Номер провадження 2/754/3099/14
Справа №754/4486/14-ц
05.06.2014 року Деснянський районний суд м.
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення,
виселення та усунення перешкод у
користуванні майном та вселення, -
Позивач звернулась до Деснянського
районного суду м.Києва з позовом до
відповідача про усунення перешкод у
користуванні майном, її вселення та
виселення відповідача з квартири
Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 07.08.2012 року
П"ятнадцятою Київською державною
нотаріальною конторою за реєстром № 1537
на ім."я відповідача було видане
Свідоцтво про право на спадщину за
законом після смерті його тітки ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, за яким за
відповідачем було визнане право
власності на квартиру АДРЕСА_1.
На підставі Свідоцтва про право на
спадщину за законом ОСОБА_2 в
вищезазначену квартиру вселився і
почав в ній проживати.
04.12.2013 року рішенням Деснянського
районного суду м.Києва Свідоцтво про
право на спадщину за законом на ім."я
ОСОБА_2 було визнано недійсним та
визнано за позивачем ОСОБА_1 право
власності на квартиру АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом після
смерті батька ОСОБА_4 але відповідач
рішення суду не виконує, перешкоджає
позивачці в користуванні належної їй
квартири та не бажає з неї висилятись
добровільно.

В судове засідання позивач не
з"явилась, надіславши до суду заяву про
розгляд справи у її відсутності,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі.

Відповідач в судові засідання
неодноразово викликався належним
чином, причини неявки суду не
повідомив.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо даних про права та
взаємовідносини сторін, суд вважає за
можливим вирішити справу на підставі
наявних у ній матеріалів та
постановити заочне рішення, проти чого
не заперечує позивач, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України.

Всебічно проаналізувавши обставини
справи в їх сукупності, оцінивши за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на повному і об"єктивному
розгляді справи, зібрані по справі
докази, керуючись законом, суд дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.08.2012 року
П"ятнадцятою Київською державною
нотаріальною конторою за реєстром № 1537
на ім"я відповідача було видане
Свідоцтво про право на спадщину за
законом після смерті його тітки ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, за яким за
відповідачем було визнане право
власності на квартиру АДРЕСА_1.

04.12.2013 року рішенням Деснянського
районного суду м.Києва Свідоцтво про
право на спадщину за законом на ім"я
ОСОБА_2 було визнано недійсним та
визнано за позивачем ОСОБА_1 право
власності на квартиру АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом після
смерті батька ОСОБА_4 але відповідач
рішення суду не виконує, перешкоджає
позивачці в користуванні належної їй
квартири та не бажає з неї висилятись
добровільно (а.с.7-12).

Згідно ухвали Апеляційного суду
м.Києва від 28.01.2014 року рішення
Деснянського районного суду м.Києва
від 04.12.2013 року залишено без змін.

Згідно акту № 8 від 24.02.2014 року
затвердженого Головою ЖБК
"Дарницький-12" було обстежено квартиру
АДРЕСА_1 та встановлено, що відповідач
ОСОБА_2 проживає у зазначеній квартирі
разом з дружиною (а.с.6).

Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові
належать права володіння, користування
та розпорядження своїм майном.

Згідно ст.386 ЦК України власник, який
має підстави передбачити можливість
порушення свого права власності іншою
особою, може звернутися до суду з
вимогою про заборону вчинення нею дій,
які можуть порушити його право, або з
вимогою про вчинення певних дій для
запобігання такому порушенню.

Відповідно до вимог ст.. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Відповідно до ст. 150 ЖК України
громадяни, які мають у приватній
власності квартиру, користуються нею
для особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд.

Проживання та реєстрація сторонніх
осіб в квартирі є перешкодою для
власника здійснювати свої передбачені
законом права власності в повному
обсязі.

Відповідно до ст..41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно зі ст..1 Першого протоколу до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, до якої Україна
приєдналася 17 липня 1997 року відповідно
до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР
"Про ратифікацію Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод 1950
року, Першого протоколу та протоколів
№2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції"
закріплено принцип непорушності права
приватної власності, який означає
право особи на безперешкодне
користування своїм майном та закріплює
право власника володіти,
користуватися та розпоряджатися
належним йому майном, на власний розсуд
вчиняти щодо свого майна будь-які
угоди, відповідно до закону за своєю
волею, незалежно від волі інших осіб.

Гарантуючи захист права власності,
закон надає власнику право вимагати
усунення будь-яких порушень його прав,
хоч би ці порушення і не були поєднані х
позбавленням володіння. Способи
захисту права власності, передбачені
нормами статей 16, 386, 391 ЦК України.

Права власника житлового будинку,
квартири визначені ст..383 ЦК України та
ст..150 ЖК України, які передбачають
права власника використовувати житло
для власного проживання, проживання
членів сім"ї, інших осіб розпоряджатись
своїм житлом на власний розсуд.

Виходячи з вище викладеного, суд дійшов
висновку про те, що позивач придбав
квартиру без будь - яких порушень
діючого законодавства, є її власником,
а відповідач проживає у зазначеній
квартирі без правових підстав, чим
чинить разом з іншими проживаючими
позивачу перешкоди як власнику.

Приймаючи до уваги викладене, суд
визнає вимоги позову обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись 10,
15, 30, 62, 75, 212-215 ЦПК України , ст.317, 319, 356,
358, 364, 386, 391 ЦК України, суд-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Вселити ОСОБА_5 в квартиру АДРЕСА_1.

Усунути перешкоди ОСОБА_6 в
користуванні, володінні та
розпорядженні квартирою АДРЕСА_1
шляхом виселення ОСОБА_2 з квартири
АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії .

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи Апеляційним судом.

Суддя