Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2014 року Вишгородський
районний суд Київської області у
складі:

головуючого - судді Рудюка
О.Д.

при секретарі Данько
В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вишгороді цивільну
справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Димерської селищної
ради Вишгородського району Київської
області, третя особа - управління
земельних ресурсів Вишгородського
району Київської області про визнання
частково недійсним рішення селищної
ради, припинення права користування
земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з
цим позовом, посилаючись на те, що вона
згідно свідоцтва про право на спадщину
набула права власності на житловий
будинок АДРЕСА_1. Відповідачка ж
являється власником земельної ділянки,
на якій цей будинок розташований,
згідно державного акта на право
власності на земельну ділянку, який
було видано на підставі рішення сесії
Димерської селищної ради №196-16-ХХІV від
16.07.2005р. Оскільки оскаржуване рішення
селищної ради ґрунтувалось на рішенні
Вишгородського районного суду
Київської області від 31.03.2005р., яке
скасоване, позивачка просила суд
визнати рішення сесії Димерської
селищної ради №196-16-ХХІV від 16.07.2005р. в
частині передачі безкоштовно у
приватну власність земельної ділянки
площею 0,10га. по вул. Пугачова, 1 в смт.
Димер відповідачці недійсним та
припинити останній право користування
вказаною земельною ділянкою.

У судовому засіданні представник
позивачки підтримав позовні вимоги ти
просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2, представник
Димерської селищної ради та
представник управління земельних
ресурсів у Вишгородському районі до
суду не з'явились, про день, час та
місце розгляду справи повідомлені
належним чином, про що у матеріалах
справи матеріалах справи маються
відповідні розписки. Представник
Димерської селищної ради направив до
суду заяву №03/02-10 від 08.01.2014р., у якій
просив розглянути позов без його
участі, проти позову заперечує.

Вислухавши пояснення
представника позивача, дослідивши
письмові матеріали справи, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
прийшов до наступного.

Рішенням Вишгородського
районного суду Київської області від
31.03.2005р. було задоволено позов ОСОБА_2 до
Димерської селищної ради про
встановлення факту укладення між
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 договору довічного
утримання, встановлено факт смерті
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнано за
ОСОБА_2 право власності на
домоволодіння АДРЕСА_1.

На підставі рішення сесії Димерської
селищної ради №196-16-ХХІV від 16.07.2005р.
відповідачці ОСОБА_2 було надано
земельну ділянку площею 0,0640га. для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, що знаходиться по
вул. Пугачова, 1 в смт. Димер
Вишгородського району Київської
області.

Ухвалою Вишгородського районного
суду Київської області від 22.01.2010р.
вказане рішення скасоване за
нововиявленими обставинами.

При новому розгляді спору
рішенням Вишгородського районного
суду Київської області від 18.11.2010р. у
позові ОСОБА_2 відмовлено.

29.03.2012р. позивачка, як спадкоємець
після смерті ОСОБА_4, отримала
свідоцтво про право на спадщину за
законом, посвідчене державним
нотаріусом Шостої Київської державної
нотаріальної контори. Спадщина
складається з житлового будинку
АДРЕСА_1.

Так, згідно витягу про державну
реєстрацію прав, виданого Комунальним
підприємством Київської обласної ради
«Вишгородське бюро технічної
інвентаризації» №33713653 від 04.04.2012р.
позивача є власником вищевказаного
житлового будинку.

Згідно ст.41 Конституції України ніхто
не може бути протиправно позбавлений
права власності. Право приватної
власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.120 ЗК України у
разі набуття права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, що
перебувають у власності, користуванні
іншої особи, припиняється право
власності, право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані ці об'єкти. До особи, яка
набула право власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи, переходить
право власності на земельну ділянку
або її частину, на якій вони розміщені,
без зміни її цільового призначення.

Пунктом «г» частини 3 статті 152 ЗК
України визначено спосіб захисту прав
на земельні ділянки - визнання
недійсними рішень органів виконавчої
влади або місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Так, позивачка є власником
домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом, а відповідачка ОСОБА_2, є
власником земельної ділянки, на якій
знаходиться вказане домоволодіння, що
суперечить вимогам ст.120 ЗК України.
Крім того, право власності останньої на
земельну ділянку виникло на підставі
рішення сесії Димерської селищної ради
№196-16-ХХІV від 16.07.2005р., яке, у свою чергу,
ґрунтувалось на рішенні
Вишгородського районного суду від
31.03.2005р., що було скасовано, а отже, суд
приходить до висновку про недійсність
вказаного рішення сесії селищної ради.
Разом з тим, у частині припинення
ОСОБА_2 права користування земельною
ділянкою слід відмовити, оскільки
фактично спірна земельна ділянка у
користуванні останньої не перебуває.

Керуючись ст.41 Конституції України,
ст.ст.120,152 ЗК України, ст.ст.10,11,16,58,60,88,
209-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним рішення сесії
Димерської селищної ради
Вишгородського району Київської
області №196-16-ХХІV від 16 липня 2005 року у
частині передачі безкоштовно у
приватну власності земельної ділянки
площею 0,10га. для обслуговування
житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку апеляційного
оскарження.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через суд
першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя

О.Д.Рудюк