Справа № 125/2026/13-ц Провадження №
22-ц/772/2468/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Єрмічова В. В.Категорія:
48Доповідач: Сопрун В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2014 р. м. Вінниця Колегія
суддів судової палати з цивільних
справ апеляційного суду Вінницької
області в складі :

головуючого: Сопруна В.В.,

суддів: Денишенко Т.О.,
Марчук В.С.,

при секретарі: Кирилюк Л.М.,

за участю: позивача ОСОБА_2,
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, -

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Вінниці
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору
на стороні відповідача Ленінського
відділу державної виконавчої служби
ВМУЮ Вінницької області,
Замостянського відділу державної
виконавчої служби ВМУЮ Вінницької
області про стягнення неустойки (пені)
від суми несплачених аліментів, -

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Барського районного суду
Вінницької області від 27 березня 2014
року, -

в с т а н о в и л а :

В липні 2013 року ОСОБА_2 звернулась в суд
з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
неустойки (пені) від суми несплачених
аліментів, в подальшому збільшували
вимоги мотивуючи їх тим, що рішенням
Барського районного суду від 04.05.2012
року, яке набрало законної сили 16.05.2012
року, з відповідача на її користь
стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_6
в твердій грошовій сумі в розмірі 800
гривень щомісячно, починаючи їх
стягнення з 06.02.2012 року і до досягнення
ОСОБА_6 повноліття. Виконавчий лист від
04.05.2012 року, виданий 17.05.2012 року,
пред'явлено для примусового виконання
до Ленінського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції 03.07.2012
року. Однак ОСОБА_3 не сплачує аліменти.
Згідно розрахунку Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції заборгованість по сплаті
аліментів ОСОБА_3 станом на 01.07.2013 року
становить 13462 гривні 07 коп. Оскільки
фактичне ухилення від виконання
рішення Барського районного суду
Вінницької області від 04.05.2012 року
розпочалося з 03.07.2012 року, тому просила
стягнути неустойку (пеню) за
прострочення сплати аліментів з 06.02.2012
року по 18.02.2014 року в розмірі 57312
гривень 62 коп. (а.с.117,118).

Рішенням Барського районного суду
Вінницької області від 27 березня 2014
року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
неустойку (пеню) від суми несплачених
аліментів за період з 12 квітня 2013 року
по 18 лютого 2014 року у розмірі 14219 грн. 50
к. Вирішено питання щодо стягнення
судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької
області від 07 травня 2014 року апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилено, а рішення
Барського районного суду Вінницької
області від 27 березня 2014 року залишено
без змін.

Не погодившись з вказаним рішенням
суду, ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу,
в якій посилаються на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просив рішення
Барського районного суду Вінницької
області від 27 березня 2014 року скасувати
та постановити нове рішення про
відмову у задоволені позову.

Колегія суддів, заслухавши осіб, які
з'явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши докази, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, прийшла до
висновку, що остання задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішенням,
ухвалене на основі повно і всебічно
з`ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судом встановлено, що заочним рішенням
Барського районного суду Вінницької
області від 4 травня 2012 року з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на
утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
твердій грошовій сумі в розмірі 800
гривень щомісячно, починаючи з 6 лютого
2012 року і до досягнення ним повноліття
(а.с.163).

Згідно з розрахунком заборгованості по
сплаті аліментів з виконання
виконавчого листа №2/201/370/12, складеним
державним виконавцем Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції Свідрою Т.В. за матеріалами
виконавчого провадження з лютого 2012
року станом на 27 серпня 2013 року
заборгованість ОСОБА_3 по аліментах
складає 14362 грн. 07 коп. За цим же
розрахунком ОСОБА_3 сплатив аліменти за
жовтень 2012 року в розмірі 400 гривень, за
квітень та серпень 2013 року по 150 гривень
(а.с.155).

Станом на 01.02.2014 року розмір
заборгованості ОСОБА_3 по виплаті
аліментів згідно виконавчого листа
№2/201/307/12 складає 18387 гривень 94 коп., що
підтверджується розрахунком
заборгованості Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції Вінницької області (а.с.105,106).

Відповідно до ч. 1, ч.2 ст. 196 СК України
при виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.
Розмір неустойки може бути зменшений
судом з урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів.

Як вбачається з матеріалів справи,
заочне рішення Барського районного
суду Вінницької області від 4 травня 2012
року відповідно до ухвали Апеляційного
суду Вінницької області набрало
законної сили 12 квітня 2013 року, тому суд
першої інстанції вірно прийшов до, що
саме з цього часу у відповідача виник
обов'язок погасити заборгованість
перед ОСОБА_2 по сплаті аліментів, а у
неї, відповідно до ст..196 СК України
право вимагати стягнення пені за
прострочення їх сплати.

Правовою позицію Верховного Суду
України, викладену у Постанові від 11
вересня 2013 року, роз»яснено, що
оскільки зобов'язання зі сплати
аліментів носить періодичний характер
і повинно виконуватися щомісяця, то при
розгляді спорів про стягнення на
підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від
суми несплачених аліментів суд повинен
з'ясувати розмір несплачених аліментів
по кожному з цих періодичних платежів,
встановити строк, до якого кожне із цих
зобов'язань мало бути виконано, та з
урахуванням встановленого обчислити
розмір пені, виходячи із суми
несплачених аліментів за кожен місяць
окремо від дня порушення платником
аліментів свого обов'язку щодо їх
сплати до дня ухвалення судом рішення
про стягнення пені, підсумувавши
розміри нарахованої пені за кожен із
прострочених платежів та визначивши її
загальну суму.

Враховуючи вище викладене колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції щодо розрахунку
неустойки (пені) та ту обставину, що
відповідачем ОСОБА_3 не надано доказів
щодо поважності причин прострочення
виконання своїх обов'язків по сплаті
аліментів.

Відповідно до ст..308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Таким чином, колегія суддів
прийшла до висновку, що судом першої
інстанції повно з'ясовано фактичні
обставини справи, дано належну оцінку
зібраним доказам. Рішення суду
відповідає матеріалам справи та
вимогам закону і підстав для його
скасування немає.

Доводи апеляційної скарги
ОСОБА_3 безпідставні, необґрунтовані і
висновків суду не спростовують.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313- 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Барського районного суду
Вінницької області від 27 березня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: підпис
Сопрун В.В.

Судді: підписи
Денишенко Т.О.

Марчук В.С.

З оригіналом вірно:
Сопрун В.В.