Справа № 369/6587/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

29.07.2014 року Києво-Святошинський
районний суд Київської області в
складі: головуючого судді Дубас
Т.В.

при секретарі Дідур М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2014 року позивачка ОСОБА_1
звернулися до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_2 про стягнення
аліментів.

Свої вимоги мотивує тим, що 22.09.2012 року
позивачка зареєструвала шлюб з
відповідачем по справі у відділ
державної реєстрації РАЦС
Ізяславського районного управління
юстиції у Хмельницькій області,
актовий запис № 111.

Від спільного подружнього життя мають
доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З травня 2014 року позивачка з
відповідачем припинили сумісне
проживання та шлюбні відносини.

На даний час відповідач проживає
окремо, допомоги на утримання дитини не
надає.

Позивачка зазначає, що не працює,
оскільки зайнята по догляду за
малолітньою дитиною, тому потребує
матеріальної допомоги від батька, який
може і зобов'язаний її надавати.

Також позивачка зазначає, що
відповідач працює в будівельному
супермаркеті продавцем-консультантом
з електричного обладнання, стан
здоров'я та задовільний, інших
утриманців у нього немає.

Позивачка просить суд стягнути
аліменти з ОСОБА_2 на її користь, ОСОБА_1,
на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
з часу звернення до суду та до
досягнення повноліття в розмірі ?
частини його заробітку (доходу) на
місяць, але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, а також стягнути з
відповідача на її користь аліменти, на
утримання дружини, на період по догляду
за дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року в
розмірі ? частини його заробітку
(доходу) на місяць.

В судове засідання позивачка не
з'явилась. До суду направила заяву про
розгляд справи без її участі, позов
підтримала, просила позов
задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився. До суду направив заяву про
розгляд справи у його відсутність,
позов визнав, просив задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи та
зібрані по справі докази, вважає, що
позов підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.09.2012 року
позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2
зареєстрували шлюб у відділі державної
реєстрації актів цивільного стану
Ізяславського районного управління
юстиції у Хмельницькій області,
актовий запис № 111.

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується
свідоцтвом про народження серії
НОМЕР_2, видане виконавчим комітетом
Вишневої міської ради
Києво-Святошинського району Київської
області від 05.03.2014 року, актовий запис №
85, батьком якої записано відповідача -
ОСОБА_2.

В судовому засіданні встановлено, що
дитина проживає та зареєстрована разом
з матір'ю за адресою: АДРЕСА_1, що
стверджується довідкою КП «Управління
міським господарством» від 02.07.2014 року
№ 461.

Ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства»
визначено, що виховання в сім'ї є
першоосновою розвитку особистості
дитини. На кожного з батьків
покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини. Батьки або
особи, які їх замінюють, мають право і
зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров'я, фізичний,
духовний і моральний розвиток,
навчання, створювати належні умови для
розвитку її природних здібностей,
поважати гідність дитини, готувати її
до самостійного життя та праці.

Згідно ч. 1 ст. 18 «Конвенції про права
дитини» держави-учасниці докладають
всіх можливих зусиль до того, щоб
забезпечити визнання принципу
загальної та однакової
відповідальності обох батьків за
виховання і розвиток дитини. Батьки або
у відповідних випадках законні опікуни
несуть основну відповідальність за
виховання і розвиток дитини. Найкращі
інтереси дитини є предметом їх
основного піклування.

Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до абз. 1 п.17 пленуму
Верховного Суду України №3 від 15.05.2006
року „Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів" за
відсутності домовленості між батьками
про сплату аліментів на дитину, той із
них, з ким вона проживає, вправі
звернутися до суду з відповідним
позовом.

Ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного
кодексу України частка заробітку
(доходу) матері, батька, яка буде
стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

Ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України
передбачено, що за рішенням суду кошти
на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

У відповідності до ч.1 ст.182 Сімейного
кодексу України та абз.3 абз. 1 п.17
пленуму Верховного Суду України №3 від
15.05.2006 року „Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів",
вирішуючи питання щодо розміру
аліментів, суд повинен ураховувати:
стан здоров'я, матеріальне становище
дитини і платника аліментів, наявність
в останнього інших неповнолітніх
дітей, непрацездатної чоловіка,
дружини, батьків, повнолітніх доньки,
сина; інші обставини, що мають істотне
значення.

У відповідності до ч. 2 ст. 84 СК України
дружина, з якою проживає дитина, має
право на утримання від чоловіка -
батька дитини до досягнення дитиною
трьох років.

Оскільки угоди про добровільну сплату
аліментів між сторонами у справі не
досягнуто, стан здоров'я та
матеріальний стан відповідача ОСОБА_2
дозволяють йому утримувати свою
малолітню дитину з дружиною, суд вважає
за можливе стягнути з відповідача на
користь позивачки аліменти в розмірі 1/4
частини з усіх видів заробітку чи інших
доходів, але не менше 30% прожиткового
мінімуму доходів громадян для дитини
відповідного віку щомісячно на
утримання дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
до досягнення нею повноліття,
починаючи з 03.07.2014 року та стягнути з
відповідача на користь позивачки
аліменти в розмірі ? частини з усіх
видів заробітку чи інших доходів
щомісячно на утримання дружини, ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з 03.07.2014 року, а
саме до досягнення дитиною трирічного
віку до ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 18
«Конвенції про права дитини», ст. 12 ЗУ
«Про охорону дитинства», ст. 7 Закону
України «Про державний бюджет України
на 2014 рік», ст.ст. 84, 180-184 Сімейного
Кодексу України, п.17 пленуму Верховного
Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів», ст.ст. 15, 15-1, 30, 62,
202, 202-1, 203 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН
НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
аліменти на утримання доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх
видів заробітку чи інших доходів, але
не менше 30% прожиткового мінімуму
доходів громадян для дитини
відповідного віку щомісячно, починаючи
з 03.07.2014 року до досягнення дитиною
повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН
НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
аліменти на утримання ОСОБА_1 у розмірі
? частини з усіх видів заробітку чи
інших доходів щомісячно, починаючи з
03.07.2014 року, а саме до досягнення
дитиною трирічного віку до ІНФОРМАЦІЯ_1
року.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 243
гривень 60 копійок в дохід держави.

Допустити негайне виконання рішення
суду в частині стягнення аліментів за
один місяць.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Київської області
через Києво-Святошинський районний суд
Київської області протягом десяти днів
з дня оголошення рішення.

Суддя
Дубас Т.В.