Справа № 315/181/13-ц
Номер провадження № 6/315/56/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2014
Гуляйпільський
районний суд Запорізької області

В складі: головуючого судді
Карака
й Н.Д.

при секретарі

Прокопенко С.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Гуляйполе
Запорізької області цивільну справу за
поданням державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Гуляйпільського районного управління
юстиції Запорізької області ОСОБА_1 про
тимчасове обмеження ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у праві виїзду за межі
України без вилучення паспортного
документу до виконання ним своїх
зобов’язань, -

В С Т А Н О В И В:

05 серпня 2014 року до суду звернулась
державний виконавець відділу
Державної виконавчої служби
Гуляйпільського районного управління
юстиції ОСОБА_1 з поданням про
тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України без вилучення
паспортного документу до виконання ним
своїх зобов’язань, яке було погоджене
з начальником ВДВС Гуляйпільського РУЮ
ОСОБА_3

В поданні виконавець посилається на те,
що в провадженні ВДВС Гуляйпільського
РУЮ Запорізької області перебуває
виконавче провадження № 596/01 з
примусового виконання виконавчого
листа № 315/181/13-ц, виданого 05.03.2013 року
Гуляйпільським районним судом
Запорізької області про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на
утримання доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, в
розмірі ? частина заробітку, але не
менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з
08.02.2013 року.

20.03.2013 року старшим державним
виконавцем Жовніренко Н.С. у
відповідності до вимог ст. 25 Закону
України «Про виконавче провадження»
було винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження, про що
повідомлено боржника, копії направлені
сторонам 20.03.2013 року за вих. № 1937. Однак,
боржником самостійно рішення не
виконано.

Відповідно до вимог ст. 27 вказаного
Закону було розпочате примусове
виконання рішення суду. Державним
виконавцем було вжито ряд заходів
примусового виконання рішень, а саме:

22.08.2013 року за вих. № 5665 на адресу
боржника ОСОБА_2 м. Гуляйполе, вул.
Трудова, 102, направлено виклик
державного виконавця, боржник не
з’явився; 24.09.2013 року державним
виконавцем складено розрахунок
заборгованості по сплаті аліментів,
яка станом на 01.09.2013 року становить 3262,03
грн.; 25.09.2013 року за вих. № 6273 на адресу
боржника направлено попередження про
кримінальну відповідальність, боржник
не з’явився; 14.10.2013 року державним
виконавцем складено розрахунок
заборгованості по сплаті аліментів,
яка станом на 01.10.2013 року становить 3546,49
грн.; 14.10.2013 року до Гуляйпільського РВ
ГУМВС направлено подання про
притягнення до кримінальної
відповідальності ОСОБА_2 за злісне
ухилення від сплати аліментів; 08.11.2013
року надійшло повідомлення з
Гуляйпільського РВ ГУМВС про закриття
кримінального провадження; 11.02.2014 року
за вих. № 1266 на адресу боржника
направлено вимогу державного
виконавця, боржнику з’явитись до 21.02.2014
року, боржник не з’явився; 07.07.2014 року
державним виконавцем винесено
постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони його відчуження;
згідно розрахунку заборгованості від
09.07.2014 року , заборгованість станом на
01.07.2014 року становить 8879,60 грн.

Просять суд тимчасово обмежити ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі
України, без вилучення паспортного
документа громадянина України:паспорт
серії СА 205087, виданий 08.06.1996 року
Гуляйпільським РВ ГУМВС України в
Запорізькій області, зареєстрований за
адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, шляхом заборони
перетинати державник кордон України до
виконання своїх зобов’язань,
покладених на нього рішенням за
виконавчим листом № 315/181/13-ц, виданий
05.03.2013 року Гуляйпільським районним
судом Запорізької області про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
аліменти на утримання дитини ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? частини з всіх
його видів прибутку, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, до повноліття
дитини, починаючи стягнення з 08.02.2013
року.

Державний виконавець у судове
засідання не з'явився, надав до суду
заяву про розгляд справи у його
відсутності ( а.с. 15).

В силу ч. 2 ст.377-1 ЦПК України, суд
негайно розглядає подання без виклику
сторін та інших заінтересованих осіб.

Фіксування судового процесу за
допомогою технічного
звукозаписувального засобу не
здійснювалось, на підставі ч. 2 ст.197 ЦПК
України.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що подання
державного виконавця не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
20.03.2013 року старшим державним
виконавцем ВДВС Гуляйпільського РУЮ
ОСОБА_6 винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 315/181/13-ц, виданого 05.03.2013 року
Гуляйпільським районним судом
Запорізької області щодо стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на
утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у
розмірі ? частини з всіх його видів
прибутку, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
до повноліття, починаючи стягнення з
08.02.2013 року (а.с. 3).

Під час примусового виконання рішення
суду за вказаним виконавчим листом
державним виконавцем декілька разів
складалися розрахунки заборгованості
(а.с. 5, 7, 12). Складалось також
попередження про притягнення боржника
до кримінальної відповідальності (а.с.
6), виклик (а.с. 4) та вимога державного
виконавця (а.с. 10). При цьому, в
матеріалах, наданих до подання
відсутні відомості, які б
підтверджували отримання боржником
вказаних документів. Так, само, як немає
відомостей про отримання боржником і
постанови про відкриття виконавчого
провадження та вимоги державного
виконавця щодо необхідності з’явитися
йому до ВДВС Гуляйпільського РУЮ. Також
немає відомостей про отримання
боржником і постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони його
відчуження (а.с. 11). Не надано державним
виконавцем і копій відповідей з
реєструючих органів щодо майна
боржника.

Також, з огляду на постанову слідчого
СВ Гуляйпільського РВ ГУМВС України в
Запорізькій області лейтенанта
міліції ОСОБА_7 про закриття
кримінального провадження від 22.10.2013
року внесеного до ЄРДР за фактом
ухилення ОСОБА_2, від сплати аліментів
закрито у зв’язку з відсутністю в діях
ОСОБА_2, складу кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164
КК України ( а.с. 9).

Висновок про те, що боржник злісно не
ухиляється від сплати аліментів можна
зробити і на підставі розрахунків
заборгованості, зокрема, згідно
розрахунку від 14.10.2013 року встановлено,
що мають місце виплати заборгованості
боржником у добровільному порядку на
загальну суму 200,00 грн. (а.с. 7) та
розрахунку від 09.07.2014 року встановлено,
що мають місце виплати заборгованості
боржником у добровільному порядку на
загальну суму 200,00 грн. (а.с. 12).

На думку суду, державним виконавцем не
було проведено повного та вичерпного
переліку виконавчих дій щодо
примусового виконання рішення суду,
зокрема, в матеріалах відсутні
відомості про місце знаходження
боржника, тобто не надано
підтверджуючих документів про місце
його проживання та реєстрацію за
вказаною у виконавчому листі адресою;
державним виконавцем не складено
жодного акту за місцем проживання
боржника, не прийняті міри щодо
виявлення рухомого чи нерухомого
майна, на яке можливо було б звернути
стягнення; не зазначені в поданні і
відомості про те, що боржник має
можливість покинути межі України,
наприклад, те, що ним прийняті міри щодо
оформлення будь-яких документів для
зарубіжних поїздок; не надано доказів
щодо обізнаності боржника про розмір
заборгованості; в поданні не вказано чи
працевлаштований боржник на
теперішній час; державним виконавцем
не встановлено чи має боржник інші види
доходу, наприклад, отримання заробітку,
орендної плати та інше, так як мають
місце періодичні виплати ним сум
заборгованості.

Відповідно до ст. 33 Конституції
України, кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишити
територію України, за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 6 Закону України «Про порядок
виїзду з України та в'їзду в Україну
громадян України» передбачено, що
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон, у випадках, якщо діють
неврегульовані аліментні, договірні чи
інші невиконані зобов’язання – до
виконання зобов’язань, або
розв’язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках, або забезпечення
зобов’язань заставою, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, а він ухиляється від виконання
зобов’язань, покладених на нього
судовим рішенням, рішенням іншого
органу (посадової особи), - до виконання
зобов’язань.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст.11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого
провадження має право у разі ухилення
боржника від виконання зобов’язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи за
межі України - до виконання зобов'язань
за рішенням.

Виходячи з аналізу наведених норм
законодавства можна зробити висновок,
що особу, яка має невиконані
зобов’язання, не можна вважати винною
в ухиленні, поки не буде доведено
протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст.10 ЦПК
України наявність умислу та обставини,
які є предметом посилання суб'єкта
подання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України як на
підставу його вимог, підлягають
доведенню. Зокрема, задоволення такого
подання можливе лише за умови
"доведення факту ухилення боржника від
виконання зобов'язання".

Законом передбачено юридичні
санкції у вигляді тимчасового
обмеження у праві виїзду не за
наявність факту невиконання
зобов'язань, а за ухилення від їх
виконання. Натомість, державний
виконавець в своєму поданні, не
зазначив у чому ж саме полягає ухилення
боржника від виконання своїх
зобов’язань, не надав належних доказів
щодо такого факту та доказів, які б
свідчили про те, що ним вчинені всі,
передбачені законом, виконавчі дії по
примусовому виконанню рішення суду.

Таким чином, подання не підлягає
задоволенню як таке, що не підтверджене
встановленими обставинами і наданими
суду доказами.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.209, 210, 368, 377-1 ЦПК України,
суддя -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби Гуляйпільського
районного управління юстиції
Запорізької області ОСОБА_1 про
тимчасове обмеження у праві виїзду
боржника – фізичної особи ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України без
вилучення паспортного документу до
виконання ним своїх зобов’язань -
відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції – Гуляйпільський
районний суд Запорізької області
шляхом подання в 5-денний строк з дня
проголошення ухвали апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 5-денного
строку з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:

ОСОБА_8