Справа № 488/3391/14-ц
Провадження № 2/488/1526/14 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

25 липня 2014 року
м. Миколаїв

Корабельний районний суд м.
Миколаєва у складі:

головуючого по справі - судді
Безпрозванного В.В.,

при секретарі судового засідання -
Харитоновій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог, - Товарної біржі
«Українська біржа нерухомості» про
визнання угоди дійсною,

В С Т А Н
О В И В:

У липні 2014 року позивач звернулась до
суду із позовом, в якому просила
визнати дійсним договір
купівлі-продажу нерухомого майна № 225
від 13 вересня 2000 року - квартири
АДРЕСА_1, зареєстрованого на
Товарній біржі «Українська біржа
нерухомості».

В обстругування позову позивач
вказував, що 13 вересня 2000 року між
сторонами був укладений вказаний
договір купівлі-продажу, який було
зареєстровано в у КП "Миколаївському
міжміському БТІ" за р. № 19077 від 22
вересня 2000 року.

Однак через відсутність належно
оформленого правовстановлюючого
документу на квартиру позивач не має
можливості нею розпорядитися.

Позивач в судове засідання не
з'явилася, про час та дату судового
розгляду справи повідомлена належним
чином, надала заяву про розгляд справи
у її відсутність, позовні вимоги
підтримала, просила позов
задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, про час та дату судового
розгляду справи повідомлені належним
чином, про причини неявки суд не
повідомили.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог - Товарна біржа «Українська біржа
нерухомості» у відповідності із
Витягом з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців з 11 листопада 2013 року
за рішенням засновників припинила свою
діяльність.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовна заява
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Судом встановлено, що 13 вересня 2000 року
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка діяла від свого
імені та від імені неповнолітнього
сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, укладено
договір купівлі-продажу, згідно якого
ОСОБА_1 придбала у відповідачів
квартиру АДРЕСА_1. Вказаний договір
було укладено на Товарній біржі
«Українська біржа нерухомості».

22 вересня 2000 року право власності на
вказану квартиру зареєстровано за
позивачем у КП "Миколаївське
міжміське БТІ" за р. № 19077, що
підтверджується наявною в матеріалах
справи відповідною довідкою.

Відповідно до вимог ст. 15 Закону
України „Про товарну біржу", членами
товарної біржі є прийняті до її складу
згідно із статутом біржі вітчизняні та
іноземні юридичні і фізичні особи. Член
товарної біржі має право здійснювати
біржові операції на біржі. Біржовою
операцією визнається угода, якщо вона
являє собою купівлю-продаж товарів,
допущених до обігу на товарній біржі,
якщо її учасники - члени біржі, якщо
вона зареєстрована на біржі не пізніше
наступного за здійсненням угоди дня.
Угода вважається укладеною з моменту
її реєстрації на біржі.

Підтвердженням наміру позивача та
відповідача, досягнення домовленості,
щодо всіх істотних умов договору, а
також змісту умов домовленості про
передачу права власності на спірне
майно є договір купівлі-продажу
нерухомого майна, укладений на
Товарній біржі «Українська біржа
нерухомості», без наступного
нотаріального посвідчення, з
реєстрацією його в „Журналі
реєстрації біржових операцій з
нерухомістю», реєстраційний номер № 225
від 13 вересня 2000 року.

Згідно ч. 1 ст. 48 ЦК Української РСР (в
ред.1963 р. чинній на час укладення
спірного договору), недійсною є та
угода, що не відповідає вимогам закону.

Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР 1963 року за
договором купівлі-продажу продавець
зобов'язується передати майно у
власність покупцю, а покупець
зобов'язується прийняти майно та
сплатити за нього визначену грошову
суму. Відповідно до ст. 225 ЦК УРСР 1963
року право продажу майна належить
власнику. Відповідачі на момент
укладення спірного договору були
власниками спірної квартири на
підставі Свідоцтва про право власності
на житло, виданного управлінням майном
комунальної власності Миколаївської
міської ради, № 3217-р від 07 лютого 2000
року, зареєстрованого в ММБТІ за № 19077
від 07.02.2000 року.

Згідно ст. 45 ЦК Української УРСР (чин.
ред. 1963 року) недодержання форми угоди,
якої вимагає закон, тягне за собою
недійсність угоди лише в разі, якщо
такий наслідок прямо зазначено в
законі та за ст. 47 ЦК Української РСР
(чин. ред. 1963 року) визначено, що
нотаріальне посвідчення угод
обов'язкове лише у випадках, зазначених
у законі. Недодержання в цих випадках
нотаріальної форми тягне за собою
недійсність угоди з наслідками,
передбаченими частиною другою статті
48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін
повністю або частково виконала угоду,
що потребує нотаріального посвідчення,
а друга сторона ухиляється від
нотаріального оформлення угоди, суд
вправі за вимогою сторони, яка виконала
угоду, визнати угоду дійсною. В цьому
разі наступне нотаріальне оформлення
угоди не вимагається.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України „Про судову
практику в справах при визнання угод
недійсними" суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК
УРСР 1963 року за вимогою сторони, яка
виконала угоду, її правонаступників
або прокурора вправі визнати угоду
дійсною. Це правило не може бути
застосовано, якщо сторонам не було
досягнуто згоди з істотних умов угоди
або для укладення її були в наявності
передбачені законом обмеження. Крім
того, суд повинен перевірити, чи
підлягала виконана угода
нотаріальному посвідченню, чому вона
не була нотаріально посвідчена і чи не
містить вона протизаконних умов.

Оскільки згода щодо істотних умов між
сторонами була досягнута, відсутність
нотаріального посвідчення договору
купівлі продажу нерухомого майна
обумовлена діючим на той час
законодавством, суд вважає, за можливе
визнати спірний договір
купівлі-продажу дійсним, а відтак
задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст. 208-209; 212; 214-215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І
Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог, - Товарної біржі
«Українська біржа нерухомості» про
визнання угоди дійсною, -
задовольнити.

Визнати дійсним договір
купівлі-продажу № 225 від 13 вересня 2000
року, укладений на Товарній біржі
«Українська біржа нерухомості» між
ОСОБА_1, з однієї сторони, та ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка
діяла від свого імені та від імені
неповнолітнього сина ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з іншої сторони, згідно
якого квартира АДРЕСА_1 належить
ОСОБА_1.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга протягом десяти днів
з дня його проголошення. Апеляційна
скарга подається до апеляційного суду
Миколаївської області через
Корабельний районний суд м. Миколаєва.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення.
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
В. В. Безпрозванний