Справа № 486/1208/14-ц
Провадження № 2/486/565/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2014 року
Южноукраїнський міський суд
Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Падалка В.О.

при секретарі - Асєєвій
А.А.

за участю позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Южноукраїнську Миколаївської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення додаткових
витрат на дитину, пов'язаних із
особливими обставинами

ВСТАНОВИВ:

02.07.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
додаткових витрат на утримання сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з 2011 року
по 2013 рік у розмірі 18252 грн. 09 коп.

Свої вимоги мотивує тим, що вона з 14.11.1990
року по 27.11.2002 року перебувала з
відповідачем у зареєстрованому шлюбі.
Від даного шлюбу вони мають двох
повнолітніх дітей: доньку ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який є інвалідом з
дитинства І групи "Б". Після розірвання
шлюбу з ОСОБА_2 син ОСОБА_4 залишився
проживати разом з нею та знаходиться на
її утриманні. Придбання ліків,
неодноразове оперативне лікування,
період адаптації після проведення
операцій, потребує значних
матеріальних витрат. Вона просить
стягнути з ОСОБА_2, понесені нею у
період з 2011 року по 2013 рік, додаткові
витрати на утримання сина ОСОБА_4 у
розмірі 18252 грн. 09 коп., з яких 4373 грн.
витрачено нею з 05.11.2011 року на придбання
ліків та засобів гігієни після
операції в м. Харкові; 5890 грн. - на
придбання ноутбуку, модему та столу під
ноутбук; 1479,61 грн. - на ліки за
призначенням невропатолога 26.06.2012 року;
2550 грн. - на велотренажер 19.07.2012 року; 196
грн. - на придбання веб-камери 02.06.2012
року; 110 грн. витрачено на обстеження в
обласній дитячій лікарні м. Миколаєва в
період з 11.03.2013 року по 15.03.2013 року; 363
грн. витрачено на обстеження в 9 міській
лікарні м. Києва в період з 15.04.2013 року
по 26.04.2014 року; 305 грн. 10 коп. - на
обстеження в лікарні "Охматдет" м. Києва
в період з 03.09.2013 року по 16.09.2013 року; 206
грн. 25 коп. - на лікування ОРВІ в дитячій
поліклініці м. Южноукраїнська за
період з 17.09.2013 року по 09.10.2013 року; 1927
грн. 07 коп. - транспортні витрати (
поїздки до м. Вознесенська 01.10.2013 року,
до м. Києва 02.09.2013 року та 16.10.2013 року );
852 грн. 06 коп. - витрати на операцію з
приводу сколіозу в лікарні "Охматдет" м.
Києва за період з 17.10.2013 року та 31.10.2013
року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі та посилаючись на викладені в
позовній заяві обставини, просила суд
позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав. ОСОБА_2
пояснив, що крім стягнутих з нього на
користь ОСОБА_1 аліментів на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_4 та
аліментів на користь сина ОСОБА_4 після
досягнення останнім повноліття, він
регулярно в добровільному порядку
надає матеріальну додаткову допомогу
позивачу на утримання сина ОСОБА_4, несе
додаткові витрати на проведення
операцій, оплату навчання, на придбання
ліків та лікування в спеціалізованих
клініках України, літній відпочинок,
транспортні витрати, оренду житла в м.
Харкові та м. Києві під час проведення
операцій, що підтверджується
відповідними документами. Також він
придбав для інтелектуального розвитку
дитини телевізор та комп'ютер. Крім
того, в нього на утриманні знаходяться
його малолітні діти: донька ОСОБА_8, яка
перебуває в дитячій поліклініці м.
Южноукраїнська на обліку, як дитина
тривало-частохворіюча та син ОСОБА_6.
Також він регулярно надає матеріальну
допомогу повнолітній доньці ОСОБА_7. Як
працюючий воєнний пенсіонер, учасник
бойових дій, він потребує щорічного
стаціонарного лікування. Тому просив
суд в задоволенні позову відмовити за
безпідставністю.

Представник відповідача, яка діяла на
підставі довіреності, ОСОБА_3 в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнала, просила суд в задоволенні
позову відмовити.

Суд, вислухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи в
межах заявлених позовних вимог та на
підставі наданих сторонами доказів,
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню в сумі 1250 грн. за наступних
підстав.

Відповідно до ст. 185 СК України той з
батьків, з кого присуджено стягнення
аліментів на дитину, а також той з
батьків, до кого вимога про стягнення
аліментів не була подана, зобов'язані
брати участь у додаткових витратах на
дитину, що викликані особливими
обставинами (розвитком здібностей
дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Розмір участі одного з батьків у
додаткових витратах на дитину в разі
спору визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення.

Виходячи зі змісту названої статті
батько та мати повинні приймати участь
у додаткових витратах на дитину.

Згідно з ч. 2 ст. 185 СК України додаткові
витрати на дитину можуть фінансуватися
наперед або покриватися після їх
фактичного понесення одноразово,
періодично або постійно в залежності
від причини, що зумовила додаткові
витрати.

Якщо причина, що зумовила додаткові
витрати є триваючою (тяжка хвороба,
каліцтво тощо) витрати фінансуються
наперед із зазначенням або без
зазначення кінцевого терміну

Відповідно до свідоцтва про народження
сторони є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с.11).

Останній проживає разом з ОСОБА_1 за
адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 15 ).

Згідно висновку ВКК № 150 від 29.11.2013 року
( а.с. 14 ), довідки огляду до акту МСЕК
серії 10ААБ № 542183 ( а.с. 19 ), виписки з
історії хвороби від 04.11.2011 року (а.с.26),
довідки дитячої поліклініки ДЗ "СМСЧ №
2 МОЗ України" м. Южноукраїнська ( а.с. 28 ),
виписки з медичної амбулаторної картки
хворого (а.с.37), виписки з історії
хвороби міжнародної клініки
відновного лікування ( а.с. 38 ), виписки з
медичної картки стаціонарного хворого
№ 2927 від 11.03.2013 року ( а.с. 40 ), виписки з
медичної картки стаціонарного хворого
від 15.04.2013 року ( а.с. 44 ), виписки № 869 з
медичної картки стаціонарного хворого
від 17.10.2013 року ( а.с. 40 ), виписки з
медичної картки стаціонарного хворого
№ 712 від 16.09.2013 року ( а.с. 51 ) ОСОБА_4
хворіє на ДЦП, спастичну діплєгію та є
дитиною - інвалідом 1 «Б» групи
інвалідності (з дитинства), термін якої
встановлено до 01.11.2015 року ( а.с. 14 ).

В зв'язку з хворобою сина, як зазначає
позивач, нею у період з 2011 року по 2013 рік
було додатково витрачено, на утримання
на той час неповнолітнього сина ОСОБА_4,
18252 грн. 09 коп., з яких 4373 грн.
витрачено нею з 05.11.2011 року на придбання
ліків та засобів гігієни після
операції в м. Харкові; 5890 грн. - на
придбання ноутбуку, модему та столу під
ноутбук; 1479,61 грн. - на ліки за
призначенням невропатолога 26.06.2012 року;
2550 грн. - на велотренажер 19.07.2012 року; 196
грн. - на придбання веб-камери 02.06.2012
року; 110 грн. витрачено на обстеження в
обласній дитячій лікарні м. Миколаєва в
період з 11.03.2013 року по 15.03.2013 року; 363
грн. витрачено на обстеження в 9 міській
лікарні м. Києва в період з 15.04.2013 року
по 26.04.2014 року; 305 грн. 10 коп. - на
обстеження в лікарні "Охматдет" м. Києва
в період з 03.09.2013 року по 16.09.2013 року; 206
грн. 25 коп. - на лікування ОРВІ в дитячій
поліклініці м. Южноукраїнська за
період з 17.09.2013 року по 09.10.2013 року; 1927
грн. 07 коп. - транспортні витрати (
поїздки до м. Вознесенська 01.10.2013 року,
до м. Києва 02.09.2013 року та 16.10.2013 року );
852 грн. 06 коп. - витрати на операцію з
приводу сколіозу в лікарні "Охматдет" м.
Києва за період з 17.10.2013 року та 31.10.2013
року.

В ході судового засідання встановлено,
що рішенням Южноукраїнського міського
суду Миколаївської області від 12.09.2002
року з відповідача на користь ОСОБА_1 на
утримання доньки ОСОБА_7 та сина ОСОБА_4
стягувалися аліменти в розмірі 1/3
частини всіх видів заробітку ( доходу ),
починаючи з 10.09.2002 року та до досягнення
останнім повноліття, які відповідач
сплачував регулярно, про що свідчить
довідка про отримання аліментів у
період з січня по жовтень 2013 року ( а.с.
21-22, 23 ).

Рішенням Южноукраїнського міського
суду Миколаївської області від 21.01.2014
року з відповідача, на користь сина
ОСОБА_4, стягнуто аліменти у зв'язку з
його непрацездатністю, у розмірі 1/8
частини всіх видів його заробітку (
доходу ), щомісячно, починаючи з 13.12.2013
року і до 01.11.2015 року.

Відповідач працює директором ОРК
"Іскра" ВП ЮУ "АЕС", регулярно отримує
дохід і має середньомісячну заробітну
плату в розмірі 16714 грн. 50 коп. (період
обчислення січень 2013 року - грудень 2013
року) (а.с.24).

Згідно довідок про отримання аліментів
від 10.01.2014 року за період з січня 2013 року
по жовтень 2013 року з його заробітної
плати відраховано на користь ОСОБА_1 на
утримання сина ОСОБА_4 аліменти у
розмірі 28087 грн., на утримання
повнолітньої доньки ОСОБА_7 за період з
січня 2013 року по червень 2013 року у
розмірі 15118 грн. ( а.с. 95, 96 ).

Як вбачається з квитанцій наданих
ОСОБА_2, він добровільно надає
матеріальну допомогу своїй старшій
доньці ОСОБА_7, яка навчається ( а.с. 76-91 ).
Також він має на утриманні двох
неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_8, яка
перебуває в дитячій поліклініці м.
Южноукраїнська на обліку, як дитина
тривало-частохворіюча та сина ОСОБА_6,
та сам потребує щорічного
стаціонарного лікування у зв'язку з
отриманою черепно-мозковою травмою(
а.с. 73, 74, 75 ).

Позивач офіційно не працює,
знаходиться на обліку в управлінні
пенсійного фонду України в м.
Южноукраїнську Миколаївської області
та отримує пенсію за віком матерям
інвалідів з дитинства в середньому
розмірі за період з жовтня 2011 року по
грудень 2012 року - 921 грн. 52 коп., за період
з січня 2013 року вересень 2013 року - 1030
грн. 45 коп. (а.с.17, 18 ).

ОСОБА_4 перебуває на обліку в
Южноукраїнському управлінні праці та
соціального захисту населення, отримує
державну соціальну допомогу інвалідам
з дитинства в загальному розмірі за
період з жовтня 2011 року по жовтень 2013
року - 31227 грн. 74 коп. ( а.с. 16 ).

Відповідно до розписок наданих
відповідачем в період з 19.09.2011 року по
30.11.2012 року, крім аліментів на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_4, ОСОБА_1
було отримано додатково від ОСОБА_2. для
проведення операції сину ОСОБА_4 та
лікування останнього в м. Харкові, а
також в післяопераційний період,
грошові кошти на загальну суму 13200 грн. (
а.с. 71,72 ).

Крім того, в ході судового засідання
встановлено, що 04.09.2013 року позивачем,
від родини відповідача, було отримано
на лікування сина ОСОБА_4 в лікарні
"Охматдет" м. Києва гроші в розмірі 35000
грн.

Тому суд вважає, що відповідач вже
добровільно надав позивачу свою частку
додаткових витрат на лікування сина
ОСОБА_4 в м. Харкові в 2011 році та м. Києві
в 2013 році.

З приводу витрат на продукти
харчування та предмети гігієни, до і
після операцій, то суд вважає, що вони
не є додатковими витратами, а є
щоденними витратами на утримання
дитини, які мають нести обоє з батьків.
Саме на такі витрати і стягуються з
відповідача аліменти.

Інші витрати, а саме транспортні
витрати на поїздки до м. Києва та м.
Вознесенська, обстеження в обласній
дитячій лікарні м. Миколаєва та в
міський лікарні м. Києва № 9, витрати на
лікування ОРВІ не є додатковими
витратами на дитину, що викликані
особливими обставинами, у розумінні ч. 1
ст. 185 СК України.

Витрати позивача на придбання
ноутбуку, модему, столу під ноутбук та
веб-камери суд вважає, такими, що також
не відносяться до додаткових витрат,
викликаних особливими обставинами, у
розумінні ч. 1 ст. 185 СК України, оскільки
в судовому засіданні не надано доказів,
що придбання цієї техніки, було
викликано крайньою необхідністю, при
тому, що відповідач в 2007 році вже
придбав для сина ОСОБА_4 комп'ютер
(а.с.66). Тобто рішення про придбання
ноутбуку, модему, столу під ноутбук та
веб-камери є особистим бажанням
позивача.

Що стосується позовних вимог про
стягнення витрат на придбання
велотренажера в сумі 2500 грн., то суд
вважає що такі витрати є додатковими
витратами, які викликані особливими
обставинами, у розумінні ч. 1 ст. 185 СК
України, оскільки зайняття
велотренуванням сину ОСОБА_4
рекомендовано лікарями «Міжнародної
клініки відновного лікування» м.
Трускавця в 2005 році (а.с. 38). Тому,
виходячи з матеріального стану сторін,
суд приходить до висновку, що участь в
додаткових витрат матері та батька
визнається рівними, і вважає за
необхідне стягнути з відповідача
половину фактично понесених витрат на
придбання велотренажеру в сумі 1250
грн.(2500 грн. : 2).

У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України
суд стягує з ОСОБА_2 на користь держави
витрати пов'язані зі сплатою судового
збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення додаткових витрат на дитину,
пов'язаних із особливими обставинами -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
додаткові витрати на утримання сина,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 2011 року
по 2013 рік включно у розмірі 1250 ( одна
тисяча двісті п'ятдесят ) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на
користь держави (р/р 0010, код КЕКД
22030001, "Судовий збір ( Державна судова
адміністрація України, 050)", отримувач
державний бюджет м. Южноукраїнська, код
37753202, банк одержувача - ГУДСКУ в
Миколаївській області, МФО банку 826013 )
розміром - 16 (шістнадцять) грн. 70 коп.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через Южноукраїнський міський
суд Миколаївської області шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Южноукраїнського

міського суду
В. О. Падалка