У х в а л а

01 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Юровської Г.В.,

суддів:
Гончара В.П.,
Журавель В.І.,

Карпенко С.О.,
Маляренка А.В.

розглянувши заяву компанії «Кьоеніг
унд Бауер Акціенгезельшафт» (Koenig&Bauer AG)
про перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 04 червня 2014 року
в справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
товариства з обмеженою
відповідальністю підприємства з
іноземними інвестиціями
«Інтертехнологія», товариства з
обмеженою відповідальністю «Порцелак
ЛТД» (SIA «Porzelack Ltd»), компанії «Кьоеніг
унд Бауер Акціенгезельшафт» (Koenig&Bauer AG)
про визнання недійсним правочину,

в с т а н о в и л а:

У липні 2012 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4
звернулись до суду з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями «Підприємство з
іноземними інвестиціями
«Інтертехнологія», товариства з
обмеженою відповідальністю «Порцелак
ЛТД» (SIA «Porzelack Ltd») - юридичної особи за
законодавством Латвійської
Республіки, «Кьоніг унд Бауер
Акціенгезельшафт» (Koenig&Bauer AG) -
юридичної особи за законодавством
Федеративної Республіки Німеччина про
визнання недійсним правочину.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 09 грудня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Київської області
від 05 лютого 2014 року, в позові
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції та ухвалою апеляційного
суду, ТОВ «Порцелак ЛТД» подало
касаційну скаргу.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 04 червня 2014 року
касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Порцелак
ЛТД» (SIA «Porzelack Ltd») задоволено частково,
рішення Печерського районного суду м.
Києва від 09 грудня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 05 лютого 2014 року скасовано,
справу направлено на новий судовий
розгляд до суду першої інстанції.

31 липня 2014 року Компанії «Кьоеніг унд
Бауер Акціенгезельшафт» (Koenig&Bauer AG)
звернулась до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ із заявою про
перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 04 червня 2014 року
з підстав неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права.

На підтвердження підстав неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції норм матеріального права, а
саме: ст. ст. 6 Закону України «Про
зовнішньоекономічну діяльність», ст.
ст. 5, 10, 32, 33, 43 Закону України «Про
міжнародне приватне право», ст. ст. 203,
205, 241 ЦК України, заявник послалась та
додала копії постанов Вищого
господарського суду України від 04
серпня 2010 року, від 28 травня 2012 року, від
02 липня 2013 року, від 10 грудня 2013 року,
копію ухвали Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 15 лютого 2012 року
та копію ухвали Верховного Суду
України від 09 лютого 2011 року.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 04 червня 2014
року, про перегляд якої з підстав
неоднакового застосування норм
матеріального права заявник ставить
питання, постановами Вищого
господарського суду України від 04
серпня 2010 року, від 28 травня 2012 року, від
02 липня 2013 року, ухвалою Верховного
Суду України від 09 лютого 2011 року та
ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 15 лютого 2012
року, на які здійснюється посилання як
на приклад неоднакового застосування
норм матеріального права, судами
касаційної інстанції скасовано судові
рішення та справи передано на новий
судовий розгляд.

Як роз'яснено Верховним Судом України в
постанові від 23 квітня 2014 року в справі
№ 6-30цс14, справа має переглядатись за
всіма доводами заяв, посиланнями на всі
судові рішення щодо неоднакового
застосування норм матеріального права,
які додано до заяви про перегляд,
незалежно від того, висловлена правова
позиція щодо неправильності
застосування норми матеріального
права в судовому рішенні, ухваленому по
суті, чи в ухвалі про передачу справи
касаційним судом на новий розгляд.

Із змісту ухвал Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 04 червня 2014 року, від 15 лютого
2012 року, постанов Вищого
господарського суду України від 04
серпня 2010 року, від 28 травня 2012 року,
від 02 липня 2013 року та ухвали
Верховного Суду України від 09 лютого 2011
року, вбачається, що при постановленні
вказаної ухвали суд касаційної
інстанції не висловлював правову
позицію щодо застосування норм
матеріального права, судові рішення
скасовано з підстав порушення норм
процесуального права.

Крім того, як роз'яснив пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у п. 6 постанови від 30 вересня 2011
року № 11 «Про практику застосування
статей 353 - 360 Цивільного процесуального
кодексу України», заява про перегляд
судових рішень у цивільних справах із
підстав, передбаченої пунктом 1 частини
першої статті 355 ЦПК, може бути подана
за сукупності таких умов: судом (судами)
касаційної інстанції при розгляді двох
або більше справ неоднаково
застосовано одні й ті самі норми
матеріального права; справи стосуються
спорів, які виникли з подібних
правовідносин; має місце ухвалення
різних за змістом судових рішень судом
(судами) касаційної інстанції.
Неоднакове застосування одних і тих
самих норм матеріального права
полягає, зокрема: у різному тлумаченні
судами змісту і сутності правових норм,
що призвело до різних висновків про
наявність чи відсутність суб'єктивних
прав та обов'язків учасників
відповідних правовідносин; у різному
застосуванні правил конкуренції
правових норм при вирішенні колізій
між ними з урахуванням юридичної сили
цих правових норм, а також їх дії у часі,
просторі та за колом осіб, тобто різне
незастосування закону, який підлягав
застосуванню; у різному визначенні
предмета регулювання правових норм,
зокрема застосуванні різних правових
норм для регулювання одних і тих самих
правовідносин або поширенні дії норми
на певні правовідносини в одних
випадках і незастосуванні цієї самої
норми до аналогічних відносин в інших
випадках, тобто різне застосування
закону, який не підлягав застосуванню;
у різному застосуванні правил аналогії
права чи закону у подібних
правовідносинах. Під судовими
рішеннями у подібних правовідносинах
слід розуміти такі, де тотожними є
предмет спору, підстави позову, зміст
позовних вимог та встановлені судом
фактичні обставини, а також має місце
однакове матеріально-правове
регулювання спірних правовідносин.
Зміст правовідносин із метою
з'ясування їх подібності в різних
судових рішеннях суду (судів)
касаційної інстанції визначається
обставинами кожної конкретної справи.

Зі змісту заяви та долучених до заяви
судових рішень, зокрема, копій
постанови Вищого господарського суду
України від 10 грудня 2013 року, не
вбачається неоднакове застосування
судами касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права,
оскільки вищевказані рішення судів
касаційної інстанції ухвалені у
справах, де предмет спору, зміст
позовних вимог не є тотожними та
ухвалені у справах за різних
встановлених судами фактичних
обставин, тому у допуску справи до
провадження Верховного Суду України
слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

ухвалила:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до товариства з обмеженою
відповідальністю підприємства з
іноземними інвестиціями
«Інтертехнологія», товариства з
обмеженою відповідальністю «Порцелак
ЛТД» (SIA «Porzelack Ltd»), компанії «Кьоеніг
унд Бауер Акціенгезельшафт» (Koenig&Bauer AG)
про визнання недійсним правочину, за
заявою компанії «Кьоеніг унд Бауер
Акціенгезельшафт» (Koenig&Bauer AG) про
перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 04 червня 2014 року
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Г.В. Юровська

Судді:

В.П. Гончар

В.І. Журавель

С.О. Карпенко

А.В. Маляренко