№ апеляційного
провадження:22-ц/796/8246/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Ластовка Н.Д.
Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Лапчевська О.Ф.АПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі
:

Головуючого - судді Лапчевської О.Ф.

Суддів Корчевного Г.В.,
Оніщука М.І.

при секретарі Лужецькій І.С.

за участю: представника позивача
ОСОБА_3,

представника відповідача МатвіївІ.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_5 на ухвалу Дніпровського
районного суду м. Києва від 19 лютого 2014
року

У справі за заявою ОСОБА_5 до Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
про скасування рішення третейського
суду, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 19 лютого 2014 року у
задоволенні заяви ОСОБА_5 про
скасування рішення третейського суду
відмовлено /а.с. 131-132/

Не погоджуючись з вказаною ухвалою,
ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу,
посилаючись на її незаконність та
необґрунтованість. Вважає, що судом
першої інстанції не враховано, що
кредитні кошти у відповідності до п. 1.2.
кредитного договору від 29.09.2006 року,
надавались на споживчі цілі, а тому
справа про стягнення кредитної
заборгованості не підвідомча
третейському суду при Асоціації
Українських банків. Крім того, не
враховано також судом першої інстанції
відсутності предмета спору, оскільки
станом на 30 квітня 2013 року
заборгованість погашена у повному
обсязі. Не прийнято судом першої
інстанції до уваги рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 02 грудня 2010 року, залишене без змін
ухвалою Апеляційного суду Одеської
області від 18 квітня 2012 року, щодо
неправомірності підвищення процентної
ставки за вказаним кредитним
договором. З урахуванням викладеного в
апеляційній скарзі просила ухвалу суду
скасувати та постановити нову про
задоволення заяви про скасування
рішення третейського суду.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін, які
з'явились у судове засідання,
дослідивши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а ухвала залишенню без змін на підставі
наступного.

Судом встановлено, що 29.09.2006 року між
АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_5 укладено
договір кредиту №2006/24-24/116 про надання
кредиту у сумі 198000, 00 доларів США.

Рішенням Постійно діючого
Третейського суду при Асоціації
українських банків від 18 листопада 2011
року зі ОСОБА_5 на користь ПАТ
«Укрсоцбанк» стягнуто заборгованість
за договором кредиту у сумі 768149, 30 грн.
та третейський збір у сумі 8061, 75 грн.

Відмовляючи у задоволенні заяви про
скасування вказаного рішення
третейського суду, суд першої
інстанції обґрунтовано виходив з того,
що 29.09.2006 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та
ОСОБА_5 було укладено третейську угоду
у вигляді третейського застереження,
згідно якої всі спори з приводу
укладеного договору кредиту №2006/24-24/116
розглядаються третейським суддею
Постійно діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків
Білоконем Ю.М., а тому суд не вийшов за
межі своєї компетенції ухвалюючи
рішення. Крім того, в матеріалах наявні
докази направлення на адресу ОСОБА_5
ухвали про порушення провадження у
справі, що свідчить про належне
виконання регламенту третейського
суду, а з положень ст. 15 Закону України
«Про третейські суди» вбачається, що
повідомлення направляються за
останнім відомим місцем проживання
фізичної особи чи за юридичною адресою
або місцезнаходженням юридичної особи
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення чи в інший спосіб, що
передбачає отримання доказів доставки
документів та інших письмових
матеріалів адресатові, та вважаються
такими, що отримані в день такої
доставки, навіть якщо на цей час
одержувач за цією адресою не
знаходиться чи не проживає, а про зміну
своєї адреси ним не було повідомлено
іншу сторону належним чином.

Крім того, як обґрунтовано зазначено
судом першої інстанції, ст. 389-5 ЦК
України та ст. 51 ЗУ «Про третейські
суди» передбачено вичерпний перелік
підстав для скасування рішення
третейського суду, у переліку яких
аргументи заявника щодо скасування
рішення не входять.

Доводи апелянта щодо не врахування
судом першої інстанції відсутності
предмета спору, у зв'язку з погашенням
заборгованості за кредитним договором,
колегія суддів не бере до уваги,
оскільки рішення третейським судом
прийнято 18.11.2011 року, а заборгованість
погашена після його прийняття, станом
на 30 квітня 2013 року, що не може бути
підставою для скасування рішення.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку про те, що оскільки
відсутні підстави, визначені ч. 2 ст. 389-5
ЦПК України, суд першої інстанції
прийшов до обґрунтованого висновку про
те, що рішення третейського суду не
підлягає скасуванню.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують та
містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо
судом першої інстанції постановлено
ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.
Києва від 19 лютого 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді: