Справа № 137/1575/14-ц Провадження №
22-ц/772/2467/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Желіховський В. М.Категорія:
59Доповідач: Марчук В. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2014 р. м. Вінницяколегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Вінницької області в
складі:

Головуючого: Марчук В.С.

Суддів: Сопруна В.В., Міхасішина І.В.

При секретарі: Кирилюк Л.М.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі судових
засідань апеляційного суду Вінницької
області цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Літинського
районного суду Вінницької області від
16 липня 2014 року у справі за поданням
державного виконавця Літинського
районного управління юстиції про
тимчасове обмеження особи у праві
виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИЛА:

7 листопада 2013 року державний
виконавець Літинського районного
управління юстиції звернувся у суд з
поданням про тимчасове обмеження особи
у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,
мотивуючи його умисним ухиленням від
виконання рішення суду про стягнення
присуджених коштів у розмірі 139 468,31
грн.

Ухвалою Літинського районного суду від
16.07.2014 року подання задоволене.

ОСОБА_2 оскаржила дану ухвалу суду у
зв`язку з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Просить скасувати зазначену ухвалу та
постановити нову, якою відмовити у
задоволені подання.

Перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду в межах
заявлених вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу слід відхилити з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним та
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з`ясованих
обставин на які сторони посилаються, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

У даному випадку судом дотримано
зазначених вимог закону.

Так, задовольняючи подання державного
виконавця, суд виходив з тих обставин,
що боржник ОСОБА_2 ухиляється від
виконання рішень суду та судових
наказів про стягнення боргу у
загальному розмірі 139 468,31 грн.,
оскільки уникає отримання викликів до
державного виконавця; не погашає
наявного боргу; міняє місце проживання,
не повідомляючи державну службу.

Зазначені обставини відповідають
наявним у справі матеріалам: постанові
про відкриття виконавчого провадження
від 16.05.2014 року по примусовому
виконанню виконавчого листа № 214/686/2012
про стягнення 71225,50 грн. боргу на
користь АТ «Родовід Банк»; аналогічній
постанові від 16.05.2014 року про примусове
виконання судового наказу №2-Н-134-09 про
стягнення з ОСОБА_2 боргу у сумі 14
262,35грн. на користь КС «Партнер»»;
постановам від 16.05.2014 року про
примусове виконання виконавчого листа
№ 2-625/10 про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ПАТ КБ «Фінанси та Кредит»
боргу у сумі 9890,34 грн. та судового
наказу № 2-н-136/09 про стягнення з ОСОБА_2
на користь ВАТ «Універсал Банк» боргу у
сумі 45 791,76 грн. ( а/с 54).

Зазначені борги ОСОБА_2 не
сплачує, починаючи з 2009 року, про це
свідчать судові накази від 2009 року на
а/с 7,9 та сама ОСОБА_2 у судовому
засіданні.

На а/с 69 містяться виклики ОСОБА_2
до державного виконавця, які вона не
отримувала, оскільки за зазначеною
адресою не проживає. Про зміну місця
проживання ОСОБА_2 державного
виконавця не повідомляла, тому ухвалою
Літинського районного суду Вінницької
області від 12.08.2013 року її, як боржника
було оголошено у розшук.(а/с 68-71).

А відповідно до норми ст. 6 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в`їзду в Україну громадян України», на
яку правильно зіслався суд першої
інстанції, суд може вжити заходів щодо
громадян України, які ухиляються від
виконання зобов`язань, покладених на
неї судовим рішенням - до виконання
зобов`язань.

Заходи, яких може вжити суд,
регламентовані ст.11 п.8 ЗУ «Про
виконавче провадження», що судом
дотримано.

Апелянт не правильно трактує
роз`яснення Верховного Суду України у
Постанові від 01.02.2013 року у Судовій
практиці щодо вирішення питань про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України, оскільки там зазначено
про гарантії свободи пересування та
вільний вибір місця проживання
громадян України, за винятком обмежень,
які встановлюються законом. А саме ЗУ
«Про порядок виїзду з України і в`їзду в
Україну громадян України» і
встановлено обмеження до громадян, які
ухиляються від виконання зобов`язань.

Про це говориться і у Протоколі №4
до Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод та Міжнародному
пакті про громадянські та політичні
права, на які посилається апелянт у
своїй апеляційній скарзі.

Отже, доводи апеляційної скарги
не спростовують ухвали суду, вона
постановлена з додержанням вимог
закону, тому апеляційну скаргу
необхідно відхилити, а ухвалу суду -
залишити без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст. 303,307,312-315,317,319 ЦПК України, колегія
суддів -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Літинського районного суду
Вінницької області від 16 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та з цього ж моменту
протягом 20 днів може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді/підписи/

З оригіналом вірно

суддя:
В.С. Марчук