Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2012/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Кореняк В. К.
УХВАЛА

Іменем України

07.08.2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області в складі:

Головуючої: Савченко С.О.

Суддів: Кодрула М.А.,
Суржика М.М.,

при секретареві: Гончар
О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Державний ощадний
банк України» на рішення Ленінського
районного суду м. Кіровограда від 13
червня 2014 року у справі за його позовом
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про усунення
перешкод у здійсненні звернення
стягнення на іпотечне майно шляхом
примусового виселення мешканців з
будинку без надання іншої житлової
площі, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору,
на стороні відповідачів - служба у
справах дітей Кіровоградської міської
ради,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2013 року ПАТ «Державний
ощадний банк України» звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 про усунення перешкод у
здійсненні звернення стягнення на
іпотечне майно шляхом примусового
виселення мешканців з будинку без
надання іншої житлової площі, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмету спору, на стороні
відповідачів - служба у справах дітей
Кіровоградської міської ради,
обґрунтовуючи його тим, що між
публічним акціонерним товариством
«Державний ощадний банк України» і
ОСОБА_5 22.12.2006 року укладено кредитний
договір, за яким ОСОБА_5 отримав 15000
доларів США, а також в забезпечення
зобов'язань за цим договором між
позивачем та відповідачем ОСОБА_2 того
ж дня укладено договір іпотеки, за яким
предметом іпотеки є будинок АДРЕСА_1.
Договір іпотеки посвідчений 22.12.2006 р.
приватним нотаріусом Кіровоградського
нотаріального округу ОСОБА_6за
реєстром № 6375.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 02.03.2010 року стягнуто
солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_7 на
користь акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» 126722
грн. 17 коп. заборгованості за кредитним
договором від 22 грудня 2006 року. В
рахунок погашення заборгованості за
цим кредитним договором звернуто
стягнення на предмет іпотеки -
житловий будинок з надвірними
господарчо-побутовими будівлями
АДРЕСА_1.

Позивач вважає, що звернення стягнення
на житловий будинок є підставою для
виселення його мешканців, якими є всі
відповідачі, письмові вимоги банку про
виселення і зняття з реєстрації в
зазначеному будинку відповідачі
ігнорують, а тому позивач просить
задовольнити його позовні вимоги.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 13 червня 2014 р. в
задоволені позову відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі позивач просив
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким задовольнити позовні вимоги
в повному обсязі, посилаючись на
порушення норм матеріального права,
оскільки суд ухвалив рішення без
повного, всебічного та об'єктивного
дослідження всіх обставин справи.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав:

Матеріали справи свідчать, що між
позивачем та ОСОБА_5 22.12.2006 року
укладено кредитний договір, за яким
ОСОБА_5 отримав 15000 доларів США, а також
в забезпечення зобов'язань за цим
договором між позивачем та
відповідачем ОСОБА_2 22.12.2006 р. укладено
договір іпотеки, за яким ОСОБА_2 передав
в іпотеку будинок АДРЕСА_1. Договір
іпотеки посвідчений 22.12.2006 р. приватним
нотаріусом Кіровоградського
нотаріального округу ОСОБА_6 за
реєстром № 6375 (а.с.15-19).

Рішенням Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 02.03.2010 року стягнуто
солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_7 на
користь акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України»
126722грн.17коп. заборгованості за
кредитним договором від 22 грудня
2006року. В рахунок погашення
заборгованості за цим кредитним
договором звернуто стягнення на
предмет іпотеки - житловий будинок з
надвірними господарчо-побутовими
будівлями АДРЕСА_1 (а.с.23).

05.10.2011 року державним виконавцем
Ленінського ВДВС Кіровоградського
міського управління юстиції відкрито
виконавче провадження з виконання
рішення суду від 02.03.2010 року,
12.04.2012р.проведено опис і арешт
житлового будинку АДРЕСА_1, в якому
зареєстровані всі відповідачі (а.с.26-29).
Письмові вимоги банку про зняття з
реєстраційного обліку відповідачі не
виконують (а.с.34-37).

За вимогами ст. 40 Закону України «Про
іпотеку» підставою для виселення всіх
мешканців будинку, за винятком наймача
та членів його сім'ї, є звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове
приміщення.

За діючим нині Законом України «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті» протягом
дії цього закону не може бути примусово
стягнуте нерухоме житлове майно, яке є
предметом застави згідно із ст. 4 закону
України «Про заставу» або предметом
іпотеки згідно із ст. 5 Закону України
«Про іпотеку», якщо таке майно виступає
як забезпечення зобов'язань
громадянина України за споживчим
кредитом, наданим йому кредитними
установами та за умови, що таке
нерухоме майно використовується як
місце постійного проживання
позичальника або є об'єктом
незавершеного будівництва нерухомого
житлового майна, яке перебуває і
іпотеці, за умови, що у позичальника чи
майнового поручителя у власності не
знаходиться інше нерухоме житлове
майно і загальна площа такого
нерухомого житлового майна не
перевищує 140 кв. метрів для квартири та
250 кв. метрів для житлового будинку.

Оскільки будинок АДРЕСА_1 є предметом
іпотеки, будинок виступає як
забезпечення зобов'язання громадянина
України ОСОБА_5 за отриманим ним
споживчим кредитом, будинок
використовується відповідачами як
місце постійного проживання, даних про
наявність у відповідачів іншого житла
матеріали справи не містять, загальна
площа будинку 53.7 кв. м (а.с.28), висновок
суду першої інстанції про те, що на
правовідносини сторін поширюється дія
Закону України «Про мораторій…» і в
період дії закону не може відбуватися
звернення стягнення на предмет
іпотеки, а передбачена законом
процедура звернення стягнення потягне
за собою виселення, і, відповідно, в
період дії Закону України «Про
мораторій…» позовні вимоги
задоволенню не підлягають, є вірним.

Наведене свідчить про те, що суд першої
інстанції дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог, який відповідає
обставинам справи, неправильно
застосував норми матеріального права
та процесуального права, що відповідно
до ст.308 ЦПК України є підставою для
залишення рішення без змін.

На підставі викладеного,
керуючись ст.303, 304, ст.307, ст.308, ст.314,
ст.315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Ленінського районного суду
м. Кіровограда від 13 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: