Справа №359/3012/14-ц
Провадження №2/359/1271/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2014 року Бориспільський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого
Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання
Коробові О.П.,

за участю позивача
ОСОБА_1,

за участю представника позивача
ОСОБА_2,

за участю представника відповідача
ОСОБА_3,

розглянувши в приміщенні суду у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та
моральної шкоди,

встановив:

В квітні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з вказаним позовом та обґрунто-вує
його тим, що він є власником автомобіля
«Hyundai Tucson», номерний знак НОМЕР_1. 6
грудня 2013 року о 13 годині 05 хвилин в с.
Рогозів Бориспільського району по вул.
Леніна ОСОБА_4, керуючи автомобілем
«Toyota Corola», номерний знак НОМЕР_2,
ви-їжджав на перехрестя, не виконав
вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без
зупинки заборо-нено» та допустив
зіткнення з автомобілем «Hyundai Tucson»,
номерний знак НОМЕР_1. Внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
автомобілю позивача були спричинені
механічні пошкодження. Розмір
матеріальної шкоди становить 72961
гривню 90 копійок. Крім того, ОСОБА_1
витратив 400 гривень на проведення
експертизи, 640 гривень на
транс-портування пошкодженого
автомобіля та 1000 гривень на складання
позовної заяви. Загаль-ний розмір
матеріальної шкоди становить 75001
гривню 90 копійок. Крім того, у зв'язку з
пошкодженням автомобіля позивачу була
заподіяна моральна шкода, розмір якої
він оцінює в 20000 гривень. ОСОБА_4
відмовляється добровільно
відшкодувати матеріальну та моральну
шкоду. Тому ОСОБА_1 просить суд стягнути
з відповідача матеріальну шкоду у
розмірі 75001 гривні 90 копійок та
моральну шкоду у розмірі 20000 гривень.

ОСОБА_1 підтримує позов та просить суд
задовольнити його.

В ході розгляду цивільної справи
представник позивача ОСОБА_2 подала
заяву про зменшення розміру позовних
вимог. Вона посилається на те, що станом
на час вчинення дорожньо-транспортної
пригоди цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_4, пов'я-зану з
експлуатацією автомобіля, була
застрахована. Тому ПАТ «СК «Країна»
виплатила позивачу страхове
відшкодування у розмірі 49490 гривень.
Матеріальна шкода залишилась не
відшкодованою у розмірі 23471 гривні 90
копійок (72961,90 - 49490). Крім того, ОСОБА_1
витратив 400 гривень на проведення
експертизи та 640 гривень на
транспортування пошкодженого
автомобіля. Загальний розмір
матеріальної шкоди становить 24511
гривень 90 копійок. Тому представник
позивача ОСОБА_2 просить суд стягнути з
відповідача мате-ріальну шкоду у
розмірі 24511 гривень 90 копійок та
моральну шкоду у розмірі 20000 гри-вень.

Представник відповідача ОСОБА_3 не
визнає позов та заперечує проти його
задово-лення. В обґрунтування своїх
заперечень він посилається на те, що
позивач значно завищує розмір
матеріальної шкоди, який в дійсності є
меншим, ніж розмір виплаченого йому
страхо-вого відшкодування. ОСОБА_1
відшкодована матеріальна шкода. Докази
на під-твердження того, що позивачу
заподіяна моральна шкода, відсутні.
Тому представник відпо-відача ОСОБА_3
просить суд відмовити у задоволенні
позову.

Вислухавши пояснення учасників
цивільного процесу та дослідивши
письмові докази, суд дійшов до
висновку, що позов не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 є власником
автомобіля «Hyundai Tucson», номерний знак
НОМЕР_1. Ця обставина підтверджується
копією свідоцтва про реєстрацію
транс-портного засобу серії НОМЕР_3 від
3 травня 2008 року (а.с.8).

Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України
власник, права якого порушені, має
право на від-шкодування завданої йому
матеріальної шкоди.

З копії довідки дізнавача ВДАІ
Бориспільського МВ ГУ МВС України в
Київській об-ласті (а.с.7) вбачається, що
6 грудня 2013 року о 13 годині 05 хвилин в с.
Рогозів Борис-пільського району по вул.
Леніна сталась дорожньо-транспортна
пригода, внаслідок якої автомобілю
позивача були спричинені механічні
пошкодження: був розбитий передній
бам-пер, передня ліва блок-фара, задній
ліхтар. Крім того, був пошкоджений
передній капот, пе-реднє праве крило та
задній бампер.

Розмір матеріальної шкоди, заподіяної
пошкодженням автомобіля, визначається
шля-хом додавання вартості
ремонтно-відновлювальних робіт (Ср) до
вартості матеріалів, не-обхідних для
ремонту (См), та вартості нових деталей,
що підлягають заміні під час ремонту
(Сс), помноженої на різницю, отриманої
шляхом віднімання коефіцієнту
фізичного зносу деталей від одиниці
(Ез):

У = Ср + См + Сс * (1 - Ез).

З розрахунків, проведених
представником відповідача ОСОБА_3,
вбачається, що вартість
ремонтно-відновлювальних робіт (Ср)
становить 16047 гривень 5 копійок, а
вартість матеріалів, необхідних для
ремонту (См), - 2331 гривню 56 копійок.
Згідно зі звітом про не-залежну оцінку
з визначення вартості матеріального
збитку №1901/1 від 17 грудня 2013 року
(а.с.10-11) розмір вартості нових деталей,
що підлягають заміні під час ремонту
(Сс), стано-вить 52277 гривень 79 копійок. З
висновку спеціаліста про величину
фізичного зносу №19/06/14 від 25 червня 2014
року (а.с.44-46) вбачається, що коефіцієнт
фізичного зносу деталей (Ез) становить
0,43.

З огляду на ці обставини суд вважає, що
розмір матеріальної шкоди, заподіяної
позива-чу пошкодженням його
автомобіля, становив 48177 гривень 40
копійок:

48177, 40 = 16047,50 + 2331,56 + 52277,79 (1 - 0,43).

Крім того, ОСОБА_1 витратив 640 гривень на
транспортування автомобіля. Ця
обставина підтверджується копією
квитанції від 20 грудня 2013 року (а.с.12).
Таким чином, загальний розмір
матеріальної шкоди становить 48817
гривень 40 копійок (48177,40 + 640).

Згідно зі звітом про незалежну оцінку з
визначення вартості матеріального
збитку №1901/1 від 17 грудня 2013 року
(а.с.10-11) вбачається, що вартість
ремонтно-відновлюваль-них робіт (Ср)
становить 16860 гривень, а вартість
матеріалів, необхідних для ремонту (См),
- 3824 гривні 11 копійок. З калькуляції, на
підставі якої був складений звіт,
вбачається, що при визначенні вартості
ремонтно-відновлювальних робіт та
матеріалів, необхідних для ре-монту,
враховувалась вартість фарбування
переднього бамперу, накладки
переднього лівого крила, накладки
передньої лівої двері та заднього
бамперу. Однак з кольорових фотокарток,
на яких зображений автомобіль
позивача, вбачається, що станом на час
дорожньо-транс-портної пригоди ці
деталі не були фарбовані. Тому суд
вважає, що вартість фарбування цих
деталей безпідставно врахована при
визначенні вартості
ремонтно-відновлювальних робіт та
матеріалів, необхідних для ремонту.
Крім того, в звіті про незалежну оцінку
з визначення вартості матеріального
збитку №1901/1 від 17 грудня 2013 року
коефіцієнт фізичного зносу деталей
дорівнює нульовому значенню. Однак
станом на час вчинення
дорожньо-транспорт-ної пригоди
автомобіль перебував у користуванні.
Тому коефіцієнт фізичного зносу його
деталей не міг дорівнювати нульовому
значенню.

З огляду на ці обставини суд критично
оцінює звіт про незалежну оцінку з
визначення вартості матеріального
збитку №1901/1 від 17 грудня 2013 року в
частині вартості
ремонтно-відновлювальних робіт і
матеріалів, необхідних для ремонту, та
визначення коефіцієнту фі-зичного
зносу деталей автомобіля.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інак-ше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб в межах заявлених ними
вимог і на під-ставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч.3 ст.58 цього Кодексу суд не
бере до розгляду докази, які не
стосуються предмета доказування.

Встановлено, що ОСОБА_1 та його
представник ОСОБА_2 не заявили ви-моги
про стягнення з відповідача витрат на
транспортування автомобіля, що
відбулось через півроку після
дорожньо-транспортної пригоди. Ця
обставина не стосується предмета
доказу-вання. Тому рахунок-фактура
№СФ-0000022 від 19 червня 2014 року (а.с.31) є
неналежним доказом.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України
матеріальна шкода, завдана майну
фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Згідно з ч.22.1 ст.22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у разі настання страхового
ви-падку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у вста-новленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспорт-ної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

З копії постанови судді
Бориспільського міськрайонного суду
від 8 січня 2014 року (а.с.9) вбачається, що 6
грудня 2013 року о 13 годині 05 хвилин в с.
Рогозів Бориспільського району по вул.
Леніна ОСОБА_4, керуючи автомобілем
«Toyota Corola», номерний знак НОМЕР_2,
виїжджав на перехрестя, не виконав
вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без
зупинки заборонено» та допустив
зіткнення з автомобілем «Hyundai Tucson»,
номерний знак НОМЕР_1.

На підставі ч.3 ст.61 ЦПК України ці
обставини не підлягають доказуванню.
Вони свід-чать про те, що ОСОБА_4 є
винним у вчиненні
дорожньо-транспортної пригоди та
за-подіянні ОСОБА_1 матеріальної шкоди.

Однак в матеріалах цивільної справи
міститься копія полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власника наземного
транспортного засобу №АС/7444661 (а.с.15), з
якого вбачається, що станом на час
вчинення дорожньо-транспортної
пригоди ци-вільно-правова
відповідальність ОСОБА_4, пов'язана з
експлуатацією автомобіля «Toyota Corola»,
номерний знак НОМЕР_2, була
застрахована в ПАТ «СК «Країна».

Тому ПАТ «СК «Країна» виплатило ОСОБА_1
страхове відшкодування у роз-мірі 49490
гривень. Ця обставина підтверджується
копією чека (а.с.21). У такий спосіб
пози-вачу в повному обсязі
відшкодована матеріальна шкода.

З огляду на ці обставини суд вважає, що
підстави для повторного відшкодування
ОСОБА_1 матеріальної шкоди відсутні. У
задоволенні цієї вимоги позивачу
належить від-мовити.

Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України
власник, права якого порушені, має
право на від-шкодування завданої йому
моральної шкоди.

Згідно з ч.2 ст.23 цього Кодексу моральна
шкода полягає у душевних стражданнях,
яких фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна.

За правилом ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Встановлено, що ОСОБА_1 та його
представник ОСОБА_2 не надали суду
жодного доказу на підтвердження того,
що позивач зазнав душевні переживання.
Крім того, станом на час розгляду
цивільної справи ОСОБА_1 була
відшкодована матеріальна шкода. У
такий спосіб у встановленому законом
порядку було відновлено порушене право
позивача.

З огляду на ці обставини суд вважає, що
підстави для відшкодування ОСОБА_1
моральної шкоди відсутні. У
задоволенні цієї вимоги належить
відмовити.

Крім того, відповідно до ч.1, п.2, п.4 ч.3
ст.79 ЦПК України судові витрати
складаються з судового збору та витрат,
пов'язаних з розглядом справи. До
витрат, пов'язаних з роз-глядом судової
справи, належать витрати на правову
допомогу та витрати, пов'язані із
залу-ченням свідків, спеціалістів,
перекладачів та проведенням судових
експертиз.

Згідно з ч.1 ст.88 цього Кодексу стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
при-суджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до роз-міру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Встановлено, що ОСОБА_1 витратив 400
гривень на проведення оцінки з
виз-начення вартості матеріального
збитку, 1000 гривень на складення
позовної заяви та 950 гри-вень на оплату
судового збору. Ці обставини
підтверджуються квитанціями (а.с.1, 10, 13,
28а). Однак у задоволенні позову
відмовлено в повному обсязі.

З огляду на ці обставини суд вважає, що
підстави для відшкодування ОСОБА_1
судових витрат відсутні.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.208, ч.1-ч.3 ст.209,
ст.ст.213-215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4
про стягнення матеріальної та
моральної шкоди відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Київської області
шляхом подачі апеляційної скарги через
Бориспільський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня вручення його
копії.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду
Є.О.
Борець