АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді:
Махлай Л.Д.,

суддів: Левенця Б.Б.,
Шиманського В.Й.

при секретарі:
Хилюк І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на
рішення Подільського районного суду м.
Києва від 21 березня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
Моторного (транспортного) страхового
бюро України, третя особа: Приватне
акціонерне товариство «Міська
страхова компанія» про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

у червні 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2
звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3,
МТСБУ, в якому, з урахуванням уточнень,
просили стягнути солідарно з останніх
на користь ОСОБА_1 в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди 66 939,40
грн. та на користь ОСОБА_2 в рахунок
відшкодування витрат на проведення
автотоварознавчої оцінки 600 грн. та за
послуги евакуатора 565 грн.; стягнути з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 в рахунок
відшкодування моральної шкоди 5 000 грн.
а на користь ОСОБА_1 витрати на правову
допомогу в розмірі 3 200 грн.

В обґрунтування позову зазначали, що з
вини відповідача 14.12.2012 року сталася
ДТП, внаслідок якої належний ОСОБА_1
автомобіль Ауді А 4 д.н. НОМЕР_1 зазнав
механічних пошкоджень. Згідно зі
звітом автотоварознавчого дослідження
вартість відновлювального ремонту
складає 66 939,40 грн. За проведення такого
дослідження сплачено 600 грн. Діючого
поліса обов`язкового страхування
цивільно-правової відповідальності у
ОСОБА_3 не було, що підтверджено на
сайті МТСБУ, відтак була подана заява
до МТСБУ про регламентну виплату, проте
відповіді не отримано.

Рішенням Подільського районного суду
м. Києва від 21.03.2014 року позов
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_4 в рахунок
відшкодування моральної шкоди 1 000 грн.
В іншій частині позовних вимог
відмовлено. Вирішено питання щодо
стягнення судового збору.

Справа № 758/8603/13 Апеляційне
провадження № 22-ц-796/6713/2014
Головуючий у суді першої інстанції:
Зарицька Ю.Л.Доповідач у суді
апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.Не
погоджуючись з даним рішенням суду,
позивачі подали апеляційну скаргу, в
якій просять скасувати рішення суду в
частині відмови у стягненні
відшкодування матеріальної шкоди та
ухвалити нове про задоволення позову в
повному обсязі. Посилаються на
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи. А саме, суд
не взяв до уваги, що на офіційному сайті
МТСБУ не підтверджено факту укладання
страховою компанією полісу та
відповідачем не надано документу про
оплату такого полісу, а також, що
відповідачем не підтверджено факту
звернення до страхової компанії із
заявою про настання страхового
випадку. Крім того, суд не прийняв
документи, що підтверджують розмір
витрат на правову допомогу.

У судовому засіданні представник
апелянтів ОСОБА_7 підтримав апеляційну
скаргу та просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_8 та
представник МТСБУ - Патрик Г.Г. просили
апеляційну скаргу відхилити, а рішення
суду першої інстанції залишити без
змін посилаючись на його законність та
обґрунтованість.

Третя особа в судове засідання не
з`явилася, про день та час розгляду
справи повідомлена у встановленому
законом порядку, причини неявки не
повідомила, у зв`язку з чим колегія
суддів вважає за можливе розгляд
справи у її відсутності, за правилами ч.
2 ст. 305 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які з`явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
14.12.2012 року по вул. Сошенко в м. Києві
сталася ДТП за участю автомобіля
Шевроле Лачетті д.н. НОМЕР_2 під
керуванням ОСОБА_3 та автомобіля Ауді А4
д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2,
внаслідок якої автомобілі зазнали
механічних пошкоджень.

Відповідно до звіту про оцінку
матеріального збитку № В1137 від 24.01.13
pоку, вартість матеріального збитку
автомобіля Ауді А4 д.н. НОМЕР_1, який
належить на праві власності ОСОБА_1
складає 28 895,64 грн., а вартість
відновлювального ремонту - 66 939,40 грн..
Згідно квитанції до прибуткового
касового ордеру за № В1137 від 14.12.2012 року
за складання звіту ОСОБА_2 сплатив 600
грн..

Відповідно до акту виконаних робіт за
№ 401 від 14.12.12 року вартість послуг по
доставці автомобіля Ауді А4 д.н. НОМЕР_1
складає 565 грн.. Згідно товарного чеку
від 14.12.12 року за надані послуги ОСОБА_2
сплачено 565 грн..

Постановою Подільського районного
суду м. Киева від 06.03.13 року ОСОБА_3
визнано винним у вчиненні даної ДТП та
притягнуто до адміністративної
відповідальності у вигляді штрафу.

Згідно довідки про
дорожньо-транспортну пригоду від 20.12.12
року, ОСОБА_2 в результаті ДТП отримав
забій лівого променевого зап'ясного
суглобу.

Відповідно до полісу № АВ/1256180 від 03.01.12
року цивільно-правова
відповідальність володільця
автомобіля Шевроле Лачетті д.н. НОМЕР_2 -
ОСОБА_5 на час ДТП була застрахована у
ПрАТ «Міська страхова компанія» з
лімітом відповідальності за шкоду,
заподіяну майну на одного потерпілого
50 000 грн. та нульовою франшизою.

19.12.12 року ОСОБА_5 направила до ПрАТ
«Міська страхова компанія» письмове
повідомлення про настання страхового
випадку.

Задовольняючи частково позовні вимоги
суд першої інстанції виходив з того, що
позивачі звернулися до неналежного
відповідача, оскільки обов`язок по
виплаті страхового відшкодування
лежить на ПрАТ «Міська страхова
компанія».

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
оскільки вони відповідають
встановленим обставинам справи та
нормам матеріального і процесуального
права.

Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 цього Закону, у
зв'язку з пошкодженням транспортного
засобу відшкодовуються витрати,
пов'язані з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з
метою порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди
до місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент
дорожньо-транспортної пригоди, чи до
місця здійснення ремонту на території
України. Якщо транспортний засіб
необхідно, з поважних причин,
помістити на стоянку,

Згідно зі ст. 1194 ЦК України визначено,
що особа, яка застрахувала свою
цивільну відповідальність, у разі
недостатності страхової виплати
(страхового відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Ліміт відповідальності за страховим
полісом майну потерпілого складає 50 000
грн. Виходячи з приписів
вищезазначених норм відповідальність
ОСОБА_3 обмежена різницею між вартістю
матеріальної шкоди та лімітом
відповідальності за полісом.

Оскільки вартість матеріальної шкоди,
завданої власнику автомобіля Ауді А4
д.н. НОМЕР_1 знаходиться в межах ліміту
відповідальності за страховим полісом
та враховуючи нульову франшизу суд
першої інстанції правильно виходив з
того, що обов`язок по відшкодування
шкоди лежить на ПрАТ «Міська страхова
компанія», до якої будь - яких вимог
позивачі не заявляли.

Оскільки вартість відновлювального
ремонту у звіті вказана без урахування
зносу автомобіля, а вартість
матеріального збитку вказана з
урахування зносу автомобіля суд першої
інстанції правильно виходив саме з
розміру матеріального збитку.

Відповідно до положень ст. 303 ЦПК
України суд апеляційної інстанції
перевіряє законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції лише в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції. Апеляційний
суд досліджує лише ті докази, які судом
першої інстанції були досліджені з
порушенням встановленого порядку або у
дослідженні яких неправомірно було
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

Позивачами до суду першої
інстанції не було надано акт № 97 від
01.03.2014 року та на будь - які поважні
причини неподання цього доказу апелянт
не посилався, а відтак колегія суддів в
силу приписів ст. 303 ЦПК України даний
доказ до уваги не приймає.

Доводи апеляційної скарги про те, що
матеріали справи не містять доказів
оплати страхового поліса не
спростовують висновків суду, оскільки
договір обов`язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, укладений між ПрАТ «Міська
страхова компанія» та ОСОБА_5 у
встановленому законом порядку
недійсним не визнавався.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції законне та
обґрунтоване і не можу бути скасоване з
підстав, викладених у апеляційній
скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л
и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Подільського районного суду м.
Києва від 21 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді