Справа № 136/670/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"13" серпня 2014 р.
м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької
області

в складі: головуючого - судді
Пороховий Г. І.

за участю секретаря
Квашук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Липовець
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
третя особа без самостійних вимог:
ОСОБА_2 до Турбівської селищної ради
Липовецького району Вінницької
області про визнання рішення частково
незаконним та скасування його у цій
частині, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до
Липовецького районного суду
Вінницької області із позовною заявою
до Турбівської селищної ради
Липовецького району Вінницької
області про визнання рішення частково
незаконним та скасування його у цій
частині. Свої позовні вимоги позивач
мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла
його мати - ОСОБА_3. Після її смерті він
отримав у спадщину за законом належні
матері 3/5 частки житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.
Вказана частина житлового будинку
належала спадкодавцю на підставі
свідоцтва № 211 про право власності на 3/5
житлового будинку, виданого
Турбівською селищною радою 06 серпня 2003
року, зареєстрованого у ВООБТІ.
Співвласником 2/5 часток цього
будинковолодіння є ОСОБА_2 на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом. 02 липня 2004 року позивач
отримав свідоцтво про право на
спадщину за законом на 3/5 вказаного
вище будинковолодіння. Вказаний
будинок розташований на земельній
ділянці площею 0,12 га по фактичному
користуванню, хоча у технічному
паспорті на будинковолодіння
зазначено розмір земельної ділянки 0,27
га. Але користуватись відповідною
часткою земельної ділянки він не може,
так як рішенням 3 сесії 5 скликання
Турбівської селищної ради від 25 липня
2006 року вся земельна ділянка передана у
власність ОСОБА_2 Вищевказаним
рішенням Турбівської селищної ради
порушується його право користування
частиною спірної присадибної
земельної ділянки. Просить суд визнати
незаконним та скасувати рішення 3 сесії
5 скликання Турбівської селищної ради
Липовецького району Вінницької
області від 25 липня 2006 року «Про
безоплатну передачу земельних ділянок
у власність для будівництва і
обслуговування жилих будинків,
господарських будівель і споруд» в
частині передачі у власність земельної
ділянки площею 0,12 га по АДРЕСА_1 ОСОБА_2.

Представник позивача - ОСОБА_4,
діюча на підставі довіреності, в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримала, просила суд позов
задовольнити.

Представник позивача - адвокат
ОСОБА_5 в судовому засіданні позов не
підтримала, заявила клопотання про
закриття провадження у справі так як
підстави позову інші, просила суд
оглянути та повернути
інвентаризаційну справу та дослідити
спадкову справу. Дійшла до висновку, що
позов підлягає задоволенню.

Третя особа без самостійних вимог
на боці відповідача - ОСОБА_2 в судовому
засіданні позов не визнала, заявила
клопотання про закриття провадження у
справі та відшкодування матеріальної
шкоди.

Представник відповідача -
Турбівської селищної ради
Липовецького району Вінницької
області - Крещенецька О.Л., діюча на
підставі довіреності, в судовому
засіданні залишила позов на розгляд
суду.

Рішенням Липовецького районного
суду Вінницької області від 13 березня
2013 року було відмовлено в задоволенні
позову ОСОБА_1 до Турбівської селищної
ради Липовецького району Вінницької
області, третя особа: ОСОБА_2 про
визнання незаконним та скасування
рішення 3 сесії 5 скликання Турбівської
селищної ради від 25 липня 2006 року.

Ухвалою Апеляційного суду
Вінницької області від 15 квітня 2013 року
апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а
рішення суду від 13 березня 2013 року
залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 13 червня 2013 року
касаційну скаргу ОСОБА_4, подану в
інтересах, ОСОБА_1 відхилено, а рішення
Липовецького районного суду
Вінницької області від 13 березня 2013
року та ухвалою Апеляційного суду
Вінницької області від 15 квітня 2013 року
залишено без змін.

Дослідивши всі докази, давши їм оцінку
в сукупності та заслухавши сторони суд
вважає, що позовна заява підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Турбів Липовецького
району Вінницької області померла мати
позивача - ОСОБА_3, про що в Книзі
реєстрації актів про смерть було
зроблено актовий запис № 36 та видано
свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1
(а.с.11). Після її смерті позивач отримав
у спадщину за законом належні матері 3/5
частки житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.
Вказана частина житлового будинку
належала спадкодавцю на підставі
свідоцтва № 211 про право власності на 3/5
житлового будинку, виданого
Турбівською селищною радою 06 серпня 2003
року на підставі рішення виконкому
Турбівської селищної ради №55 від 30
липня 2003 року та зареєстрованого у
Вінницькому ООБТІ 02 вересня 2003 року в
реєстрову книгу № 2 за реєстром № 1229.
Співвласником 2/5 часток цього
будинковолодіння є ОСОБА_2 на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом. Відповідно до свідоцтва про
право на спадщину за законом від 02
липня 2004 року позивачу належить 3/5
частки вказаного вище
будинковолодіння (а.с.9). 14 червня 2006
року державним нотаріусом Липовецької
державної нотаріальної контори було
видано на її ім'я свідоцтво про право на
спадщину за законом на 2/5 частки
житлового будинку з господарськими
будівлями, що розташований в АДРЕСА_1,
яка належала спадкодавцеві на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом виданого Липовецькою
державною нотаріальною конторою 14.11.1990
року за реєстровим №1623 та
зареєстрованого у Вінницькому ООБТІ
27.12.1990 року в реєстрову книгу №9 за
реєстровим №1229. 25.07.2006 року рішенням 3
сесії 5 скликання Турбівської селищної
ради Липовецького району Вінницької
області "Про безоплатну передачу
земельних ділянок у власність для
будівництва і обслуговування жилих
будинків, господарських будівель і
споруд" (а.с.6), було передано безоплатно
ОСОБА_2 у приватну власність земельну
ділянку в межах селищної ради АДРЕСА_1,
загальною площею 0,12 га, цільове
призначення - для будівництва та
обслуговування житлового будинку і
господарських споруд і ведення
особистого селянського господарства.
Вказані обставини також констатовано
довідкою Відділу земельних ресурсів у
Липовецькому районі, що видана 17.04.2008
року за №1352.

Як слідує із листа - відповіді
Турбівської селищної ради
Липовецького району Вінницької
області від 08.10.2012 року за №02-38/321 за
результатами розгляду, заява гр. ОСОБА_1
про передачу йому земельної ділянки
біля житлового будинку АДРЕСА_1 -
залишилась без задоволення, оскільки
вказана земельна ділянка знаходиться у
користуванні інших громадян, а
відповідно до рішення 5 сесії 5
скликання Турбівської селищної ради
від 14.11.2006 року гр. ОСОБА_1 було передано
у власність земельна ділянка площею
0,0300 га за адресою АДРЕСА_1 для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
споруд; рішенням 8 сесії 6 скликання
Турбівської селищної ради від 04.10.2011
року №123 земельна ділянка площею 0,0900 га
біля водозабору Турбівської дільниці
ДП "Липовецьводоканал".

Визнання незаконним правового
акта органу місцевого самоврядування
передбачено нормами ст.21 ЦК України,
відповідно до якої, суд визнає
незаконним та скасовує правовий акт
індивідуальної дії, виданий органом
місцевого самоврядування, якщо він
суперечить актам цивільного
законодавства і порушує цивільні права
або інтереси.

Згідно з ч.1 ст.22 ЗК України 1990 року
право власності на землю або право
користування наданою земельною
ділянкою виникає після встановлення
землевпорядними організаціями меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) і одержавн6ня документа, що
посвідчує це право.

Документи, що посвідчують право
власності на земельну ділянку,
визначені ст.23 ЗК України зупинено
відносно власників земельних ділянок,
визначених Декретом.

Пунктом 3 Декрету встановлено, що
право приватної власності громадян на
земельні ділянки, передані їм для
цілей, передбачених п.1 цього Декрету, а
саме: ведення особистого підсобного
господарства, будівництва і
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель (присадибна
ділянка), садівництва, дачного і
гаражного будівництва, посвідчується
відповідною Радою народних депутатів,
про що робиться запис у
земельно-кадастрових документах, з
наступною видачею державного акту на
право приватної власності на землю.
Отже, під час дії Декрету право
приватної власності громадян на
земельні ділянки посвідчувалось самим
рішенням уповноваженого органу про
передачу у власність земельної
ділянки.

Відповідно до довідки №02-38/406 від
29 листопада 2012 року виданої
Турбівською селищною радою, в
земельно-кадастровій книзі №2 по
Турбівській селищній раді проведено
запис №9 на стор.187 про те, що за ОСОБА_3
рахується земельна ділянка площею 0,15
га, яка згідно рішення 5 сесії 22
скликання Турбівської селищної ради
від 26 травня 1995 року «Про приватизацію
земельних ділянок» по вул. Крупської
передана їй безкоштовно у приватну
власність для ведення підсобного
господарства.

Згідно з п.7 Перехідних положень
ЗК України 2001 року громадяни, що
одержали у власність земельні ділянки
у розмірах, що були передбачені раніше
діючим законодавством, зберігають
права на ці ділянки.

02 липня 2004 року позивач, як
спадкоємець, отримав свідоцтво про
право на спадщину за законом на 3/5
частки вищевказаного
будинковолодіння. Однак через тривалу
хворобу та відсутність коштів не міг
приватизувати земельну ділянку на своє
ім'я після смерті матері ОСОБА_3 Коли
вирішив приватизувати у вересні 2012
року, звернувся до Турбівської
селищної ради, а там йому повідомили, що
земельна ділянка площею 0,15 га не може
бути ним приватизована, так як вона
знаходиться у користуванні інших
громадян. Крім того, у відповіді йому
повідомили, що селищна рада не вправі
самостійно ініціювати про відміну
своїх попередніх рішень.

У відповіді № 02-38/365 від 05
листопада 2012 року, отриманої на запит
адвоката, вказано, що земельна ділянка
площею 0,12 га АДРЕСА_1, передана у
власність ОСОБА_2 відповідно до рішення
3 сесії 5 скликання Турбівської
селищної ради від 25 липня 2006 року. Разом
з тим, рішення 5 сесії 22 скликання
Турбівської селищної ради від 26 травня
1995 року, до даного часу не скасовано.

Оскаржуваним рішенням
порушується право позивача на
користування земельною ділянкою
площею 0,15 га АДРЕСА_1, переданої у
власність його матері - ОСОБА_3 для
ведення підсобного господарства
згідно рішення 5 сесії 22 скликання
Турбівської селищної ради
Липовецького району Вінницької
області від 26 травня 1995 року. Як
вбачається з обох рішень Турбівської
селищної ради, відповідачем у різний
час передано у приватну власність одну
і ту ж земельну ділянку різними особами
- ОСОБА_3 та ОСОБА_2

В даному випадку Турбівською
селищною радою не були виконані вимоги
ст. 63 Закону України «Про землеустрій»
щодо зобов'язання проводити
самоврядний контроль при здійсненні
землеустрою відповідно до
законодавства України.

Оскільки покійній матері
позивача - ОСОБА_3 - у 1995 році і
відповідачу - ОСОБА_2 - у 2006 році, було
надано земельну ділянку за однією
адресою: АДРЕСА_1, то покійна мати
позивача, а тепер і він, є належними
землекористувачами. Відповідачем
повинні бути враховуватись приватні
інтереси покійної матері позивача та
його інтереси, та рівні можливості на
право передачі земельної ділянки у
власність.

Ухвалою Липовецького районного
суду Вінницької області від 18 квітня 2014
року задоволено заяву про витребування
доказів, а саме - інвентаризаційної
справи по будинковолодінню АДРЕСА_1

Відповідно до технічного
паспорта на житловий будинок виданого
Вінницьким обласним об'єднанням бюро
технічної інвентаризації від 03.07.2003
року (а.с.6-8), власниками житлового
будинку, що розташований АДРЕСА_1 було
вказано ОСОБА_3 - 3/5 частки житлового
будинку та ОСОБА_7 - 2/5 частки житлового
будинку.

Вказаний будинок розташований на
земельній ділянці площею 0,12 га по
фактичному користуванню, хоча у
технічному паспорті на
будинковолодіння зазначено розмір
земельної ділянки 0,27 га. (а.с.6-8). Але
користуватись відповідною часткою
земельної ділянки він не може, так як
згідно рішення 3 сесії 5 скликання
Турбівської селищної ради від 25 липня
2006 року вся земельна ділянка передана у
власність ОСОБА_2 (а.с.5). Вищевказаним
рішенням Турбівської селищної ради
порушується його право користування
частиною спірної присадибної
земельної ділянки.

Відповідно до ст. 30 ЗК України в
редакції 2000 року, при переході права
власності на будівлю і споруду разом з
цими об'єктами переходить у розмірах,
передбачених статтею 67 цього Кодексу,
і право власності або право
користування земельною ділянкою без
зміни її цільового призначення і, якщо
інше не передбачено у договорі
відчуження будівля та споруди. У разі
зміни цільового призначення надання
земельної ділянки у власність або
користування здійснюється в порядку
відведення.

При переході права власності на
жилий будинок і господарські будівлі
та споруди до кількох власників, а
також при переході права власності на
частину будинку в разі неможливості
поділу земельної ділянки між
співвласниками без шкоди для її
раціонального використання земельна
ділянка переходить у спільне
користування власників цих об'єктів.

При можливості розподілу
земельної ділянки і наявності спору
між співвласниками часток будинку суд
вирішує його згідно ст. 105 ЗК (2000 р.) і
відповідно до ст. 42 цього Кодексу
визначає розмір земельної ділянки
кожної зі сторін пропорційно частці в
праві власності на будинок, який
складає його частку (Правові позиції
Верховного Суду України, 2000 рік).

Отже, разом з правом власності в
порядку спадкування на 3/5 частки жилого
будинку до позивача перейшло і право
користування 3/5 земельної ділянки, на
якій розташовано будинок.

Відповідно до ст. 15 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Ч. 1, п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України
передбачено, що кожна особа має право
звернутись до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть
бути, зокрема, визнання незаконними
рішення, дій чи бездіяльності органу
державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим або органу
місцевого самоврядування, їхніх
посадових і службових осіб.

У разі видання органом виконавчої
влади або органом місцевого
самоврядування акту, яким порушуються
права особи щодо володіння,
користування чи розпорядження
належною їй земельною ділянкою, такий
акт згідно з ч. 1 ст. 155 Земельного
Кодексу України визнається недійсним.

Іншим чином (окрім визнання
оскаржуваного рішення незаконним та
його скасування) виправити вказані
помилки, допущені відповідачем при
наданні земельної ділянки, неможливо.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 30, 42, 155 ЗК України в
редакції 2000 року, ст.ст. 15, 16, 393 ЦК
України, ст.ст. 3, 15 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати
рішення 3 сесії 5 скликання Турбівської
селищної ради Липовецького району
Вінницької області від 25 липня 2006 року
«Про безоплатну передачу земельних
ділянок у власність для будівництва і
обслуговування жилих будинків,
господарських будівель і споруд» в
частині передачі у власність земельної
ділянки площею 0,12 га по АДРЕСА_1 ОСОБА_2.

Рішення суду набирає
законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: Г. І. Пороховий