У Х В А Л А

Іменем України

22 серпня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів палати в цивільних
справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі суддів:
Чужі Ю.Г. (головуючий), Боднар О.В.,
Куштана Б.П., при секретарі Чейпеш С.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Виноградівського районного суду від 26
червня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, яка діє як опікун
ОСОБА_10, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про
продовження строку для прийняття
спадщини, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2014 року ОСОБА_3 звернувся в
суд з указаним позовом, посилаючись на
те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його
батько ОСОБА_7, якому належав житловий
будинок в АДРЕСА_1

Вказував, що пропустив строк для
прийняття спадщини після батька,
внаслідок прийняття участі в судових
процесах.

Зокрема, рішенням
Виноградівського районного суду від
13.12.2004 року було задоволено позов брата
позивача - ОСОБА_8 та визнано за
останнім право власності на спадковий
будинок за заповітом, вчиненим
батьком.

В подальшому за його позовом указаний
вище заповіт визнано недійсним
рішенням Виноградівського районного
суду від 25.10.2010 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Закарпатської області від 11.01.2011 року
та ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 06.05.2011 року.

Посилаючись на дані обставини просив
суд визначити йому додатковий строк
для подачі заяви про прийняття
спадщини.

Рішенням Виноградівського районного
суду від 26 червня 2014 року в задоволенні
позову ОСОБА_3 відмовлено.

В обґрунтування апеляційної скарги
ОСОБА_3 посилається на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, в зв'язку з чим
ставить питання про скасування рішення
місцевого суду та ухвалення нового
рішення про задоволення його позову.

В порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України справа
розглянута у відсутності відповідачів,
які належним чином повідомлені про час
і місце розгляду справи.

Заслухавши позивача ОСОБА_3 та
представника відповідача адвоката
ОСОБА_9, дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляції, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга до
задоволення не підлягає з наступних
підстав.

Під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд, відповідно до
вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України, перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер батько позивача
ОСОБА_7.

Позивач ОСОБА_3 строк для прийняття
спадщини за батьком пропустив.

Також встановлено, що позивач брав
участь у розгляді декількох справ з
приводу спадкового майна та визнання
заповіту батька недійсним.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК
України).

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України якщо
спадкоємець протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, не подав заяву про прийняття
спадщини, він вважається таким, що не
прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

При вирішенні спорів про надання
додаткового строку для прийняття
спадщини, суди повинні врахувати крім
положень ч. 3 ст. 1272 ЦК України, правовий
висновок, викладений у постанові
Верховного Суду України від 26.09.2012 року,
згідно якого, зазначені позовні вимоги
можуть бути задоволені, якщо 1) у
спадкодавця були перешкоди для подання
такої заяви, 2) ці обставини визнані
судом поважними.

Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ст. 60
ЦПК України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненнями фізичних чи
юридичних осіб, поданих відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

В порушення цих норм процесуального
права позивач не довів належними та
допустимими доказами тих обставин, на
які посилався як на підставу своїх
вимог. Зокрема, позивач не навів суду
існування у нього об'єктивних,
непереборних, істотних труднощів, які б
перешкоджали йому подати нотаріусу
заяву про прийняття спадщини.

Позивач про смерть батька знав, а його
участь в судових справах не могла
об'єктивно перешкодити йому подати
нотаріусу заяву про прийняття
спадщини.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що висновок суду першої
інстанції про відмову у задоволенні
позову, є правильним.

Суд вірно встановив фактичні обставини
справи, правильно застосував
матеріальний закон, дотримався
процедури розгляду справи та вирішив
спір у відповідності з чинним
законодавством.

Рішення суду є законним та
обґрунтованим і підстав для його зміни
чи скасування немає. Доводи апеляції
висновків суду не спростовують, а тому
до уваги взяті бути не можуть.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Виноградівського районного
суду від 26 червня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, однак
протягом двадцяти днів може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Судді: