РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1228/14-ц

07 серпня 2014 року

Костопільський районний суд
Рівненської області в складі:

головуючий суддя - Цвіркун О.С.

при секретарі - Федас І.О.,

за участю прокурора - Волевач С.К.,
позивачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2,
представника позивачів - ОСОБА_3,
представника відповідача - Козлюк О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Костопіль цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Органу опіки і піклування
Костопільської районної державної
адміністрації про скасування
усиновлення,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в
суд з позовом до відповідача Органу
опіки та піклування Костопільської
районної державної адміністрації в
якому просять скасувати усиновлення
ними неповнолітньої дитини, а саме:
ОСОБА_6 (після усиновлення ОСОБА_6),
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Зарічне,
Зарічнянського району Рівненської
області (актовий запис про народження
№66 від «01» серпня 2006 року, відділу
реєстрації актів цивільного стану
Зарічненського районного управління
юстиції Рівненської області).
Неповнолітнього ОСОБА_6 передати для
подальшого влаштування Органу опіки та
піклування Костопільськіої районної
державної адміністрації Рівненської
області.

В обґрунтування позову посилаються на
те, що на підставі рішення
Костопільського районного суду
Рівненської області від 18 липня 2006 року
вони усиновили ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Вказаним рішенням суду прізвище та по
батькові дитини було змінено на
прізвище - «ОСОБА_6» по батькові -
«ОСОБА_6». Із самого початку проживання
ОСОБА_6 в їх сім'ї стало зрозуміло, що це
дуже складна дитина. Вони почали
приділяти дуже багато уваги до
виховання: намагалися йому
роз'яснювати основні елементарні
правила поведінки, огортати любов'ю,
прививали йому любов і повагу до
ближніх, проводили з ним дуже багато
часу. Але всі їх намагання зводились
нанівець. Дитина не сприймала і не
сприймає до сьогодні їх як батьків, як
старших людей, не проявляє хоча б
елементарної поваги. З часом поведінка
ОСОБА_6 стала ще нестерпнішою: він почав
бродяжнічать та втікати з дому, на
зауваження або взагалі не реагував або
кричав. В навчальних закладах у дитини
наявні постійні проблеми. ОСОБА_6 не
проявляв і не проявляє уваги до
навчання, в колективі з дітьми постійно
конфліктує, на зауваження вчителів не
реагує. Вони, як батьки, вжили всіх
заходів щодо виховання дитини
(проводили співбесіди, зверталися за
допомогою до психолога), маючи надії на
виправлення дитини, однак жодних
позитивних результатів це не дало.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх
представник ОСОБА_3 у судовому
засіданні позов підтримали повністю
на підставах зазначених у ньому,
просили суд їх позовні вимоги
задоволити. Додатково позивачі
пояснили, що спільне співіснування в
них з ОСОБА_6 не можливе в силу
відсутності впливу на останнього та
через те, що син не має бажання мати
родину, а також просили суд змінити
прізвище та по батькові дитині, на ті
які були до усиновлення, а саме з
прізвища «ОСОБА_6» на «ОСОБА_6», по
батькові із «ОСОБА_6» на «ОСОБА_6».

Представник відповідача Органу опіки
та піклування Костопільської районної
державної адміністрації Козлюк О.М.
позовні вимоги визнала та пояснила, що
ОСОБА_6 своєю поведінкою
виражає небажання перебувати у сім'ї
усиновлювачів, всі зусилля з боку
батьків виправити ситуацію та
налагодити відносини з дитиною не дали
позитивних результатів.

Прокурор в судовому засіданні
заперечувала стосовно задоволення
позову посилаючись на те, що скасування
усиновлення суперечить інтересам
дитини - неповнолітнього ОСОБА_6,
оскільки в останні при його допиті в
судовому засіданні зазначив, що не
бажає скасування усиновлення та те, що
він зробив все для того, щоб виправити
свою поведінку та налагодити нормальні
відносини з батьками, припинення
усиновлення на її думку може тяжко
травмувати дитину, істотно
відобразитися на його інтересах. Окрім
того прокурор наголосила, що
позивачами не надано жодного доказу на
доведення обставини, що між ними та
дитиною незалежно від волі
усиновлювачів склалися стосунки, які
роблять неможливими їх спільне
проживання та виконання
усиновлювачами своїх батьківських
обов'язків.

Заслухавши позивачів, їх представника,
представника відповідача, прокурор та
пояснення свідків, всебічного та
об'єктивно дослідивши письмові
матеріали справи, суд прийшов до
висновку про задоволення позову з
наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням
Костопільського районного суду
Рівненської області від 18 липня 2006 року
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 усиновлено ОСОБА_6
(після усиновлення ОСОБА_6)
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с. Зарічне,
Зарічнянського району Рівненської
області (актовий запис про народження
№66 від «01» серпня 2006 року, відділу
реєстрації актів цивільного стану
Зарічненського районного управління
юстиції Рівненської області (а.с.11).

Відповідно до свідоцтва про народження
серії НОМЕР_1 виданого 01 серпня 2006 року
відділом реєстрації актів цивільного
стану Зарічненського районного
управління юстиції Рівненської
області, батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 є
ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

З досліджених характеристик на ОСОБА_6
вбачається, що останній має емоційно
нестійкий характер, скритний,
нестримний у прояві почуттів,
самооцінка є знижена, не може
стримувати своїх емоції, настрій
задовільний, стійкий, може поводити
себе зверхньо, коли відчуває свою
перевагу. В школі дитина навчається
посередньо, нехтує обов'язками школяра.
У взаєминах з оточуючими нехтує думкою
дорослих, схильний до усамітнення.
Батьки на нього впливу не мають,
повагою та авторитетом не
користуються, хоча докладають до цього
чимало зусиль. У ОСОБА_6 психологічна
поведінка, яку можна назвати
девіантною, що є відхиленням від норми
(а.с.9, 16, 28а, 31, 32а).

Встановлено, що з 27 серпня 2013 року
неповнолітній ОСОБА_6 направлений на
навчання до Обласного центру
соціально-психологічної реабілітації
дітей та де перебуває по цей час.

Із листів Обласного центру
соціального-психологічної
реабілітації дітей Служби у справах
дітей Рівненської
облдержадміністрації та Комунального
закладу «Олександрійська
загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ
ступенів» Рівненської обласної ради,
вбачається, що періодично батьки
цікавляться успіхами сина, але впливу
на дитину не мають, між ними складні
стосунки, понижений емоційний зв'язок,
який почав охолоджатися від постійних
конфліктів, взаємного відчуження,
проявляється небажання бачити один
одного. ОСОБА_6 періодично виявляв
бажання повернутися в сім'ю, але в
присутності батьків ця думка різко
змінювалась та починала носити
негативний характер. Із дитиною та
батьками були проведено ряд занять із
психологом та консультантами з
девіантної поведінки, однак це не
призвело до нормалізації відносин між
ОСОБА_6 та батьками (а.с.28,29,32).

З листа психолога-психотерапевта
ОСОБА_8 від 16.06.2014 року за № 03
встановлено, що у ході зустрічей із
ОСОБА_6 та його батьками, з'ясувалося, що
за час знаходження в батьківській сім'ї
за ним неодноразово спостерігалися
прояви девіантної (відхиляючої від
соціальних норм) поведінки, що
ускладнювало їхні стосунки, накладало
суттєвий вплив на послаблення
емоційних прив'язаностей, формувало
затяжний глибинний конфлікт у
взаєминах, котрі підсилювалися
психотравмуючими чинниками, й на час
знаходження ОСОБА_6 в Обласному центрі
соціально-психологічної реабілітації
дітей отримати свого вирішення
остаточно не змогли. Також було
встановлено, що найбільш ураженою
стороною у взаєминах ОСОБА_6 з батьками
- є значно порушений емоційний зв'язок з
мамою, ОСОБА_1, що досягло взаємного
відчуження у взаєминах, проявляється
небажання бачити й чути один одного,
однак результатів позитивних це не
дало (а.с.30).

Із листа Костопільського районного
центру соціальних служб для сім'ї,
дітей та молоді від 29.05.2014 року за № 395
вбачається, що сім'я ОСОБА_6, перебуває
у них на обліку сімей, які опинилися в
складних життєвих обставинах. Між
ОСОБА_6 та дорослими членами родини
складаються напружені стосунки.
Хлопець погрожує рідним, провокує
конфлікти, агресивно спілкується з
однолітками. Батьки виконують усі
рекомендації фахівці, зменшили вимоги
до ОСОБА_6, робили все аби повернути
дитину в сім'ю (а.с.33).

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні
пояснив, що заперечує проти скасування
усиновлення та бажає жити з батьками
ОСОБА_2 та ОСОБА_1, адже він вважає, що
зробив все щоб виправитись. Разом з тим
не заперечує тих фактів, що
неодноразово ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заявляв,
що вони не його батьки та він їх не хоче
бачити, здійснював крадіжки їх
особистих речей та коштів, крадіжки
речей однокласників, втікав із дому,
вчиняв конфлікти із дорослими.

З пояснень свідка ОСОБА_10 встановлено,
що вона проживає по сусідству з
позивачами та бачила, що останні
усиновили ОСОБА_10 і надавали йому всю
свою любов, необхідне виховання, однак
дитина їх не сприймала як батьків та з
часом почала все більше агресивніше
ставити до них та навіть ОСОБА_6 заявляв
їм, що не сприймає їх як своїх батьків.
Окрім того зазначила, що дитина не
одноразово здійснювала крадіжки та
втікала із дому, негативно ставився до
старших людей, постійно обманював
оточуючих та вчиняв негативні вчинки.

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 надали
аналогічні пояснення свідку
ОСОБА_10, щодо негативної поведінки
ОСОБА_6 стосовно своїх батьків та інших
людей, не сприймав позивачів як
батьків.

Відповідно до п.12. Постанови Пленуму
ВСУ №3 від 30.03.2007 року "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав" усиновлення може
бути скасовано або визнано недійсним
тільки за рішенням суду за позовами
батьків, усиновлювача, опікуна,
піклувальника, органу опіки та
піклування, прокурора, а також
усиновленої дитини, яка досягла
чотирнадцяти років.

Відповідно до ст. 238 СК України,
усиновлення може бути скасоване за
рішенням суду, якщо воно суперечить
інтересам дитини, не забезпечує їй
сімейного виховання; між усиновлювачем
і дитиною склалися, незалежно від волі
усиновлювача, стосунки, які роблять
неможливими їхнє спільне проживання і
виконання усиновлювачем своїх
батьківських обов'язків.

Згідно ст. 239 СК України, в разі
скасування усиновлення припиняються
на майбутнє права та обов'язки, що
виникли у зв'язку з усиновленням між
дитиною та усиновлювачем і його
родичами. У разі скасування
усиновлення відновлюються права та
обов'язки між дитиною та її батьками,
іншими родичами за походженням. У разі
скасування усиновлення дитина має
право на збереження прізвища, імені та
по батькові, які вона одержала у зв'язку
з усиновленням. За бажанням дитини їй
присвоюється прізвище, ім'я, по
батькові, які вона мала до усиновлення.

Із висновку органу опіки та піклування
Костопільської районної державної
адміністрації про доцільність
скасування усиновлення від 04.08.2014 року
за № 2367/01-31/14
вбачається, що вказана установа вважає
за доцільне скасувати усиновлення
неповнолітнього ОСОБА_6 громадянами
ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Дослідивши наявні матеріали справи,
суд прийшов до висновку, що між
усиновлювачами - позивачами у даній
справі, та дитиною - ОСОБА_6 склалися,
незалежно від волі усиновлювачів,
стосунки, які роблять неможливими їхнє
спільне проживання і виконання
усиновлювачами своїх батьківських
обов'язків, що є підставою для
скасування усиновлення.

Позивачі вважають за доцільне поновити
неповнолітньому ОСОБА_6 прізвище та по
батькові, яку він мав до усиновлення.

Враховуючи обставини справи, думку
позивачів, суд вважає за доцільне у
інтересах дитини поновити ОСОБА_6
прізвище та по батькові, які він мав до
усиновлення, та у відповідному
актовому записі про народження
вилучити відомості про позивачів, як
батьків дітини.

З урахуванням наведеного, суд
встановив, що визнання відповідачем
позову не суперечить закону і не
порушує права, свободи чи інтереси
сторін чи інших осіб, тому суд приймає
визнання відповідачами позовних вимог
стосовно скасування усиновлення і
приходить до висновку про задоволення
позову в цій частині.

Щодо позовних вимог позивача про
передання неповнолітнього ОСОБА_6 під
опіку Орану опіки та піклування
Костопільської районної державної
адміністрації, суд вважає дану вимогу
безпідставною, з наступних підстав.

Із рішення Костопільського районного
суду від 18 липня 2006 року встановлено,
що дитина перед усиновленням
перебувала під опікою Органу опіки ти
піклування Зарічненської районної
державної адміністрації (а.с.11).

За таких обставин суд вважає, що
неповнолітній ОСОБА_6 повинен бути
переданий після скасування
усиновлення до органу під опікою якого
перебував до усиновлення, а саме до
Органу опіки та піклування
Зарічненської районної державної
адміністрації, а тому в даній позовній
вимозі позивачам слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 238-241 СК України, ст.ст.10, 60, 88, 209, 214,
215, 218, 292, 294 ЦПК України,, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Органу опіки і
піклування Костопільської районної
державної адміністрації про
скасування усиновлення - задовльнити
частково.

Усиновлення ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка
проживає за адресою: АДРЕСА_1, та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_6, який проживає за адресою:
АДРЕСА_1, неповнолітньої дитини, а саме:
ОСОБА_6 (після усиновлення ОСОБА_6),
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с. Зарічне,
Зарічнянського району Рівненської
області (актовий запис про народження
№66 від «01» серпня 2006 року, відділу
реєстрації актів цивільного стану
Зарічненського районного управління
юстиції Рівненської області) -
скасувати.

Поновити актовий запис про народження
№66 від 06 липня 1999 року відділу
реєстрації актів цивільного стану
Зарічненського районного управління
юстиції Рівненської області шляхом
зміни прізвища з «ОСОБА_6» на
«ІНФОРМАЦІЯ_7», по батькові з «ОСОБА_6»
на «ІНФОРМАЦІЯ_7», у графі «батьки»
вилучити запис про ОСОБА_14,
ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6,
поновити відомості про батьків,
записані до усиновлення дитини.

Неповнолітнього ОСОБА_6 (після
усиновлення ОСОБА_6), ІНФОРМАЦІЯ_3
передати для подальшого влаштування
Органу опіки та піклування
Зарічненської районної державної
адміністрації Рівненської області.

В решті позовних вимог відмовити за
безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Рівненської області через
Костопільський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя: Цвіркун О.С.