АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 215/731/14-ц
Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1783/К/14
суддя Камбул М.О.
Категорія - 24 ( І )
Суддя-доповідач - Турік
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Турік В.П.

суддів -
Братіщевої Л.А., Грищенко Н.М.

при секретарі - Булах
К.А.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою
відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення
Тернівського районного суду м. Кривого
Рогу від 17 липня 2014 року по справі за
позовом Комунального підприємства
«Житлово-експлуатаційна організація
№14» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості.

Особи, які беруть участь у
розгляді справи:

відповідач ОСОБА_2,

представник позивача Комунального
підприємства «Житлово-експлуатаційна
організація №14» - Кушнарьов Євгеній
Ігорович, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2014 року Комунальне
підприємство «Житлово-експлуатаційна
організація №14» (далі - КП «ЖЕО №14»)
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2
та ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості по оплаті за
житлово-комунальні послуги
посилаючись на те, що відповідачі
зареєстровані та проживають у АДРЕСА_1
та є споживачами житлово-комунальних
послуг, які надаються КП «ЖЕО №14»,
проте оплата за отримані послуги ними
не здійснюється, тому просило стягнути
з відповідачів солідарно на користь
підприємства суму боргу по оплаті за
комунальні послуги та судові витрати.

Уточнивши позовні вимоги, просило суд
стягнути з відповідачів на свою
користь в солідарному порядку суму
заборгованості за період з 01.02.2009 року
по 04.05.2012 року за послуги по утриманню
будинків і споруд та прибудинкових
територій, водопостачання та
водовідведення в розмірі 3 537,82 грн. та
судові витрати в розмірі 243, 60 грн.

Рішенням Тернівського районного суду
м. Кривого Рогу від 17 липня 2014 року
позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно
на користь КП «ЖЕО №14» 2 865,22 грн.
заборгованості за експлуатаційні
витрати на підтримання будинку та
прибудинкової території за період з
01.02.2009 року по 04.05.2012 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно
на користь КП «ЖЕО №14» 672,60 грн.
заборгованості за водопостачання та
водовідведення на період з 01.02.2009 року
по 04.05.2012 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 121,80
грн. з кожного судового збору.

В апеляційній скарзі відповідачі
сталять питання про скасування рішення
суду та ухвалення нового рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог,
оскільки судом неповно з'ясовано
обставини справи та порушено норми
процесуального права.

Судом не звернуто уваги на відсутність
договору про надання
житлово-комунальних послуг між ними та
позивачем, позивач пропустив строк
позовної давності для звернення до
суду з позовом та судом вже було
вирішено питання про стягнення боргу
судовим наказом, який скасований.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду залишенню
без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачі
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані у
АДРЕСА_1.

Будинок АДРЕСА_1 знаходився на
обслуговуванні КП «ЖЕО №14», яке й
надавало житлово-комунальні послуги
його мешканцям у 2009-2012 роках.

У зв'язку з несплатою в повному обсязі
житлово-комунальних послуг
відповідачами - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які
зареєстровані в квартирі та проживають
в ній, утворилася заборгованість за
період з 01.02.2009 року по 04.05.2012 року в
сумі 3 537,82 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
фактичного надання позивачем
житлово-комунальних послуг
відповідачам й обов'язку останніх
сплачувати вартість отриманих послуг.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 214 ЦПК
України під час ухвалення рішення суд
вирішує зокрема, такі питання: які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Колегія суддів вважає, що на виконання
зазначених вимог, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що між
сторонами виникли правовідносини
фактичного користування
житлово-комунальними послугами, які
надаються позивачем відповідачам за
адресою: АДРЕСА_1 й підлягають
регулюванню нормами ст.ст. 64, 67, 68 ЖК
України, які покладають на наймача
житла та членів його сім'ї обов'язок
своєчасно вносити плату за комунальні
послуги та квартирну плату.

Стаття 151 ЖК України покладає обов'язок
на громадян, які мають в приватній
власності жилий будинок, квартиру,
забезпечувати утримання свого житла,
проводити за свій рахунок поточний та
капітальний ремонт, утримувати в
порядку прибудинкову територію.

Згідно ст.13 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" залежно
від функціонального призначення
житлово-комунальні послуги
поділяються на:

1) комунальні послуги (централізоване
постачання холодної та гарячої води,
водовідведення, газо- та
електропостачання, централізоване
опалення, а також вивезення побутових
відходів тощо);

2) послуги з утримання будинків і споруд
та прибудинкових територій (прибирання
внутрішньобудинкових приміщень та
прибудинкової території,
санітарно-технічне обслуговування,
обслуговування внутрішньобудинкових
мереж, утримання ліфтів, освітлення
місць загального користування,
поточний ремонт, вивезення побутових
відходів тощо).

Матеріалами справи підтверджено, що в
період з 01.02.2009 року по 04.05.2012 року
відповідачам за адресою: АДРЕСА_1
позивачем надавалися послуги з
утримання будинку та прибудинкової
території, водопостачання та
водовідведення.

За надання вказаних послуг позивачем
нараховувалася плата за затвердженими
в установленому порядку тарифами.

Відповідно до даних інформації про
стан особового рахунку № НОМЕР_1,
відкритого на ім'я ОСОБА_2, в період з
01.02.2009 року по 04.05.2012 року, відповідачами
здійснювалася частково оплата за
надані житлово-комунальні послуги, що й
призвело до утворення заборгованості в
сумі 3 537,82 грн. (а.с. 5-9).

Доводи апеляційної скарги
відповідачів відносно того, що
відсутність укладеного між
відповідачами та позивачем договору
про житлово-комунальні послуги є
підставою для їх несплати, не можуть
бути прийняті колегією суддів до уваги,
оскільки обов'язок укласти договір на
надання житлово-комунальних послуг
покладається саме на власника (наймача)
житла (п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», п.7 Правил
користування приміщеннями житлових
будинків і гуртожитків, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
№ 572 від 08.10.1992р.), а не реалізація ним
цього права за наявності доказів
підтвердження фактичного надання
послуг, не може бути підставою для
відмови виконавцю цих послуг у
стягненні заборгованості по ним.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

А стаття 257 ЦК України зазначає,
що загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності
переривається вчинення особою дії, що
свідчать про визнання нею свого боргу і
позовна давність переривається у разі
пред'явлення особою позову до одного із
кількох боржників, а також якщо
предметом позову є лише частина вимог,
право на яку має позивач. ( ч.ч. 1, 2 ст.264
ЦК).

З матеріалів справи убачається, що
позивач звертався до Тернівського
районного суду із заявою про видачу
судового наказу щодо стягнення із
боржника ОСОБА_2 заборгованості в сумі
752,36 грн. 15.01.2010 року було видано судовий
наказ, який ухвалою Тернівського
районного суду м. Кривого Рогу від
01.06.2013 року скасовано.

Відповідно до Постанови Пленуму
Вищого Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23.12.2011р. №14 "Про практику
розгляду судами заяв у порядку
наказного провадження" - наказне
провадження є самостійним і спрощеним
видом судового провадження у
цивільному судочинстві при розгляді
окремих категорій справ, у якому суддя
в установлених законом випадках за
заявою особи, якій належить право
вимоги, без судового засідання і
виклику стягувача та боржника на
основі доданих до заяви документів
видає судовий наказ, який є особливою
формою судового рішення.

Отже, строк позовної давності
переривався подією - зверненням КП «ЖЕО
№14» із заявою про видачу судового
наказу та видачею судового наказу від
15.01.2010 року, а тому колегією суддів
відхиляються доводи апеляційної
скарги щодо пропуску позивачем строку
позовної давності.

На думку колегії суддів, вирішуючи
даний спір, суд першої інстанції в
досить повному обсязі встановив права
і обов'язки сторін, обставини по справі,
перевірив доводи і дав їм правову
оцінку, ухвалив рішення яке відповідає
вимогам закону.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що підстав, передбачених
законом, для скасування рішення суду
немає, а тому апеляційна скарга
підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відповідачів ОСОБА_2,
ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Тернівського районного суду м.
Кривого Рогу від 17 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: