Справа № 212/912/2012 Провадження №
22-ц/772/2360/2014Головуючий в суді першої
інстанції Федчишен С. А.Категорія 39
Доповідач Жданкін В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" серпня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Вінницької області у складі:

головуючого: Жданкіна В.В.,

суддів: Медвецького С.К., Шемети
Т.М.,

при секретарі: Агеєвій Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького
міського суду Вінницької області від
26.06.2014 року по справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про виділ частки у спільному
майні подружжя, стягнення коштів та
відшкодування моральної шкоди.

В С Т А Н О В
И Л А :

В лютому 2012 року ОСОБА_2 звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_3 про
витребування майна із чужого
незаконного володіння.

В подальшому позивачка неодноразово
змінювала та уточнювала свої вимоги.

20.06.2014 року в судовому засіданні ОСОБА_2
висунула остаточні позовні вимоги,
згідно яких просила виділити ОСОБА_2
частку у спільному майні подружжя, яка
становить 1/2 частку від квартири
АДРЕСА_1. Стягнуто з відповідача на
користь позивача ОСОБА_2 кошти за
продані кавові автомати з розрахунку
12:6=6 кавових автоматів, які були у
наявності на день смерті, із розрахунку
платіжних документів 2007 року та
становлять 216576:2=108288 грн. Стягнути з
відповідача на користь позивача 18480
грн. доходів, отриманих відповідачем
від орендарів, які користувалися
квартирою АДРЕСА_1 Стягнути
з відповідача на користь позивача
кошти сплачені БТІ за отримання витягу
з реєстру права власності в сумі 459,09
грн. Стягнуто з відповідача на користь
позивача кошти у сумі 20000 грн., як
відшкодування завданих моральних
збитків. Стягнути з відповідача на
користь позивача витрати понесені на
оплату судового збору та правової
допомоги.

26.06.2014 року в судовому засіданні
позивач уточнила позовні вимоги в
частині оплати судового збору в
розмірі 3129 грн. та на правову допомогу в
розмірі 3654,20 грн.

Вінницький міський суд Вінницької
області рішенням від 26.06.2014 року в
задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про виділення частки у спільному майні
подружжя, стягнення коштів та
відшкодування моральної шкоди
відмовив.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить рішення скасувати як незаконне
і ухвалити нове, яким задоволити її
позовні вимоги

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу слід частково задоволити з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.213, 214 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права.

Обґрунтованим визнається рішення,
коли висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

У рішенні суду обов'язково повинні
бути зазначені судом факти і
відповідні їм правовідносини.

Проте зазначені вимоги закону
залишаються поза увагою суду.

З матеріалів справи вбачається, що
03.07.1982 року було зареєстровано шлюб
ОСОБА_4 з ОСОБА_2, що підтверджується
свідоцтвом про шлюб, актовий запис №1346
(Т№1 а.с.146).

За час шлюбу Поліщуками була
придбана у власність квартира АДРЕСА_1
яка була зареєстрована за ОСОБА_4, що
підтверджується договором
купівлі-продажу від 20.07.1992 року №2124.

Згідно свідоцтва про смерть
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_4, актовий
запис №1789.

На підставі рішення Ленінського
районного суду м. Вінниці від 12.07.2007
року було розірвано шлюб між ОСОБА_4 та
ОСОБА_2 (Т№1 а.с.8).

Згідно з ухвалою Апеляційного суду
Вінницької області від 15.11.2011 року
рішення Ленінського районного суду м.
Вінниці від 12.07.2007 року скасовано.
Провадження по справі закрито.

11.05.2012 року ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ ухвалу Апеляційного суду
Вінницької області від 15.11.2011 року
скасовано, а справу направлено на новий
апеляційний розгляд (Т№2 а.с.171-173).

Рішенням Апеляційного суду
Вінницької області від 20.06.2012 року
виключено з мотивувальної частини
рішення Ленінського районного суду м.
Вінниці від 12.07.2007 року посилання на
ст.109 СК України як на правову підставу
розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 В
решті рішення Ленінського районного
суду м. Вінниці від 12.07.2007 року залишено
без змін.

Згідно п.22 Постанови Пленуму
Верховного суду України №11 від 21.12.2007
року «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» поділ
спільного майна подружжя здійснюється
за правилами, встановленими статтями
69-72 СК України та ст. 372 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.372 ЦК України у
разі поділу майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки співвласників у справі спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними
або законом.

Відповідно до ст. 60 СК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу). Вважається, що кожна
річ, набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Згідно ст.69 СК України дружина і
чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності, незалежно від розірвання
шлюбу. Дружина і чоловік мають право
розділити майно за взаємною згодою.

Майно, що об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, ділиться
між ними в натурі (ч.1 ст.71 СК України).

Згідно ч.1 ст.29 КпШС якщо між
подружжям не досягнуто згоди про
спосіб поділу спільного майна, то за
позовом подружжя або одного з них суд
може постановити рішення: про поділ
майна в натурі, якщо це можливо без
шкоди для його господарського
призначення. Для вимоги про поділ
майна, яке є спільною сумісною
власністю розведеного подружжя,
встановлюється трирічний строк
позовної давності.

Враховуючи вищевикладене, суд
прийшов до висновку, що позивачем
обраний неправильний спосіб захисту,
оскільки законом не передбачений виділ
частки у спільному майні подружжя, тому
позовна вимога про виділення ОСОБА_2
частки у спільному майні подружжя, яка
становить ? частку від квартири
АДРЕСА_1, задоволенню не підлягає.

Однак з таким висновком суду
погодитись не можна з огляду на
наступне.

Спірна квартира була придбана
ОСОБА_2 з чоловіком під час шлюбу, тому
вона має рівне право на ? частину цієї
квартири.

Таким чином, квартира являється
спільною сумісною власністю позивачки
та її покійного чоловіка.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_4 помер,
позивачка позбавлена можливості
вимагати поділу майна, що являється
спільною сумісною власністю подружжя.

Разом з тим її частка в майні, яке
залишилося не поділеним, є, і тому вона
вправі становити питання про фактичне
визнання за нею права на цю частку, про
що вона пояснила у судовому засіданні.

Суд фактично не уточнив вимоги
позивачки, які вона постійно змінювала
і тому формально визнав
безпідставність її вимог, вказавши на
неправильно обраний спосіб захисту.

Таким чином ОСОБА_2 намагається
захистити своє право на частку в майні,
яким в даний час володіє відповідачка.

Колегія суддів вважає, що інші
позовні вимоги безпідставні, не
доведені і тому висновок суду в цій
частині відповідає вимогам закону і
обставинам справи.

З огляду на викладене, рішення суду
слід змінити, чим частково задоволити
апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И
Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду
від 26.06.2014 р. в частині відмови у
задоволенні позову про виділ частки у
спільному майні подружжя - квартири
АДРЕСА_1 - скасувати і ухвалити нове.

Визнати за ОСОБА_2 право власності
на 1/2 частку у спільному майні подружжя
квартири АДРЕСА_1

В іншій частині рішення суду
залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржено шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: