Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ
№ 22-ц/778/3384/14 Головуючий у 1
Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 19» серпня 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Бондаря М.С.

суддів: Дашковської А.В.

Подліянової Г.С.

при секретарі: Мельнику З.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» на
рішення Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 12 червня 2014 року по
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2014 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог
зазначало, що відповідно до укладеного
договору б/н від 24 жовтня 2006 року ОСОБА_3
отримав кредит у розмірі 6000 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою
складає між ним та Банком Договір,
підтверджується підписом у заяві.

У порушення норм закону та умов
договору ОСОБА_3 зобов'язання за
кредитним договором належним чином не
виконав, у зв'язку з чим станом на 31
січня 2014 року має заборгованість 11380, 67
грн., яка складається з наступного: 3570,64
грн. - заборгованість за кредитом; 4049,39
грн. - заборгованість по процентам за
користування кредитом; 2742,51 грн. -
заборгованість по комісії за
користуванням кредитом, а також штрафи
відповідно до пункту 8.6 Умов та правил
надання банківських послуг: 500,00 грн. -
штраф (фіксована частина), 518,13 грн. -
штраф (процентна складова).

На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК
України просило суду стягнути з
відповідача на його користь
заборгованість у розмірі 11 380 грн. 67
коп., та судові витрати у розмірі 243,60
грн.

Рішенням Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 12 червня 2014 року
відмовлено ПАТ КБ «ПриватБанк» в
задоволенні позову.

Апеляційне провадження відкрито за
апеляційною скаргою ПАТ КБ
«ПриватБанк».

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк», посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати рішення суду,
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до умов кредитного договору
від 24 жовтня 2006 року ОСОБА_3 відкрито
кредитний ліміт на платіжну картку у
розмірі 6000 грн.

Згідно Умов та Правил надання
банківських послуг такий договір діє
протягом 12 місяців.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3 останній раз вніс кошти на
картковий рахунок 06 серпня 2009 року (а.с.6
зворот).

Позов про стягнення кредитної
заборгованості пред'явлено банком у 19
лютого 2014 року (а.с.2).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два
види позовної давності: загальну і
спеціальну.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України
передбачає, що позовна давність в один
рік застосовується до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором, позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежу.

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом
позовної давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до п. 3.1.1 Правил
користування платіжною карткою (далі -
Правила) строк дії картки вказується на
лицевій стороні картки (місяць і рік).
Картка дійсна до останнього
календарного дня зазначеного місяця.

За змістом п. 3.1 Умов та правил надання
банківських послуг банк видає клієнту
карти, їх вид та строк дії визначений в
заяві та в Памятці клієнта, підписанням
якої клієнт та банк укладають договір
про надання банківських послуг. Датою
укладання договору є дата, яка вказана
в розділі «відмітки банку».

Пунктом 5.3 Правил передбачено, що строк
та порядок погашення кредиту по
платіжним карткам з встановленим
мінімальним платежем наведений в
Памятці клієнта. Платіж включає плату
за користування кредитом, передбачену
Тарифами та частину заборгованості за
кредитом.

Згідно з п. 5.4 Правил вбачається, що
строк погашення кредиту у повному
обсязі здійснюється не пізніше
останнього дня місяця, вказаного на
платіжній картці у полі "місяць".

Отже, оскільки, як вбачається з
матеріалів справи (заяви ОСОБА_3) (а.с.10
зворот.) та не спростовано позивачем,
термін дії платіжної картки - 2 роки,
відповідач отримав кредит на картку 24
жовтня 2006 року, пред'явлення позову 19
лютого 2014 року є порушенням строку
позовної давності, про поновлення
якого банк не просив.

Як вбачається з матеріалів справи,
клопотання про застосування строку
позовної давності представник
відповідача подав 07 квітня 2014 (а. с. 43).

За таких обставин висновок суду про
наявність правових підстав для відмови
у задоволенні позову є вірним.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Верховного Суду України від
18 червня 2014 року у справі № 6-61цс14.

Договір (а.с.9-13) не містить умов про
збільшення строків позовної давності,
тому колегія суддів вважає
неприйнятним довід апеляційної скарги
щодо збільшення строків позовної
давності.

Довід представника позивача в суді
апеляційної інстанції про те, що
відповідно до діючих тарифів останній
платіж в розмірі не менш ніж 7 % від суми
заборгованості ( згідно з п.5.3 Умов)
відповідач повинен був сплатити в 2011
році, а в останній раз кошти від ОСОБА_3
надійшли у серпні 2009 року, не
спростовує висновків суду, оскільки за
розрахунком Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк» строк внесення
останнього платежу відповідно до
діючих тарифів - 01.02.2011 року (а.с.4), проте
як до суду позивач звернувся 06.02.2014
року, тобто з пропуском строку позовної
давності.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, доводи скарги про порушення норм
матеріального та процесуального права
безпідставні.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313 - 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 12 червня 2014 року у цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: