Провадження №22-ц/784/2405/14
Провадження № 22ц/784/2405/14
Головуючий у 1-ї інстанції Черенкова
Доповідач в апеляційній
інстанції Ямкова О.О.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 серпня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючої: Ямкової О.О.,

суддів: Данилової О.О.,
Кушнірової Т.Б.,

при секретарі: Кудра В.М.,

за участю: представника
позивача - ОСОБА_2,

відповідачки - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_4

на рішення Центрального районного суду
м. Миколаєва від 27 червня 2014 року

за позовом

ОСОБА_4 до ОСОБА_3

про поділ майна подружжя,

та зустрічним позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_4

про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року ОСОБА_4 звернувся в суд
із позовом до ОСОБА_3 про розірвання
шлюбу і поділ спільного майна подружжя,
який неодноразово уточнював, та
остаточно просив поділити спільно
нажите ними у шлюбі майно наступним
чином: виділити у його власність ?
частину квартири АДРЕСА_1, залишивши
іншу ? частину вказаної квартири у
власності ОСОБА_3, і стягнути на його
користь 47 958 грн. як ? частину вартості
автомобіля марки «Мерседес Е200», що був
реалізований відповідачкою без його
згоди.

У травні 2014 року ОСОБА_3 звернулася із
зустрічною позовною заявою до ОСОБА_4, в
якій зазначила, що при поділі спільного
майна подружжя у вигляді квартири є усі
підстави для відступлення від рівності
часток на її користь, а при поділі
вантажного автомобіля моделі ГАЗ-33021
між сторонами слід визначити ідеальні
частки.

Посилаючись на викладене, позивачка
просила розділити спільне майно,
визнавши за відповідачем право
власності на 1/3 частину спірної
квартири, залишивши 2/3 частини на праві
власності за нею, та визнати за кожної
із сторін право власності по ? частині
вантажного автомобіля моделі ГАЗ-33021.

Ухвалою Центрального районного суду
м. Миколаєва від 14 лютого 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_4 про розірвання
шлюбу залишено без розгляду.

Рішенням Центрального районного суду
м. Миколаєва від 27 червня 2014 року позов
ОСОБА_4 та зустрічний позов ОСОБА_3
задоволені частково, ухвалено про
визнання за ОСОБА_4 і ОСОБА_3 право
власності за кожним по ? частині
квартири АДРЕСА_2, та за ОСОБА_3 право
власності на ? частину автомобіля
ГАЗ-33021, 1998 року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_1. В інших частинах позову
та зустрічного позову відмовлено.
Розподілені судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи і порушення норм матеріального
права, просить рішення суду в частині
відмови йому у задоволенні позову
змінити і ухвалити в цієї частині нове,
яким стягнути з відповідачки на його
користь ? частину вартості проданого
нею автомобіля марки «Мерседес Е200».

В іншій частині рішення суду не
оскаржено.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які беруть участь у справі,
перевіривши наведені в скарзі доводи
та дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню із наступних підстав.

При вирішенні справи судом
встановлено, що сторонами в період
шлюбу за спільні кошти придбано
наступне майно: квартира АДРЕСА_1,
вантажний автомобіль ГАЗ-33021, 1998 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, та
автомобіль марки «Мерседес Е200», 1999
року випуску.

До припинення шлюбних відносин 21
вересня 2013 року відповідачкою ОСОБА_3
здійснено відчуження автомобіля марки
«Мерседес Е200» на користь іншої особи
за ціною 80 010 грн. 00 коп.(а.с.65, 78-80, 86).

Відмовляючи у стягненні на користь
позивача ? частини вартості проданого
автомобіля, суд керувався тим, що
поділу між подружжям підлягає тільки
наявне на час розгляду справи майно, а
спірний автомобіль марки «Мерседес
Е200» відчужено відповідачкою в період
шлюбу.

Проте з такими висновками суду
погодитися не можна.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 60, ч. 1 ст. 70 СК
України майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності. У
разі його поділу, частки майна дружини
та чоловіка є рівними, якщо інше не
визначено домовленістю між ними або
шлюбним договором.

Для укладення однім із подружжя
договорів відносно спільного майна,
яке підлягає нотаріальному
посвідченню і державної реєстрації, а
також цінного майна, згода другого з
подружжя має бути подана письмово у
відповідності до частини 3 статті 65 СК
України.

Згідно роз'яснень, які викладені у
пункті 30 Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року, у
випадку коли при розгляді вимоги про
поділ спільного сумісного майна
подружжя буде встановлено, що один із
них здійснив його відчуження чи
використав його на свій розсуд проти
волі іншого з подружжя і не в інтересах
сім'ї чи не на її потреби або приховав
його, таке майно або його вартість
враховується при поділі.

Як слідує із матеріалів цивільної
справи, автомобіль марки «Мерседес
Е200», 1999 року випуску, придбаний на ім'я
відповідачки у період шлюбу 10 серпня 2013
року за 79 610 грн. 00 коп. (а.с.65).

21 вересня 2013 року відповідачка ОСОБА_3
без письмової згоди чоловіка здійснила
відчуження спірного автомобіля марки
«Мерседес Е200» за ціною 80 010 грн. 00 коп.
(а.с.86), та з 23 вересня 2013 року припинила
з ним подружні стосунки. Даних про
використання коштів, отриманих від
продажу автомобіля, в інтересах сім'ї
нею до суду не надано.

Отже, автомобіль марки «Мерседес Е200»,
який є спільним майном подружжя, було
відчужено відповідачкою ОСОБА_3 на свій
розсуд проти волі позивача і не в
інтересах сім'ї, а отримані від його
продажу кошти нею витрачені на свої
особисті потреби.

На це суд уваги не звернув. Тоді як
на підставі ч. 1 ст. 60, ч.ч. 3, 4 ст. 65, ч.1 ст.
70, ст. 71 СК України при поділі спільного
майна подружжя суду першої інстанції
слід було врахувати ? частину вартості
проданого відповідачкою автомобіля
при поділі іншого майна, або стягнути з
неї вказану вартість на користь
позивача, так як вона не може
враховуватися шляхом збільшення
ідеальної частки одного із колишнього
подружжя у праві спільної часткової
власності на квартиру.

Тому, зважаючи на відсутність
згоди сторін на інший поділ вантажного
автомобіля, ніж той, який обраний
відповідачкою, та за яким ухвалене
судове рішення, що не оскаржене
сторонами, а також то, що спільної
домовленості між сторонами або
експертної оцінки щодо вартості
проданого автомобіля немає, а ціна, за
яку його було відчужено є більшою, ніж
ціна, за яку він був придбаний
подружжям, і яка в-цілому не суперечить
довідці спеціаліста (а.с.21, 65, 86), колегія
суддів вважає, що за вартість
автомобіля марки «Мерседес Е200» при
поділі майна подружжя слід прийняти
суму в розмірі 80 010 грн. 00 коп., тобто
його продажу ціну.

За такого і у відповідності до п.п.
3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України рішення суду
першій інстанції в частині відмови
ОСОБА_4 у стягнення ? частини вартості
майна, що відчужене, підлягає
скасуванню з ухваленням в цієї частині
нового, яким з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
в порядку поділу спільного майна
подружжя слід стягнути грошову
компенсацію в якості ? частини вартості
автомобіля марки «Мерседес Е200», що був
відчужений відповідачкою на свій
розсуд, в сумі 40 005грн. 00 коп..

Також вказане рішення суду слід
змінити в частині стягнення судових
витрат на користь ОСОБА_4, і на підставі
статті 88 ЦПК України з відповідачки на
користь позивача слід стягнути судові
витрати за розгляд справи в суді першої
та апеляційної інстанціях в розмірі 1
536 грн. 75 коп..

В іншій частині рішення суду не
перевірялося, так як сторонами не
оскаржено.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення Центрального районного суду м.
Миколаєва від 27 червня 2014 року в
частині відмови ОСОБА_4 у стягненні ?
частини вартості майна, яке відчужене,
в порядку поділу спільного майна
подружжя скасувати та ухвалити в цієї
частині нове, яким стягнути з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_4 - 40 005 грн. 00 коп..

Рішення Центрального районного суду м.
Миколаєва від 27 червня 2014 року в
частині стягнення судових витрат на
користь ОСОБА_4 змінити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
судові витрати в сумі 1 536 грн. 75 коп..

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуюча Судді