АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 686/482/14-ц
Провадження № 22-ц/792/1085/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду
Хмельницької області

в складі:
головуючої - судді П'єнти І.В.,

суддів:
Корніюк А.П., Талалай О.І.,

при
секретарі: Сацюк Г.О.

за участю: представника
позивача ОСОБА_1, представника
відповідача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_3 ОСОБА_1 на рішення Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 10 лютого 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6, публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра», приватного нотаріуса
Хмельницького районного нотаріального
округу ОСОБА_7 про визнання недійсним
договору застави та зобов'язання
скасувати його нотаріальне
посвідчення.

Заслухавши доповідача,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, дослідивши доводи апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_3
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_6,
ПАТ КБ «Надра», приватного нотаріуса
Хмельницького районного нотаріального
округу ОСОБА_7 про визнання недійсним
договору застави, зобов'язання
скасувати його нотаріальне
посвідчення. В обґрунтування якого
вказувала, що заставний автомобіль є
спільним майном подружжя, а згоди на
передачу автомобіля в заставу вона, як
дружина ОСОБА_6, не надавала.

Рішенням Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 10 лютого 2014 року у позову
ОСОБА_3 до ОСОБА_6, публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра», приватного нотаріуса
Хмельницького районного нотаріального
округу ОСОБА_7 про визнання недійсним
договору застави та зобов'язання
скасувати його нотаріальне
посвідчення відмовлено.

В апеляційній скарзі
представник ОСОБА_3 ОСОБА_1 не
погоджується з рішенням суду першої
інстанції, просить його скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог. Вважає оскаржуване
рішення незаконним і таким, що підлягає
скасуванню з підстав, встановлених ст.
309 ЦПК України. Судом не враховано, що в
заставу передано автомобіль «SKODA Octavia
A5», реєстраційний номер НОМЕР_1, який є
спільним майном подружжя, та на час
укладення договору застави ОСОБА_3
письмової згоди на передачу автомобіля
в заставу не надавала. Крім того,
застосовуючи норму закону про перебіг
строку позовної давності, суд не в
повній мірі з'ясував обставини та не
звернув увагу на положення,
встановлені ст. 261 ЦК України.

В судовому засіданні представник
позивача апеляційну скаргу підтримав.

Представник відповідача ПАТ КБ
«Надра» в судовому засіданні просив
апеляційну скаргу відхилити, рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

Інші особи, які беруть участь у
справі, в судове засідання не з'явились,
про день, місце і час слухання справи
повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду скасуванню
з ухваленням нового рішення з таких
підстав.

У відповідності з п. 4 ч.1 ст. 309 ЦПК
України, підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення або зміни рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Відмовляючи в задоволенні позову,
суд першої інстанції виходив з того, що
автомобіль «SKODA Octavia A5», реєстраційний
номер НОМЕР_1, є власністю ОСОБА_6, крім
того, позивач звернувся до суду після
закінчення, передбаченого ст. 257 ЦК
України, трирічного строку позовної
давності, доказів про поважність
причин пропуску цього строку суду не
навів.

Однак, суд першої інстанції дійшов
таких висновків за недоведеністю
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими та при
неповному з'ясуванні обставин справи.

Встановлено, що 28 грудня 2006 року між
відкритим акціонерним товариством
комерційний банк «Надра» та ОСОБА_6
було укладено кредитний договір,
згідно якого останній отримав кредит у
розмірі 22934 доларів США на придбання
транспортного засобу, зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 13,99 % на рік, з кінцевим терміном
повернення до 27.12.2013 року (а.с. 6-7).

В той же ж день між тими ж сторонами,
з метою забезпечення виконання
грошових зобов'язань позичальника за
кредитним договором, укладено договір
застави транспортного засобу, а саме
автомобіля «SKODA Octavia A5», 2006 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 4).

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_6 та ОСОБА_3 з 19 березня 1993 року
перебувають у зареєстрова6ному шлюбі і
27.12.2006 року вони придбали спірний
автомобіль «SKODA Octavia A5», реєстраційний
номер НОМЕР_1, який зареєстрований за
ОСОБА_6 (а.с. 8, 18).

Згідно ст.60 СК України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми,
хвороба, тощо) самостійного заробітку.
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Такі ж положення щодо визначення
статусу майна, набутого подружжям за
час шлюбу передбачені і ч. 1 статті 22
КпШС України (чинного на час реєстрації
шлюбу).

Колегія суддів вважає, що
транспортний засіб, який
зареєстрований за відповідачем ОСОБА_6,
придбаний під час шлюбу, а тому
являється об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст.578 УК України та
ст.6 Закону України "Про заставу" майно,
що перебуває у спільній власності
подружжя, може бути передане у заставу
лише за згодою усіх співвласників.

Враховуючи те, що позивачка ОСОБА_3
згоди на передачу майна в заставу не
надавала, колегія суддів приходить до
висновку, що договір застави
транспортного засобу від 28.12.2006 року є
недійсним.

Згідно ч. 1 ст. 257 ЦК України,
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 ст. 261 ЦК України
передбачено, що перебіг позовної
давності починається від дня, коли
особа довідалася або могла довідатися
про порушення свого права або про
особу, яка його порушила.

Згідно пояснень представника
позивачки, ОСОБА_3 стало відомо про те,
що придбаний подружжям автомобіль
передано в заставу без її згоди, лише у
грудні 2013 року, після отримання
постанови державного виконавця про
арешт майна боржника від 10.12.2013 року
(а.с. 5) та виходу державного виконавця
за місцем проживання боржника для
вчинення виконавчих дій, в зв'язку з чим
вона була змушена звернутись до суду з
даним позовом.

Ці пояснення не були спростовані
представником відповідача ПАТ КБ
«Надра», та на підтвердження своїх
заперечень відносно цих обставин
достовірних доказів не навів.
Заперечуючи проти позову, стверджував,
що про укладення договору застави
позивачці було відомо з 2006 року.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобовязана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Доказування не може
грунтуватись на припущеннях.

На думку колегії суддів, позивач
дізналась про порушення своїх прав
лише в грудні 2013 року, відповідно, у
визначений законом строк звернулась до
суду за захистом своїх прав.

Разом, з тим, позовні вимоги в
частині зобов'язання нотаріуса
скасувати запис в реєстрі правочинів
задоволенню не підлягає, оскільки
рішення про визнання недійсним
правочину є самостійною підставою для
скасування відповідного запису в
реєстрі. Крім того, позивачем не
доведено в чому полягає порушення,
невизнання або оспорювання її прав та
інтересів саме відповідачем -
приватним нотаріусом ОСОБА_7 в цій
частині позовних вимог.

Враховуючи, що при вирішенні спору
судом допущено порушення норм
матеріального та процесуального права,
тому ухвалене ним рішення підлягає
скасуванню з постановленням
апеляційним судом нового рішення про
часткове задоволення позову.

Відповідно до частини другої ст. 314
ЦПК України апеляційний суд ухвалює
рішення у випадках скасування судового
рішення і ухвалення нового або зміни
рішення.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, з
відповідачів на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог в сумі 175 грн. 60 к. (229 грн.
40 к. + 121 грн. 80 грн. = 351 грн. 20 к. : 2), по 87
грн. 80 к. з ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_6

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316, 319, 324
ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_3 ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 10 лютого 2014 року скасувати
та ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним договір застави
від 28 грудня 2006 року, укладений між
відкритим акціонерним товариством
комерційний банк «Надра» та ОСОБА_6, та
посвідчений приватним нотаріусом
Хмельницького районного нотаріального
округу ОСОБА_7 та зареєстрований у
реєстрі за №5822.

Стягнути з публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» та ОСОБА_6 на користь
ОСОБА_3 по 87 грн. 80 к. судового збору з
кожного.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, однак може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
І.В.П'єнта

_______________________________________________________________________
_____

Головуючий у першій інстанції -
Карплюк О.І. Провадження №
22-ц/792/1085/14

Доповідач -П'єнта І.В.

Категорія № 19