АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа 2-2146/1/10
Головуючий у 1-ій інстанції - Кізюн Л.І.
Апеляційне провадження № 22-ц/796/7489/2014
Доповідач - Музичко С.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі :

Головуючого - Музичко
С.Г.

Суддів - Семенюк
Т.А, КравецьВ.А.,

при секретарі - Круглику
В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на заочне рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 21 червня 2010 року у цивільній справі
за позовом Приватного акціонерного
товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_3,
ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

Заочним рішенням Солом'янського
районного суду м. Києва від 21 червня 2010
року позов ПАТ «Укрсиббанк» про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, - задоволено. Постановлено
стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_5 на користь
ПАТ «Укрсиббанк» заборгованість за
договором кредиту 0 від 14.02.2007
року в розмірі 86674,12 доларів США, що за
курсом НБУ станом на 11.02.2010 року
становить 694259,67 грн. та судові витрати у
розмірі 1820,00 грн., а всього 696079,67 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду,
представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав
апеляційну скаргу просить оскаржуване
рішення скасувати та ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову ПАТ «УкрСиббанк» у повному
обсязі. В обґрунтування своїх вимог
зазначає, що під час розгляду справи
судом першої інстанції були порушені
норми матеріального та процесуального
права.

Сторони у судове засідання
апеляційного суду не з'явився, про дату
та час розгляду справи повідомлені
належним чином, що відповідно до ч. 2 ст.
305 ЦПК України не перешкоджає
розглядові справи

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
пред'явлених в суді першої інстанції
вимог, колегія дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заявлені позовні вимоги
в повному обсязі, суд першої інстанції
виходив з того, що відповідачі взятих
на себе зобов'язань за Кредитним
договором належним чином не
виконували, не здійснювали щомісячне
погашення кредиту, не сплачували
відсотки у розмірах та в строки,
визначені договором, внаслідок чого
виникла заборгованість в сумі 694259,67
грн.

Колегія суддів погоджується з заочним
рішенням суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

За положеннями ч. 1 ст. 1054 ЦК України
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Згідно зі ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі. Поручителем може бути одна
особа або кілька осіб.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Якщо у зобов'язанні встановлений
строк (термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ч.1 ст.530 ЦК України).

У разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК
України).

Судом першої інстанції встановлено, що
14.02.2007 року між позивачем та
відповідачем ОСОБА_3 укладено Договір
про надання споживчого кредиту №
0 (далі - Кредитний договір),
відповідно до якого позивач надав, а
відповідач прийняв у тимчасове платне
користування кредит в сумі 80000,00
доларів США, із сплатою за користування
кредитом 12,80% річних зі строком
повернення кредиту не пізніше 14.02.2017
року.

Крім того, між ПАТ «УкрСиббанк» та
ОСОБА_5 було укладено договір поруки №
96057 від 14.02.2007 року, відповідно до якого
поручитель зобов'язується перед Банком
нести солідарну відповідальність з
ОСОБА_3 за виконання останньою в
повному обсязі зобов'язань перед
банком за кредитним договором № 0
від 14.02.2007 року.

Сплата процентів за користування
кредитом здійснюється шляхом внесення
ануїтетних платежів (сума грошових
коштів, що складається з строкових
процентів і строкової суми основного
боргу та підлягає сплаті). Днем сплати
ануїтетного платежу вважається 14 число
кожного календарного місяця строку
кредитування, протягом якого
позичальник зобов'язаний сплатити
ануїтетний платіж. Відповідно до п. 1.2.2
кредитного договору розмір
щомісячного ануїтетного платежу
складає 1185,00 доларів США.

Пунктом 2.3 кредитного договору
передбачено, що кредит вважається
повернутим в разі зарахування грошових
коштів, спрямованих на погашення
кредиту, нарахованих за користування
кредитом процентів, можливих штрафних
санкцій, що визначені цим договором, в
повному обсязі на рахунок банку,
зазначений у п. 1.2.2 цього договору.

Крім того, у випадку порушення
зобов'язання позичальником в частині
несплати чергового ануїтетного
платежу в установлений день сплати
такого платежу чи сплату у розмірі
меншому ніж передбачено цим договором
банк може нараховувати пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
суми простроченого платежу, починаючи
з 32 календарного дня, якщо рахувати з
дати виникнення прострочення
процентів (п. 8.1 кредитного договору).

Також у пункті 10.2 кредитного договору
сторони погодили, що у випадку настання
будь-якої з обставин, зокрема порушення
позичальник кредитної дисципліни
(тобто, неналежного виконання умов
цього договору), банк відповідно до
умов п. 1.3.1 договору може змінити розмір
процентної ставки в сторону
збільшення, про що позичальнику та
поручителю було відомо, так як з усіма
умовами договору вони погодилися, та
засвідчили це своїми підписами (а. с.
16-22; 23-24).

Згідно постанови Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року
передбачено, що при вирішенні питання
щодо правомірності підвищення банком
чи іншою фінансовою установою
процентної ставки суди також повинні
розрізняти умови кредитного договору,
які встановлюють односторонню зміну
умов договору, від умов договору, що
встановлюють погоджену сторонами
процедуру зміни договору шляхом
прийняття позичальником пропозиції
кредитора про зміну умов договору
відповідно до вимог статей 641-642 ЦК або в
порядку, визначеному частиною шостою
статті 1056-1 ЦК. Наприклад, не є
односторонньою зміною умов договору та
не суперечить статті 1056-1 ЦК зміна
розміру фіксованої процентної ставки
залежно від зміни обставин кредитного
ризику (неукладення договору
страхування, припинення договору
застави/іпотеки тощо), якщо в
кредитному договорі визначено
обставини, за якими застосовується
інша фіксована процентна ставка, та її
розмір.

При підвищенні процентної ставки
з'ясуванню підлягають визначена
договором процедура підвищення
процентної ставки (лише повідомлення
позичальника чи підписання додаткової
угоди тощо); дії позичальника щодо
прийняття пропозиції кредитора тощо.

Станом на 11.02.2010 року загальна сума
заборгованості за Кредитним договором
становить 86674,12 доларів США, що за
курсом НБУ становить 694259,67 грн., яка
складається з заборгованості: за тілом
кредиту - 72497,23 дол. США, за курсом НБУ
становить 580702,81 грн.; за відсотками -
11973,23 доларів США, що еквівалентно 95905,57
грн., пеня за прострочення сплати
процентів 1419,00 доларів США, що за курсом
НБУ становить 11367,83 грн., пеня за
прострочення сплати кредиту 784,45
доларів США, що за курсом НБУ становить
6283,83 грн.

Установивши, що відповідачі не
виконують належним чином умови взятих
на себе зобов'язань, суд дійшов
правильного висновку про те, що позивач
має право на стягнення вказаних коштів
в солідарному порядку з боржника та
його поручителя й обґрунтовано
задовольнив позовні вимоги банку.

Під час установлення зазначених фактів
судом першої інстанції не було
порушено норм процесуального права,
рішення суду відповідає вимогам
матеріального права та встановленим
обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги про
неправомірність нарахування банком
підвищеної процентної ставки
підлягають відхиленню, оскільки така
можливість прямо передбачена пп. 1.3.1,
10.2 кредитного договору.

За таких обставин .підстави для
застосування строку позовної давності
відсутні, а тому доводи скаржника в цій
частині підлягають відхиленню.

Відсутні в апеляційній скарзі доводи,
які б давали підстави до скасування
рішення суду, оскільки при розгляді
справи у апеляційному суді скаржник не
надав будь - яких переконливих доказів
на спростування висновків суду першої
інстанції.

Отже, суд першої інстанції всебічно і
об'єктивно дослідив всі обставини
справи, зібраним доказам дав вірну
правову оцінку й постановив рішення, що
відповідає вимогам закону.

Рішення суду постановлено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, тому підстав для
його скасування колегія суддів не
вбачає.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують і на
суть прийнятого рішення не впливають.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3
- ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 21 червня 2010 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
до цього суду.

Головуючий
Судді