Справа № 749/937/14
Номер провадження 2/749/240/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"26" серпня 2014 р.
м. Щорс

Щорський районний суд Чернігівської
області в складі:

головуючої судді - Шаповал З.О.

з участю секретаря Заіки Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Щорс
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
територіальної громади с. Гірськ в
особі Гірської сільської ради
Щорського району Чернігівської
області про визнання права власності
на житловий будинок в порядку
спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И
В :

В серпні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовною заявою до
територіальної громади с. Гірськ в
особі Гірської сільської ради
Щорського району Чернігівської
області про визнання права власності
на нерухоме майно в порядку
спадкування, мотивуючи позовні вимоги
тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати
ОСОБА_3 після смерті якої залишилось
спадкове майно - жилий будинок за
адресою АДРЕСА_1. Щорською виробничою
дільницею КП "Чернігівське МБТІ"
виготовлена технічна документації і
визначена вартість житлового будинку
52193 грн. Те, що будинок належав померлій
підтверджується довідкою Гірської
сільської ради. Нотаріус відмовив у
видачі свідоцтва про право на спадщину
,обгрунтовуючи відмову відсутністю
правовстановлюючих документів.
Позивач просить визнати за ним право
власності в порядку спадкування на
жилий будинок з надвірними будівлями
за адресою АДРЕСА_1.

Від представника позивача ОСОБА_4
надійшла заява про розгляд справи у її
та позивача відсутності. Позовні
вимоги підтримує.

Представник відповідача Гірської
сільської ради у судове засідання не
з"явився, але з Гірської сільської ради
надійшла заява про розгляд справи у
відсутність їхнього представника. З
поданої заяви вбачається, що позовні
вимоги відповідач визнає.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає за необхідне позов задовольнити
з наступних міркувань.

В судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 (свідоцтво
про смерть серія НОМЕР_1 від 03.12.2013
року).

З свідоцтва про народження серія
НОМЕР_2 від 07.06.1953 року вбачається, що
позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3.

З довідок Гірської сільської ради
вбачається, що ОСОБА_3 належав жилий
будинок з надвірними будівлями за
адресою АДРЕСА_1 на підставі запису в по
господарській книзі. Рік забудови
будинку 1947. Згідно записів в по
господарській книзі в даному будинку
постійно були прописані та проживали :
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, прописана з 1979
року та виписана в зв"язку зі смертю
ІНФОРМАЦІЯ_2.

З технічного паспорту, виготовленого
07.07.2014 року та довідки характеристики
виданих Щорською виробничою дільницею
КП "Чернігівське МБТІ" вбачається, що
вартість житлового будинку з
надвірними будівлями, що знаходиться в
АДРЕСА_1 становить 52193 грн. Рік забудови
житлового будинку 1947.

Відповідно до статей 1216; 1217,1218 ЦК
України спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від
фізичної особи, яка померла,
до інших осіб
(спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом. До складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

В судовому засіданні встановлено, що
будівництво будинку та надвірних
споруд було завершено до набрання
чинності Цивільним кодексом в редакції
2003 року. Тому враховуючи те, що
відповідно до п. 4 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України в
редакції 2003 року Цивільний кодекс
застосовується до цивільних відносин,
що виникли після набрання ним чинності,
то для врегулювання даного спору слід
керуватися нормами, що діяли на момент
завершення будівництва, тобто ЦК УРСР в
редакції 1963 року.

Стаття 100 ЦК УРСР 1963 року визначала, що
громадяни могли мати у власності
житловий будинок. Норми ЦК УРСР в
редакції 1963 року не передбачали
обов"язову державну реєстрацію
нерухомого майна.

До введення в дію Закону України "Про
власність" та Цивільного кодексу
України в редакції 2003 року будь-якого
іншого порядку реєстрації збудованих
до 15.04.1991 року в сільській місцевості
домоволодінь або їх перереєстрації не
передбачалося, самовільно збудованими
вони також не являються так як
будувалися і реєструвалися згідно
діючого на той час законодавства.

Стаття 3 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень", права на нерухоме
майно та їх обтяження, що виникли до
набрання
чинності цим Законом, визнаються
дійсними у разі відсутності їх
державної реєстрації, передбаченої цим
Законом, за таких умов: якщо реєстрація
прав та їх обтяжень була проведена
відповідно до законодавства, що діяло
на момент їх виникнення, або якщо
на момент
виникнення прав та їх обтяжень діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав та
їх обтяжень.

Державна реєстрація права власності на
житлові будинки, споруди регулювалася
підзаконними нормативними
актами,зокрема,такими,як Інструкція
про порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу УРСР,затверджена
заступником Міністра комунального
господарства УРСР 31.01.1966 року, яка
втратила чинність на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року
№56,Тимчасове положення про порядок
реєстрації прав власності на нерухоме
майно, затверджене наказом
Міністерства юстиції України від 07.02.2002
року №7/5 і зареєстроване в Мін"юсті
18.02.2002 року за №157/6445. Зазначені
нормативні акти передбачали державну
реєстрацію будівель,споруд,державну
реєстрацію права власності на будинки
не залежало від державної реєстрації
до часу набрання чинності ЦК та
Законом України від 01.07.2004 року "Про
державне реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

З постанови про відмову у вчиненні
нотаріальної дії, яка винесена
приватним нотаріусом Щорського
районного нотаріального округу
Чернігівської області від 23.12.2013 року
вбачається, що нотаріус відмовив
позивачу у видачі свідоцтва про право
на спадщину за законом на житловий
будинок з надвірними будівлями,
розташований по АДРЕСА_2 у зв"язку з
відсутністю правовстановлюючих
документів на зазначений будинок.

Отже позивач може захистити свої права
тільки шляхом звернення до суду.

Таким чином, надані позивачем та
досліджені в судовому засіданні докази
дають підставу встановити, що жилий
будинок з надвірними будівлями за
адресою АДРЕСА_1 дійсно належало
померлій ОСОБА_3, а позивач є
спадкоємцем майна померлої в силу ст.
1261 ЦК України, як спадкоємець першої
черги за законом.

За таких обставин, суд вважає за
необхідне визнати право власності на
спадкове майно, а саме на жилий будинок
з надвірними будівлями за адресою
АДРЕСА_1 за спадкоємцем ОСОБА_1.

Керуючись ст. 3 ЗУ "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень", ст.ст. 328, 1216-1218, 1258,
1261, п. 4 Прикінцевих та перехідних
положень Цивільного Кодексу
України,Інструкцією про порядок
реєстрації будинків та домоволодінь у
містах і селищах міського типу
УРСР,затвердженою заступником
Міністра комунального господарства
УРСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність
на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року
№56,Тимчасовим положення про порядок
реєстрації прав власності на нерухоме
майно,затверджене наказом
Міністерства юстиції України від 07.02.2002
року №7/5 і зареєстроване в Мін"юсті
18.02.2002 року за №157/6445, ст.100 ЦК УРСР 1963
року, та ст.10,11,60, 174,214, 215 ЦПК України,
суд ,-

В И Р І Ш И В

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
спадкове майно, після смерті матері
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на
житловий будинок з надвірними
будівлями, розташований в АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Чернігівської області через суд, який
постановив рішення.

Суддя- З.О. Шаповал