Справа № 333/4140/14-ц
Провадження № 2/333/1932/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 липня 2014 року
м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя
у складі:

головуючого судді
Дмитрієвої М.М.,

при секретарі
Пасюті К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі Комунарського
районного суду м. Запоріжжя, цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення додаткових витрат на
утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення додаткових витрат на
утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування позовних вимог
зазначила наступне.

17 лютого 2006 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2
зареєстрували шлюб. У спільному шлюбі
народився син, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Згідно рішення Апеляційного суду
Запорізької області від 28 січня 2014 року
з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на
утримання сина у розмірі 1/3 частини з
усіх видів заробітку (доходів)
щомісячно, але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 24.09.2013
року до досягнення ОСОБА_3 повноліття.
Згідно з медичної довідки Комунального
закладу «Центр первинної
медико-санітарної допомоги № 6» -
ОСОБА_3, перебуває під наглядом в
амбулаторії № 8 КЗ «Центру ПМСД № 6» з
народження. З 2009 року перебуває на
диспансерному обліку з діагнозом:
поліноз, алергічний сезонний реніт,
коньюктивіт, атопічний дерматит.
Потребує додаткових витрат на
лікування та санаторне - курортне
лікування. У зв'язку з чим просить суд
стягнути з ОСОБА_2 на її користь
додаткові витрати на утримання сина
ОСОБА_3 у розмірі 300 гривень щомісячно,
починаючи з дня подання позовної заяви
і до повноліття дитини.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явилась, про дату, час та місце
розгляду справи була повідомлена
своєчасно та належним чином, надала
заяву про розгляд справи за її
відсутності, позовні вимоги підтримала
в повному обсязі, на фіксації судового
процесу не наполягає.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи був повідомлений
своєчасно та належним чином, подав
заяву, про розгляд справи за його
відсутності, проти задоволення
позовних вимог не заперечує.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК
України, фіксування судового процесу
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи та
дослідивши письмові докази суд вважає,
що заявлений позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України, юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносин, що виникають у
державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Конвенції про
захист прав людини та основоположних
свобод, ратифікованої Україною,
Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року,
яка відповідно до ст. 9 Конституції
України є частиною національного
законодавства України, кожна людина
при визначенні її громадянських прав
та обов'язків має право на справедливий
розгляд справи незалежним та
безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції
України, кожному гарантується судовий
захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд
розглядає справи на принципах
змагальності і диспозитивності.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних та юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження
від 26.09.20006 року, НОМЕР_2, виданого
Комунарським відділом реєстрації
актів цивільного стану Запорізького
міського управління юстиції, сторони є
батьками малолітньої дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Апеляційного суду
Запорізької області від 28.01.2014 року з
ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання
сина у розмірі 1/3 частини з усіх видів
заробітку (доходів) щомісячно, але не
менше ніж 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з
24.09.2013 року до досягнення ОСОБА_3
повноліття.

Згідно відповіді КЗ «ЦПМСД № 6»
встановлено, що ОСОБА_3 потребує
коштовного лікування та санаторно -
курортного лікування.

Відповідно до довідки № 01-16/029 від 11.02.2014
року ОСОБА_1 необхідно сплачувати
щомісячно добровільний благодійний
внесок до благодійного фонду
«Вікторія» у сумі 120 гривень на
підтримку середньої школи № 23. Оплата
за харчування ОСОБА_3 у школі становить
286 гривень щомісяця.

Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції про права
дитини, ратифікованої постановою
Верховної Ради України від 27.02.1997 року,
батько (батьки) або інші особи, які
виховують дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про
права дитини, ратифікованої постановою
Верховної Ради України від 27.02.1997 року,
батьки несуть однакову
відповідальність за виховання і
розвиток дитини. Батьки несуть основну
відповідальність за виховання і
розвиток дитини. Найкращі інтереси
дитини є предметом їх основного
піклування.

На підставі ч. 1 ст. 3 Конвенції про права
дитини, ратифікованої постановою
Верховної Ради України від 27.02.1997 року,
в усіх діях щодо дітей, незалежно від
того, здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про
охорону дитинства» батьки або особи,
які їх замінюють, несуть
відповідальність за створення умов,
необхідних для всебічного розвитку
дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу
України передбачено, що батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 185 СК України той з
батьків, з кого присуджено стягнення
аліментів на дитину, а також той з
батьків, до кого вимога про стягнення
аліментів не була подана, зобов'язані
брати участь у додаткових витратах на
дитину, що викликані особливими
обставинами (розвитком здібностей
дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Розмір участі одного з батьків у
додаткових витратах на дитину в разі
спору визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення. Додаткові витрати на дитину
можуть фінансуватися наперед або
покриватися після їх фактичного
понесення разово, періодично або
постійно.

Обов'язок батьків утримувати
повнолітніх дочку, сина передбачений
главою 16 Сімейного кодексу України, в
зазначеній главі не міститься норми
щодо обов'язку батьків по понесенню
додаткових витрат на навчання
повнолітньої дитини.

Правила та порядок участі батьків у
додаткових витратах на дитину,
встановлений ст. 185 СК України, яка
міститься у главі 15 СК України та
поширюються на правовідносини щодо
обов'язків батьків по утриманню
неповнолітніх дітей, а тому її правила
не можуть бути розповсюджені на
правовідносини, які виникли між
повнолітньою дитиною та її батьком.

Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу
України встановлено, що аліменти на
дитину присуджуються за рішенням суду
від дня пред'явлення позову.

Таким чином, у зв'язку із викладеним,
аналізуючи зібрані у справі докази та
вимоги чинного законодавства,
приймаючи до уваги положення ст. 11 ЦПК
України щодо розгляду справ в межах
заявлених позовних вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі, враховуючи
обставини справи, а також те, що
відповідач визнав позов, суд приходить
до висновку про те, що позовні вимоги
ґрунтуються на законі, підтверджуються
зібраними у справі доказами та не
порушують прав та інтересів третіх
осіб, тому позов є обґрунтованим і
підлягає задоволенню.

Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, у
разі задоволення позову позивача, який
звільнений від сплати судового збору в
розмірі 243 гривні 60 копійок при подачі
позову про стягнення аліментів, цей
судовий збір підлягає стягненню у
дохід держави з відповідача.

Керуючись ч. 1 ст. 18, ч. 2 ст. 27 Конвенції
про права дитини, ратифікованої
постановою Верховної Ради України від
27.02.1997 року, ст. 8 Закону України «Про
охорону дитинства», ст.ст. 180, 182-183, 191 СК
України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 174, 197, 209, 212-215,
367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
додаткових витрат на утримання
неповнолітньої дитини - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН № НОМЕР_1, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, додаткові
витрати на утримання сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 300 гривень
щомісячно, починаючи з дня подання
позовної заяви і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, в дохід
держави судовий збір в розмірі 243
(двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України
допустити негайне виконання рішення в
частині стягнення аліментів в розмірі
за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції може бути подана до
апеляційного суду Запорізької області
через Комунарський районний суд м.
Запоріжжя протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя Комунарського районного
суду

м. Запоріжжя
М.М. Дмитрієва