АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22 -ц/796/5481/2014 року
Головуючий у 1-й інстанції:
Доповідач: Чобіток А.О.
Ухвала

Іменем України

21 серпня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого - судді Чобіток А.О..

суддів - Немировської О.В.,Ящук Т.І.

при секретарі - Лужецькій І.С.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Києві
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 03 грудня 2004 року в справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

в с т
а н о в и л а:

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 03 грудня 2004 року
розірвано шлюб , укладений між ОСОБА_2
та ОСОБА_1 у відділі реєстрації актів
громадянського стану Голосіївського
районного управління юстиції у м. Києві
за актовим записом № 1216 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не
погоджуючись з вказаним рішенням суду
першої інстанції, зазначає, що вона
дізналась про існування рішення лише
після смерті чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_1. Зі
справи сестри ОСОБА_2 про визнання
недійсним заповіту, який склав ОСОБА_2
на її ім»я 19.01.2012 року. Весь час з
моменту реєстрації шлюбу і до смерті
чоловіка вони проживали разом, вели
спільне господарство і ніколи не
виникало питання про розірвання шлюбу.

В 2011 році чоловік захворів і вона
доглядала за ним, а 19.01.2012 року ОСОБА_2
склав на її ім.»я заповіт.

Посилаючись на вказані обставини,
просила скасувати рішення та закрити
провадження в справі.

Вислухавши доповідь судді, пояснення
ОСОБА_1 та її представника, обговоривши
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до наступного.

Встановлено, що рішенням
Голосіївського районного суду м. Києва
від 03 грудня 2004 року розірвано шлюб між
сторонами , укладений між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 у відділі реєстрації актів
громадянського стану Голосіївського
районного управління юстиції у м. Києві
за актовим записом № 1216 з зазначенням
того, що в судовому засіданні
достовірно встановлено, що між
сторонами склалися вкрай негативні
стосунки, оскільки сторони по справі
мають різні погляди на життя, різні
вподобання,внаслідок чого між
подружжям не підтримуються
сімейно-шлюбні стосунки, мають кожен
свій бюджет, не ведуть спільного
господарства, практично їх сім»я
повністю розпалася і її збереження
стало неможливим та суперечить їх
інтересам. При цьому вказано, що
відповідачка, тобто ОСОБА_1 в судовому
засіданні не заперечила проти
розірвання шлюбу та просила його
розірвати ( а.с. 1 ).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

04.12.2012 року ОСОБА_1,посилаючись на те, що
про судове рішення про розірвання
шлюбу з ОСОБА_2 їй стало відомо після
його смерті, просила в апеляційній
скарзі скасувати рішення суду та
провадження в справі закрити.
Вказувала,що весь час після реєстрації
шлюбу 22 грудня 2002 року вона з ОСОБА_2
проживали однією сім»єю,вели спільне
господарство,а під час його хвороби
вона доглядала за ним.19.01.2012 року
чоловік склав на її ім»я заповіт.

07 лютого 2013 року ухвалою апеляційного
суду м. Києва ОСОБА_1 поновлено строк на
апеляційне оскарження рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 03 грудня 2004 року та відкрито
апеляційне провадження за її
апеляційною скаргою .

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від
25 квітня 2013 року апеляційна скарга була
відхилена, а рішення залишено без змін .

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 04 липня 2013 року
ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 25
квітня 2013 року скасовано і справу
передано до апеляційного суду на новий
розгляд,оскільки апеляційна скарга
розглянута без цивільної справи
відновленої в установленому законом
порядку,що унеможливило належну та
об»єктивну перевірку всіх обставин
справи та доводів , на які посилається
ОСОБА_1 в апеляційній скарзі.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від
16.01.2014 року справу повернуто до суду
першої інстанції для виконання вимог
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ.

Згідно з актом № 16, затвердженим
головою Голосіївського районного суду
м. Києва 02.04.2010 року , цивільну справу №
2-6919 знищено на підставі Переліку
судових справ, що утворюються у
діяльності суду, із зазначенням
строків зберігання документів,
затвердженого наказом ДСА України № 2
від 06.01.2006 року та наказу ДСА України

№ 227 від 14.07.2003 р. «Про затвердження
Інструкції про порядок передання до
архіву суду, зберігання в ньому та
передання до державних архівів судових
справ да документів діяльності суду»,
як таку, що не має науково-історичної
цінності та втратила практичне
значення.

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 12 березня 2014 року
відновлено знищене судове у цивільній
справі № 2-6919/04 за 2004 рік провадження за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 213 ЦПК України,
законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Встановивши, що між сторонами
склалися вкрай негативні стосунки,
оскільки сторони по справі мають різні
погляди на життя, різні
вподобання,внаслідок чого між
подружжям не підтримуються
сімейно-шлюбні стосунки, кожен має свій
бюджет, вони не ведуть спільного
господарства, практично їх сім»я
повністю розпалася і її збереження
стало неможливим та суперечить їх
інтересам , суд, з»ясувавши думку
ОСОБА_1 , яка не заперечувала проти
розірвання шлюбу, позовні вимоги
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
задовольнив .

Колегія суддів вважає, що при
розгляді позову ОСОБА_2 , судом першої
інстанції виконано норми
процесуального права та ухвалено
законне та обґрунтоване рішення,
підстави до скасування якого, з
мотивів вказаних відповідачем,
відсутні.

Будь-яких доказів того, що судом
першої інстанції порушено вимоги ст. 214
ЦПК України, якою встановлено перелік
питань, які вирішує суд під час
ухвалення рішення, відповідачем не
надано.

Та обставина, що у період з жовтня 2004
року до середини 2004 року ОСОБА_1
фактично проживала за адресою :
АДРЕСА_1, посилання суду першої
інстанції про особисту участь ОСОБА_1
не спростовує , оскільки не свідчить
про неможливість присутності
останньої у судовому засіданні при
розгляді позову ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 310 ЦПК України,
рішення суду підлягає скасуванню в
апеляційному порядку із закриттям
провадження у справі або залишенням
заяви без розгляду з підстав,
визначених статтями 205 і 207 цього
Кодексу.

Згідно з ч. 2 вказаної статті, якщо
судом першої інстанції ухвалено
законне і обґрунтоване рішення, смерть
фізичної особи чи припинення юридичної
особи - сторони у спірних
правовідносинах після ухвалення
рішення, що не допускає
правонаступництва, не може бути
підставою для застосування вимог
частини першої цієї статті.

Таким чином, враховуючи, що спірні
правовідносини не допускають
правонаступництва, а рішення суду є
законним та обґрунтованим, доводи
апеляційної скарги про скасування
рішення та закриття провадження у
даній справі в зв»язку зі смертю ОСОБА_2
є безпідставними.

Керуючись ст.ст.304,307,308,313-315,319 ЦПК
України,колегія суддів,-

у х в а
л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Голосіївського
районного суду м. Києва від 03 грудня 2004
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -
Судді -