У х в а л а

іменем україни

23 липня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Амеліна В.І.,
Дербенцевої Т.П., Карпенко С.О.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог щодо предмета спору:
обслуговуючий садово-городній
кооператив «Сонячне-Нове», Сонячна
сільська рада Запорізького району
Запорізької області, про зобов'язання
вчинити певні дії за касаційною
скаргою ОСОБА_5 на рішення Запорізького
районного суду Запорізької області від
27 грудня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Запорізької області від 12
лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5
звернулись до суду із зазначеним
позовом, мотивуючи його тим, що вони є
власниками земельних ділянок,
розташованих на території Сонячної
сільської ради в Обслуговуючому
садово-городньому кооперативі
«Сонячне-Нове». ОСОБА_6, ОСОБА_7 є
власниками сусідньої земельної
ділянки АДРЕСА_1. Зазначали, що
відповідачі захопили землі загального
користування, встановили паркан та
збудували споруди, що перешкоджає
позивачам вільно користуватися
належними їм на праві власності
земельними ділянками.

Посилаючись на зазначені обставини,
позивачі просили суд зобов'язати
ОСОБА_6, ОСОБА_7 звільнити земельну
ділянку АДРЕСА_1, а також землі
загального користування шляхом
демонтажу металевого паркану та інших
споруд, зобов'язати голову
Обслуговуючого садово-городнього
кооперативу «Сонячне-Нове» ОСОБА_8
здійснити певні дії щодо звільнення
земельної ділянки АДРЕСА_1 та земель
загального користування шляхом
видання відповідного розпорядження.

Рішенням Запорізького районного суду
Запорізької області від 27 грудня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Запорізької області
від 12 лютого 2014 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить суд
касаційної інстанції скасувати
оскаржувані судові рішення та ухвалити
нове рішення, яким позов задовольнити,
мотивуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК
України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків (ч. 2 ст.
152 ЗК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджує про наслідки
вчинення або невчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.

Відмовляючи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у
задоволенні позову, суди правильно
виходили з того, що позивачами не
доведено факту порушення
відповідачами їх прав як власників
земельних ділянок, оскільки
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не є власниками чи
користувачами суміжної земельної
ділянки. Судом апеляційної інстанції
правильно встановлено, що особою, яка
на підставі відповідного державного
акта має у постійному користуванні
спірну земельну ділянку, є
Обслуговуючий садово-городній
кооператив «Сонячне-Нове».

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку, що судами правильно
встановлено обставини справи, судові
рішення ухвалено із додержанням норм
процесуального та матеріального права,
а тому підстав для їх зміни чи
скасування немає.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Запорізького районного суду
Запорізької області від 27 грудня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 12 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
В.І.
Амелін

Т.П. Дербенцева

С.О. Карпенко