Справа № 584/535/14-ц
Провадження № 2/584/178/14
РІШЕННЯ

Іменем України

26.08.2014 року
м. Путивль

Путивльський районний суд Сумської
області у складі:

головуючого - судді - Токарєва С.М.

при
секретарі - Ковальовій К.В.

з участю:
представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Путивль справу
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя
особа: приватне акціонерне товариство
«Страхова Компанія «Провідна» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, заподіяної джерелом
підвищеної небезпеки,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з зазначеним
позовом, свої вимоги мотивує тим, що
29.10.2013р. в м. Путивль по вул. Куйбишева, в
районі перехрестя з вул. К.Маркса
відповідач ОСОБА_2, керуючи автомобілем
ГАЗ-3302, номерний знак НОМЕР_1, власником
якого є ОСОБА_4, рухався в напрямку м.
Глухів та не дотримавшись дистанції,
допустив зіткнення з автомобілем
ВАЗ-217030, номерний знак НОМЕР_2, яким
керував ОСОБА_3,-позивач по справі.

Власником автомобіля ВАЗ-217030, номерний
знак НОМЕР_2, є позивач.

Постановою судді Путивльського
районного суду від 05.11.2013р. у справі №
584/1073/13-п відповідач ОСОБА_2 визнаний
винним у вчиненні ДТП, притягнутий до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КУпАП та на нього накладене
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі 425 грн.

З огляду на таке просив суд стягнути з
відповідача на його користь 5207 грн.
гривень матеріальної шкоди, 4000 грн.
моральної шкоди, а також понесені по
справі судові витрати.

У судовому засіданні представник
позивача вимоги підтримав у повному
обсязі з підстав, викладених у позовній
заяві.

Відповідач позов не визнав,
посилаючись на те, що його
відповідальність застрахована, а також
зазначив, що ним було компенсовано
позивачеві франшизу у розмірі 500 грн., а
решту суми у розмірі 16437 грн. 07 коп.
відшкодовано страховою компанією ПрАТ
«СК «Провідна».

Третя особа - ПрАТ «СК «Провідна», -
звернулася до суду з письмовою заявою
про розгляд справи без участі її
представника (а.с. 36-59).

Суд заслухавши сторони по
справі, дослідивши зібрані докази
по справі в їх сукупності
вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню виходячи з
наступного.

Як було встановлено під час судового
засідання, 29.10.2013р. близько 12 год. 00 хв.
ОСОБА_2, керуючи автомобілем ГАЗ-3302, д/н
НОМЕР_1 по вул. Куйбишева в м. Путивль не
дотримавшись безпечної дистанції,
допустив зіткнення з автомобілем
ВАЗ-217030, д/н НОМЕР_2, під керуванням
ОСОБА_3, який рухався попереду в
попутному напрямку, що призвело до
механічного пошкодження цього
автомобіля, чим порушив вимоги п.п.13.1
ПДР України.

Вказані обставини підтверджуються
постановою судді Путивльського
районного суду від 05.11.2013р. у справі №
584/1073/13-п, з якої також вбачається, що
відповідач ОСОБА_2 визнаний винним у
вчиненні ДТП, притягнутий до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КУпАП та на нього накладене
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.17).

Власником автомобіля ВАЗ-217030, д/н
НОМЕР_2, є позивач, що підтверджується
копією технічного паспорта НОМЕР_6,
виданого Путивльським ВРЕР УДАІ УМВС
України в Сумській області 23.04.2009р.
(а.с.7).

Власником автомобіля ГАЗ-3302, д/н НОМЕР_1
є ОСОБА_4, що було встановлено
Путивльським РВ УМВС України в
Сумській області у висновку від 29.10.2013р.
за результатами перевірки по факту ДТП
(а.с.8-9).

В силу п. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у
кримінальному провадженні, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Також судом встановлено, що 26.12.2012р.
ОСОБА_4 було укладено з ПрАТ «СК
«Провідна» договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів строком дії з
27.12.2012р. до 26.12.2013р. та франшизою 500 грн.,
згідно якого забезпеченим
транспортним засобом є автомобіль
ГАЗ-3302, д/н НОМЕР_1 (страховий поліс
АВ/4825890 ) ( а.с. 42).

На виконання вимог Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» було проведено огляд
автомобіля ВАЗ-217030, д/н НОМЕР_2, за
результатами якого складено акт огляду
транспортного засобу від 05.11.2013р., який
було підписано позивачем ОСОБА_3 та
представником ПрАТ «СК «Провідна»
(а.с.44).

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

У відповідності до калькуляції №
від 07.11.2013 року, складеної за допомогою
програмного продукту «Аудатекс», яким
користуються експерти-оцінювачі і який
працює в автоматичному режимі,
вартість відновлювального ремонту
пошкодженого внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
автомобіля ВАЗ-217030, д/н НОМЕР_2, з
урахуванням зносу деталей становить
16973 грн. 07 коп. (а.с.45-48).

Відповідно до п. 4 страхового полісу
АВ/4825890 встановлений обов'язковий ліміт
відповідальності страховика за шкоду,
заподіяну майну потерпілого, у розмірі
50000 грн.

Оскільки відповідно до п. 12.1 ст. 12
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» страхове
відшкодування завжди зменшується на
розмір франшизи, розрахованої за
правилами цього підпункту, то сума
страхового відшкодування у розмірі 16973
грн. 07 коп. підлягає зменшенню на розмір
франшизи - 500 грн. і становить 16473 грн. 07
коп. (16973 грн. 07 коп. - 500 грн. 00 коп. = 16473
грн. 07 коп.).

07.11.2013р. ПрАТ «СК «Провідна» було
складено страховий акт № та
перераховано відповідачу ОСОБА_3
страхове відшкодування у розмірі 16473
грн. 07 коп. (а.с.49).

В судовому засіданні представник
позивача підтвердив факт отримання
ОСОБА_3 від ПрАТ «СК «Провідна» суму
страхового відшкодування у розмірі 16473
грн. 07 коп.

Суму франшизи у розмірі 500 грн. було
сплачено відповідачем ОСОБА_2 позивачу
ОСОБА_3, що підтверджується розпискою
останнього від 06.11.2013р. та не
заперечувалося в судовому засіданні
його представником (а.с.67).

На підтвердження розміру нанесеної
майнової шкоди представником позивача
було надано суду: товарний чек № 341 від
14.11.2013р. на суму 5810 грн. 00 коп., видаткову
накладну № 485 від 27.11.2013р. на суму 5530 грн.
50 коп. та акт виконаних робіт від
18.12.2013р. на суму 10840 грн. 00 коп. (а.с.75,76,78).

Вказані витрати позивачем було
понесено у зв'язку з ремонтом належного
йому автомобіля ВАЗ-217030 д/н НОМЕР_2.

Загальний розмір заподіяної
позивачеві майнової шкоди відповідно
до вказаних документів становить 22180
грн. 50 коп. (5810 грн. 00 коп. + 5530 грн. 50 коп. +
10840 грн. 00 коп. = 22180 грн. 50 коп.).

На виконання вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України
судом було роз'яснено сторонам їх право
на призначення експертизи для
вирішення питання щодо розміру
завданої шкоди, однак сторони заявили,
що вважають за недоцільне призначати
таку експертизу.

В силу принципу диспозитивності
цивільного судочинства, встановленого
ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Всупереч вимогам ч. 2 ст. 60 ЦПК
України відповідачем не було надано
суду належних, допустимих,
обґрунтованих та переконливих доказів,
які б спростовували твердження
позивача про розмір витрат, понесених
останнім у зв'язку з ремонтом належного
йому автомобіля.

Верховний Суд України на засіданні
Судової палати у цивільних справах 4
червня 2014 року ухвалив постанову у
справі № 6-49цс14, предметом якої був спір
про відшкодування майнової та
моральної шкоди.

Відповідно до правового висновку
Верховного Суду України по вказаній
справі власник пошкодженого внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
транспортного засобу має право на
відшкодування у повному обсязі
завданої йому майнової шкоди. При
цьому, якщо цивільна відповідальність
заподіювача шкоди була застрахована,
але розміру страхового відшкодування
не вистачає для повного відшкодування
завданої майнової шкоди, зокрема й у
разі встановлення законодавчих
обмежень щодо відшкодування шкоди
страховиком, то майнова шкода у вигляді
втрати товарної вартості
транспортного засобу повинна бути
відшкодована особою, яка завдала цю
шкоду, у загальному порядку.

Вказаний правовий висновок Верховного
Суду України у повній мірі
узгоджується з положеннями ст. 988 ЦК
України та ст. 1194 ЦК України.

Так, відповідно до абзацу 3 п. 3 ч. 1 ст. 988
ЦК України страхове відшкодування не
може перевищувати розміру реальних
збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України
особа, яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

ПрАТ «СК «Провідна» виконала свої
зобов'язання за договором страхування,
виплативши позивачеві страхове
відшкодування у розмірі 16473 грн. 07 коп.,
при цьому розмір оціненої шкоди
страховиком було визначено у
встановленому законом порядку та
сторонами не оспорювався.

Таким чином, оскільки фактичний розмір
затрат на ремонт майна
(відновлювальний ремонт автомобіля)
перевищує суму страхового
відшкодування, отриманого позивачем,
то в силу вимог ст. 1194 ЦК України
відшкодування різниці між фактичним
розміром шкоди і страховою виплатою
необхідно покласти на особу винну в
настанні ДТП, тобто на відповідача
ОСОБА_2

Враховуючи, що фактичний розмір затрат
позивача на ремонт автомобіля
становить 22180 грн. 50 коп., сума
страхового відшкодування сплаченого
позивачеві страховиком становить 16473
грн. 07 коп., а сума франшизи у розмірі 500
грн. 00 коп. сплачена позивачеві
відповідачем, то різниця між фактичним
розміром шкоди і страховою виплатою (з
урахуванням франшизи) становить 5207 грн.
43 коп. (22180 грн. 50 коп. - (16473 грн. 07 коп. + 500
грн. 00 коп.) = 5207 грн. 43 коп.).

Беручи до уваги, що позивач просить суд
стягнути з відповідача в рахунок
завданої йому майнової шкоди лише 5207
грн. 00 коп., а не 5207 грн. 43 коп., то в силу
принципу диспозитивності цивільного
судочинства, встановленого ст. 11 ЦПК
України, суд вважає за необхідне
стягнути з відповідача на користь
позивача 5207 грн. 00 коп. на відшкодування
майнової шкоди.

Вимога позивача про стягнення з
відповідача 4000 грн. моральної шкоди
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Заподіяну відповідачем внаслідок
скоєння ним ДТП моральну шкоду позивач
обґрунтовує тим, що вказана шкода
полягає у погіршенні стану його
здоров'я, у душевних стражданнях, яких
позивач зазнав внаслідок пошкодження
майна, та неможливістю протягом
певного часу користуватись
автомобілем за його призначенням, що
призвело до порушення нормального
життєвого ритму.

Однак, позивачем не було надано суду
належних та допустимих доказів того, що
після ДТП його стан здоров'я дійсно
погіршився та він звертався з цього
приводу до лікаря, а також не надано
відповідних доказів того, що таке
погіршення стану здоров'я пов'язане
саме з ДТП.

Таким чином, вимоги позивача в частині
відшкодування моральної шкоди, яка
обґрунтовується погіршенням стану
його здоров'я після ДТП, задоволенню не
підлягає.

З огляду на таке, суд приходить до
висновку, що вимоги позивача до
відповідача про стягнення моральної
шкоди у розмірі 4000 грн. підлягають
частковому задоволенню лише в частині
відшкодування моральної шкоди, якої
позивач зазнав у зв'язку з пошкодженням
належного йому автомобіля ВАЗ-217030 д/н
НОМЕР_2, яку суд оцінює у 1000 грн.,
оскільки зазначена обставина
передбачена п.3 ч.2 ст. 23 ЦК України, тому
відшкодування моральної шкоди у даному
випадку здійснює особа, яку визнано
винною у скоєнні дорожньо-транспортної
пригоди, тобто ОСОБА_2

При визначенні розміру моральної шкоди
суд, керуючись ч. 3 ст. 23 ЦК України,
враховуючи, що відповідачем було
допущене порушення вимог діючого
законодавства, саме з його вини
автомобіль, власником якого є позивач
був пошкоджений, ступінь вини
відповідача, яка виразилася в грубій
необережності, глибину душевних
страждань позивача, які виразилися у
хвилюваннях, пов'язаних з пошкодженням
належного йому майна, вважає, що
позовні вимоги позивача в частині
стягнення з відповідача моральної
шкоди підлягають частковому
задоволенню і саме такий розмір
відшкодування відповідає вимогам
розумності і справедливості.

В іншій частині позовних
вимог щодо стягнення моральної шкоди
слід відмовити за безпідставністю
вимог.

Як вбачається із змісту позовної заяви,
позивачем було зазначено у ній ціну
позову 10600 грн. та сплачено судовий збір
у розмірі 243 грн. 60 коп.

Разом з тим, до ціни позову позивачем
було включено не тільки суму
матеріальної шкоди у розмірі 5207 грн.,
але й суму моральної шкоди у розмірі 4000
грн. та судові витрати (суму сплаченого
судового збору та суму витрат на
правову допомогу).

Відповідно до ч.3 ст. 6 Закону України
«Про судовий збір» за подання позовної
заяви, що має одночасно майновий і
немайновий характер, судовий збір
сплачується за ставками, встановлених
для позовних заяв майногвого
характеру.

Беручи до уваги, що вимога позивача про
стягнення моральної (немайнової) шкоди
носить немайновий характер, хоча й має
грошову оцінку, то в силу вимог ч. 3 ст. 6
Закону України «Про судовий збір»
вказана вимога підлягала оплаті
судовим збором за ставками судового
збору щодо вимог немайнового
характеру, встановленими ч. 2 ст. 4 цього
ж Закону у розмірі 243 грн. 60 коп.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Беручи до уваги, що позовні вимоги
позивача про стягнення з відповідача
5207 грн. майнової шкоди судом повністю
задоволено, то сплачена позивачем сума
судового збору у сумі 243 грн. 60 коп.
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача.

Беручи до уваги, що позовні вимоги
позивача про стягнення з відповідача
4000 грн. моральної шкоди задоволені
частково - у розмірі 1000 грн., тобто на 25 %,
а також беручи до уваги, що при
зверненні до суду позивачем не було
сплачено суму судового збору у розмірі
243 грн. 60 коп. за вказаними вимогами, то
75 % від вказаної суми судового збору
підлягає стягненню на користь держави
з позивача, а 25 % - з відповідача, що
становить відповідно 182 грн. 70 коп. та 60
грн. 90 грн.

Враховуючи, що позовні вимоги
задоволено частково, зокрема з
загального розміру вимог у 9207 грн. з
відповідача стягнуто 6207 грн., що
становить 67,4 % від їх загального
розміру, то відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК
України на користь позивача підлягає
стягненню з відповідача 67,4 % понесених
витрат на правову допомогу, що складає
775 грн. 10 коп. (1150грн. 00 коп. Х 67,4 %= 775 грн.
10 коп.).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57- 60, 88, 209, 212-215
ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 5207
грн. на відшкодування майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1000
грн. на відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог
відмовити за їх необґрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 243
грн. 60 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 775
грн. 10 коп. витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
судовий збір в сумі 60 грн. 90 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави
судовий збір в сумі 182 грн. 70 коп.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Сумської області
через Путивльський районний Сумської
області. Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення cуду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення складено у повному обсязі
01.09.2014 року.

Суддя /підпис/

Копія вірна:

Суддя

Путивльського районного суду
С.М.Токарєв