністю «Радар-03»
про демонтаж люфт-клозету відмовлено.

Рішення оскаржили ОСОБА_2, ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі апелянти
посилаються на те, що суд не взяв до
уваги постанову Державної
санітарно-епідеміологічної служби
України № 85/06 від 06.11.2012 р. та постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 06.02.2014 р.
Зазначають, що суд у рішенні суду
посилається на декларації про початок
будівельних робіт та прийняття в
експлуатацію дворової вбиральні, однак
ці декларації не є дозволом на
порушення пп. 2.22 та 2.24 Державних
санітарних норм та правил утримання
територій населених пунктів, і ці
декларації, подані третьою особою, не
містять інформації щодо предмета
доказування і не є належним доказами.
Вважають, що судом не повно з'ясовано
обставини справи і не доведено
обставини, що мають значення для
справи.

Заслухавши доповідь судді, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на підтримання скраги, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 на її заперечення, перевіривши
матеріали справи, межі і доводи
апеляційної скарги колегія суддів
вважає скаргу безпідставною і тому її
слід відхилити, а рішення залишити без
змін.

Судом вірно встановлено, що рішенням
виконкому Львівської міської ради № 880
від 30.09.2011 р. оформлено територіальній
громаді м. Львова в особі Львівської
міської ради право комунальної
власності на будівлю під літерою «Г»
загальною площею 1, 7 кв.м. на АДРЕСА_1 у м.
Львові та зобов'язано відділ
приватизації державного житлового
фонду Франківського району оформити та
видати свідоцтво про право власності
на дану будівлю, а Управління
комунальної власності ДЕП
зареєструвати свідоцтво про право
власності в ОКП ЛОР «БТІ та ЕО». Право
власності зареєстроване в КП ЛОР «БТІ
та ЕО» 17.11.2011 р.

Підставою для звернення позивачів із
позовом до суду була постанова
Франківської державної
санітарно-епідеміологічної служби №
65/06 від 04.04.2011 р. про тимчасову заборону
ведення діяльності в офісному
приміщенні ТзОВ «Радар» на АДРЕСА_2 у
зв'язку з невиконанням припису від
28.12.2010 р., а тому позивачі просили
демонтувати вищезазначену будівлю, а
саме люфт-клозет, оскільки такий
порушує їх права, суперечить
суспільним інтересам і не відповідає
будівельним нормам і правилам.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Як убачається із матеріалів справи,
постановою Франківського районного
суду м. Львова від 01.08.2012 р. скасовано
постанову № 65/06 в.о. Головного
державного санітарного лікаря
Франківського району м. Львова від
04.04.2011 р. про застосування
адміністративно-запобіжних заходів за
порушення санітарного законодавства,
яка була підставою для звернення до
суду.

Право власності ТзОВ «Радар» на
люфт-клозет, що знаходиться на
прибудинковій території будинку
АДРЕСА_1 підтверджено матеріалами
справи, доказів про його скасування
позивачами не надано.

Твердження апелянтів про те, що суд не
взяв до уваги постанову Державної
санітарно-епідеміологічної служби
України № 85/06 від 06.11.2012 р. про
припинення експлуатації люфт-клозету,
є безпідставними, оскільки дана
постанова не була предметом розгляду
цих позовних вимог.

Крім того безпідставними є доводи
апеляційної скарги про те, що суд не
взяв до уваги постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 06.02.2014 р., якою скасовано наказ
Представництва Фонду державного майна
України у м. Львові від 29.12.1995 р. № 2488 про
затвердження звіту проведеної
експертної оцінки приміщень
товариства та прийняття рішення про
укладення договору купівлі-продажу.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку про те, що позивачами не
надано жодних доказів, які свідчили б
про скасування права власності на
спірне приміщення, а тому підстав для
задоволення позовних вимог не має.

За наведених обставин, колегія суддів
приходить до переконання, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
правильність висновків суду першої
інстанції і тому апеляційну скаргу
слід відхилити, а рішення залишити без
змін.

На підставі наведеного, керуючись п. 1 ч.
1 ст. 307, ст.. 308, ст. 317 ЦПК України колегія
суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Франківського районного суду
м. Львова від 25 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
шляхом подання касаційної скарги до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили.

Головуючий:

Судді: