Справа №333/4868/14-ц
Провадження №4-с/333/46/14
Ухвала

Іменем України

17 червня 2014 року

м.Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя Тучков С.С., розглянувши
скаргу ОСОБА_1 на постанову старшого
державного виконавця Комунарського
відділу державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції Трифанової Т.В. від 31.01.2014 року
за виконавчим провадженням ВП №38915617
про проведення опису та арешту майна і
передачу майна на відповідальне
зберігання, зацікавлена особа - ОСОБА_3,
-

в с т а н о в и в:

16.06.2014 року до Комунарського районного
суду м.Запоріжжя надійшла скарга
ОСОБА_1 на постанову старшого
державного виконавця Комунарського
ВДВС ЗМУЮ Трифанової Т.В. від 31.01.2014 року
за виконавчим провадженням ВП №38915617
про проведення опису та арешту майна і
передачу майна на відповідальне
зберігання, зацікавлена особа - ОСОБА_3,
в якій заявник просить суд скасувати
частково постанову старшого
державного виконавця Комунарського
ВДВС ЗМУЮ Трифанової Т.В. від 31.01.2014 року
за виконавчим провадженням ВП №38915617
про проведення опису та арешту майна і
передачу майна на відповідальне
зберігання у частині передачі на
відповідальне зберігання вантажного
силового тягача марки «Кенворт»,
модель Т2000, 2001 року випуску, номер шасі
(кузова, рами) НОМЕР_2, реєстраційний
номер НОМЕР_1, ОСОБА_3, зобов'язати
Комунарський ВДВС ЗМУЮ передати
зазначений вантажний силовий тягач на
відповідальне зберігання стягувачу -
ОСОБА_1

Відповідно до ст.383 Цивільного
процесуального кодексу України,
учасники виконавчого провадження та
особи, які залучаються до проведення
виконавчих дій, мають право звернутися
до суду із скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу, порушено їх права чи
свободи.

Отже, відповідно до ст.383 Цивільного
процесуального кодексу України та ч.2
ст.82 Закону України «Про виконавче
провадження» стягувач має право
оскаржувати рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця та
інших посадових осіб державної
виконавчої служби. При цьому ОСОБА_1
звертається зі скаргою до
Комунарського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції та просить
зобов'язати останнього передати
вантажний силовий тягач на його
відповідальне зберігання.

Також пунктом 3 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №14 від 26.12.2003
року «Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії або бездіяльність
органів і посадових осіб державної
виконавчої служби та звернень
учасників виконавчого провадження»
роз'яснено, що скарги, заяви, подання
мають відповідати загальним вимогам
щодо форми та змісту позовної заяви,
передбаченим положеннями Цивільного
процесуального кодексу України, та
містити відомості, перелічені в
пунктах 3-5 ч. 3 ст. 85 Закону України «Про
виконавче провадження» (в частині 7 ст.
82 нової редакції Закону України «Про
виконавче провадження»).

Частиною 7 статті 82 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
скарга у виконавчому провадженні
подається у письмовій формі та повинна
включати, зокрема, реквізити
виконавчого документа (назву
виконавчого документа, орган, який його
видав, дату видачі виконавчого
документа та його номер, резолютивну
частину виконавчого документу), зміст
оскаржуваних дій (бездіяльності) та
норму Закону, яка порушена, виклад
обставин, якими заявник обґрунтовує
свої вимоги.

Як вбачається з наданих до суду
матеріалів, форма та зміст скарги
ОСОБА_1 не відповідають вимогам,
встановленим ч.7 ст.82 Закону України
«Про виконавче провадження» та ст.383
Цивільного процесуального кодексу
України.

В скарзі також не має чіткого посилання
на закон, яким, як вважає заявник,
суперечить оскаржувана постанова.
Вимоги поданої скарги є
неконкретизованими.

Також відповідно до ч.1 ст.385 Цивільного
процесуального кодексу України скарга
може бути подана до суду у десятиденний
термін з дня, коли особа дізналася або
повинна була дізнатися про порушення
її права чи свободи. При цьому в скарзі
не зазначено з наданням підтверджуючих
документів, коли саме заявник дізнався
про порушення своїх прав чи свобод.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
заявнику необхідно визначитися з
суб'єктом оскарження, зазначити повні
реквізити виконавчого документа (назву
виконавчого документа, орган, який його
видав, дату видачі виконавчого
документа та його номер, резолютивну
частину виконавчого документу), інших
учасників виконавчого провадження, які
повинні брати участь у розгляді скарги
як заінтересовані особи (ім'я або
найменування, їх місце проживання або
місцезнаходження, поштовий номер,
номер засобів зв'язку, якщо такий
відомий), викласти обставини, якими він
обґрунтовує свої вимоги, вказати норму
закону, якій, на його думку, суперечить
оскаржувана постанова державного
виконавця, а також зазначити з наданням
підтверджуючих документів, коли саме
він дізнався про порушення своїх прав
чи свобод.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України №14 від 26.12.2003
року «Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії або бездіяльність
органів і посадових осіб державної
виконавчої служби та звернень
учасників виконавчого провадження» у
разі відсутності спеціальної норми
щодо вирішення певних питань, які
виникають при розгляді скарг на
рішення, дії або бездіяльність
посадових осіб державної виконавчої
служби, до заяв (скарг, подань)
учасників виконавчого провадження
мають застосовуватися положення
Цивільного процесуального кодексу
України, якими врегульовано аналогічні
питання.

Вирішуючи питання про залишення заяви
(скарги) без руху, суд вважає за
необхідне у відповідності до постанови
Пленуму Верховного Суду України №14 від
26 грудня 2003 року «Про практику розгляду
судами скарг на рішення, дії або
бездіяльність органів і посадових осіб
державної виконавчої служби та
звернень учасників виконавчого
провадження» застосувати аналогію
процесуального закону, а саме частину 1
статті 121 Цивільного процесуального
кодексу України.

За змістом ст.121 Цивільного
процесуального кодексу України скарга,
яка подана без додержання вимог,
викладених у ст.ст.119-121 Цивільного
процесуального кодексу України,
підлягає залишенню без руху з наданням
строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.121, 383, 384 ЦПК України, ч.ч.3, 4 ст.82
Закону України «Про виконавче
провадження», суддя, -

У х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову старшого
державного виконавця Комунарського
відділу державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції Трифанової Т.В. від 31.01.2014 року
за виконавчим провадженням ВП №38915617
про проведення опису та арешту майна і
передачу майна на відповідальне
зберігання, зацікавлена особа - ОСОБА_3,
- залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення
недоліків позовної заяви - три дні з дня
отримання ним копії даної ухвали.

Роз'яснити заявнику, що якщо він у
встановлений строк не усуне зазначені
недоліки, то скарга буде вважатися
неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя
С.С. Тучков