У х в а л а

іменем україни

31 липня 2014 року м. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі:

головуючого Мартинюка В.І.

суддів:
Карпенко С.О.,
Наумчука М.І.,-

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» в особі Харківської
обласної дирекції до ОСОБА_2 про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, виселення та зняття з
реєстраційного обліку, за касаційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення
Дзержинського районного суду
м. Харкова від 16 жовтня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Харківської
області від 15 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року публічне акціонерне
товариство «Райффайзен Банк Аваль» в
особі Харківської обласної дирекції
(далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»)
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2
про звернення стягнення на предмет
іпотеки, виселення та зняття з
реєстраційного обліку.

Рішення Дзержинського районного суду
м. Харкова від 16 жовтня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Харківської області
від 15 травня 2014 року, позов ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» задоволено
частково.

У рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_2 за кредитним договором від 19
листопада 2007 року № 014/1647/82/94971 у розмірі
3 074 215 грн 56 коп. перед ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» звернуто стягнення на
предмет іпотеки, а саме: на квартиру
АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаної
квартири ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
від свого імені будь-якій
особі-покупцеві, на умовах та в порядку,
викладених у ст. 38 Закону України «Про
іпотеку», на підставі оцінки майна,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності.

Надано право ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» на виготовлення
правовстановлюючих документів на
квартиру за АДРЕСА_1, та отримання
відповідних витягів, необхідних ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» для її
реалізації в порядку ст. 38 Закону
України «Про іпотеку».

Позовні вимоги про виселення та зняття
з реєстраційного обліку з квартири за
АДРЕСА_1 усіх мешканців без надання
іншого жилого приміщення залишено без
задоволення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» судовий збір у
розмірі 3 219 грн.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення Дзержинського районного суду
м. Харкова від 16 жовтня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Харківської
області від 15 травня 2014 року скасувати,
мотивуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права й
неправильним застосуванням норм
матеріального права, та ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позову ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» відмовити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Задовольняючи позов про звернення
стягнення на предмет іпотеки, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд,
встановивши фактичні обставини справи,
дослідивши надані сторонами докази у
їх сукупності, виходив із доведеності
невиконання станом на 16 липня 2012 року
позичальником умов кредитного
договору щодо повернення кредитних
коштів, щомісячну сплату процентів за
користування кредитом та письмової
вимоги іпотекодержателя про погашення
заборгованості.

Залишаючи без змін рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд зазначав, що
відповідачем будь-яких доказів на
підтвердження своїх доводів та
заперечень проти позову, в тому числі і
на спростування розрахунку
заборгованості позичальника,
здійсненого банком відповідно до умов
кредитного договору, не надано.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду
м. Харкова від 16 жовтня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Харківської
області від 15 травня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.І. Мартинюк С.О.
Карпенко М.І. Наумчук