Справа №: 343/1516/14-ц
Провадження №: 2/0343/618/14
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2014 року м.Долина

Долинський районний суд
Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді -
Лицура І. М.,

секретаря -
Бойків В. П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Долина
Івано-Франківської області справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Вигодського
навчально-реабілітаційного центру
Івано-Франківської обласної ради,
третя особа: Служба у справах дітей
Долинської РДА Івано-Франківської
області, про усунення перешкод у
спілкуванні з малолітнім онуком, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом, в
якому просила зобов'язати відповідачів
не чинити їй перешкод у спілкуванні з
малолітнім онуком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
та брати участь у його вихованні,
надати їй дозвіл періодично забирати
онука до себе додому в с.Старі
Кривотули Тисменицького району
Івано-Франківської області на вихідні
дні та на період канікул; надати їй
дозвіл відвідувати та спілкуватися з
онуком у будь-який день тижня за місцем
його знаходження у навчальному
закладі. Свої вимоги мотивувала тим, що
в 2003 році її дочка ОСОБА_5 та відповідач
одружились, а 27.03.2006 року рішенням
Тисменицького районного суду
Івано-Франківської області їхній шлюб
було розірвано. Від даного шлюбу
ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_4, який
проживав з матір'ю до дня її смерті -
ІНФОРМАЦІЯ_2, після чого перейшов жити
до свого батька відповідача ОСОБА_2, хоч
фактично постійно перебував у
Львівській спеціалізованій
загальноосвітній школі-інтернаті для
дітей з тяжкими порушеннями мовлення, а
потім у Вигодському
навчально-реабілітаційному центрі, де
і навчається в даний час. Вона
неодноразово приїжджала у навчальний
заклад до онука, щоб передати йому
гостинці та одяг, а також
поспілкуватись з ним, але працівники
цього закладу її до дитини категорично
не допускають без будь якої мотивації.
Також не дозволяють забирати онука на
вихідні та літні канікули. Батько
дитини теж тривалий час не дозволяє їй
бачитись та спілкуватись з онуком. Такі
дії відповідачів перешкоджають їй у
здійсненні своїх прав як бабусі щодо
виховання онука, а тому вона змушена
звернутись в суд з даним позовом.

В судовому засіданні позивачка
повністю підтримала заявлений позов та
просила його задоволити. При цьому
пояснила, що вона наполягає, щоб дитина
жила з нею в с.Старі Кривотули
Тисменицького району
Івано-Франківської області, оскільки
дитині буде краще проживати з нею, тому
що в неї є 2-поверхова хата, а батько
живе в старенькій хатині. Вважає, що
батько зловживає спиртними напоями і
неналежно виховує дитину. Просила
позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 заперечив щодо
задоволення позову, вказавши, що він є
батьком дитини і має переважне право на
спілкування з сином та його виховання.
Він дійсно не дозволяє позивачці
провідувати дитину, оскільки остання
дуже шкідливо впливає на нього. Після
спілкування з бабусею дитина
перелякана, також в нього
відновлюється енурез, який він
вилікував. Крім того, сам син заявив, що
коли бачить бабусю, то в нього «тріпоче
серце». Вважає, що спілкування з
бабусею шкідливо впливає на психіку
дитини, а тому він проти такого
спілкування. Крім того, коли дитина
буває в бабусі, то потім остання
відмовляється його віддавати. Просив у
задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача Вигодського
навчально-реабілітаційного центру
Івано-Франківської обласної ради позов
не визнав та пояснив, що працівники
їхнього навчального закладу жодних
перешкод у спілкуванні позивачки з
онуком не чинили і не чинять. Вони
тільки не дозволяли позивачці виводити
дитину за межі території навчального
закладу, оскільки несуть за неї
відповідальність, а також не дозволяли
передавати чіпси та сухарики, так як це
шкодить здоров»ю дитини. Вважають, що
батько дуже добре виконує свої
батьківські обов»язки, належно виховує
та забезпечує дитину і відсутні
будь-які підстави для зміни її місця
проживання. Бабуся, навпаки, поводиться
агресивно, скандалить і дитина не хоче
з нею зустрічатися.

Представник третьої особи Служби у
справах дітей Долинської РДА
Івано-Франківської області також не
визнав заявлені позовні вимоги,
пояснивши, що орган опіки та піклування
вважає, що спілкування з бабусею
шкодить інтересам дитини, оскільки
вона негативно впливає на його психіку,
чинить на нього психічний тиск. Вважає,
що батько має переважне право на
виховання дитини та не заперечує щодо
спілкування дитини з бабусею, однак в
присутності педагогів. також шкідливим
є перебування дитини по місцю
проживання бабусі, оскільки остання
проживає з сином, який є інвалідом по
психічному захворювання і також чинить
негативний тиск на психіку дитини.
Заявлений позов вважає безпідставним
та просить в його задоволенні
відмовити.

Заслухавши пояснення сторін та
дослідивши інші, здобуті й перевірені в
судовому засіданні докази, суд вважає,
що позов належить до часткового
задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 257 Сімейного кодексу
України, баба, дід, прабаба, прадід
мають право спілкуватися зі своїми
внуками, правнуками, брати участь у їх
вихованні. Батьки чи інші особи, з якими
проживає дитина, не мають права
перешкоджати у здійсненні бабою, дідом,
прабабою, прадідом своїх прав щодо
виховання онуків, правнуків. Якщо такі
перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба,
прадід мають право на звернення до суду
з позовом про їх усунення.

Відповідно до ст. 263 даного кодексу,
спір щодо участі баби, діда, прабаби,
прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима
у вихованні дитини вирішується судом
відповідно до статті 159 цього Кодексу.

Як встановлено в судовому засіданні та
підтверджується виданим
Старокривотульською сільською радою
Тисменицького району
Івано-Франківської області свідоцтвом
про народження серії НОМЕР_1 від 06.10.2004
року (а.с. 6), ОСОБА_4 народився
ІНФОРМАЦІЯ_3 і його батьками є ОСОБА_6 та
ОСОБА_2

Згідно з рішенням Тисменицького
районного суду Івано-Франківської
області від 27.03.2006 року (а.с. 7), шлюб між
батьками неповнолітнього ОСОБА_4
розірвано, а його залишено на
проживанні з матір'ю ОСОБА_6

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 померла, про що
свідчить свідоцтво про смерть серії
НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8).

Згідно з рішенням № 11-12/02-25 засідання
комісії з питань захисту прав дитини
Тисменицької РДА Івано-Франківської
області від 25.06.2012 року (а.с. 9),
рекомендовано відповідачу ОСОБА_2
брати участь у вихованні, навчанні та
утриманні сина ОСОБА_4, піклуватися про
його здоров'я, фізичний, духовний та
моральний розвиток, а також не чинити
перешкод у спілкуванні малолітнього
ОСОБА_4 із бабусею ОСОБА_1

В судовому засіданні встановлено, що
відповідач ОСОБА_2 чинить перешкоди
позивачці у спілкуванні її з онуком
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що остання
ствердила в судовому засіданні та не
заперечив сам відповідач.

При таких обставинах суд вважає за
необхідне позов задоволити частково та
захистити порушене право позивачки
ОСОБА_1, як бабусі малолітнього онука,
на спілкування з ним та участь у його
вихованні, зобов'язавши ОСОБА_2 не
чинити їй перешкод у спілкуванні з
онуком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та участі у
його вихованні.

Що стосується решти позовних вимог, то
вони до задоволення не підлягають,
виходячи з наступного.

Так, позивачкою не надано суду жодних
доказів того, що працівниками
Вигодського
навчально-реабілітаційного центру
Івано-Франківської обласної ради
чиняться їй перешкоди у спілкуванні з
малолітнім онуком, а її пояснення в цій
частині спростовуються письмовими
запереченнями проти позову за підписом
директора даного навчального закладу
ОСОБА_7 та поясненням в судовому
засіданні представника ОСОБА_8 Крім
того, сама позивачка не заперечила, що
спілкувалася з сином в даному
навчальному закладі.

При таких обставинах відсутні підстави
для задоволення позову в частині вимог
про зобов»язання відповідача
Вигодського
навчально-реабілітаційного центру
Івано-Франківської обласної ради не
чинити позивачці перешкод в
спілкуванні з онуком та надати їй
дозвіл відвідувати його та
спілкуватися в даному навчальному
закладі у будь-який день тижня.

В задоволенні вимоги ОСОБА_1 про
надання їй дозволу періодично забирати
онука ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до себе
додому на вихідні дні та на період
канікул, суд вважає за необхідне
відмовити, оскільки дана вимога не
конкретизована, а рішення суду не може
допускати його неоднозначне
тлумачення. В судовому засіданні
позивачка цю вимогу не уточнила,
заявивши, що наполягає на тому, щоб
дитина постійно жила з нею в с.Старі
Кривотули.

Цьому суд враховує думку самого
малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
в судовому засіданні пояснив, що він
проживає з батьком, який належно його
виховує та забезпечує і не бажає їхати
до бабусі в с.Старі Кривотули, оскільки
коли він там жив, то вона його нікуди з
хати не випускала.

Питання судових витрат суд вирішує у
відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК
України.

На підставі викладеного, ст.ст. 159,257,263
Сімейного кодексу України, керуючись
ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1
перешкод у спілкуванні з онуком ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та участі у його вихованні,
відмовивши в решті позову за
недоведеністю позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 121,80
грн. сплаченого нею судового збору.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржено в
10-денний строк з дня його проголошення
до апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Долинський районний суд.

Суддя: