Справа № 191/3646/14-ц
Провадження № 2/191/1377/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2014 року
м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у

складі: головуючого -
судді Прижигалінської Т.В.

за участю секретаря - Каліневич
Ж.В.

розглянувши у відкритому попередньому
судовому засіданні в залі суду в м.
Синельникове цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Мар'ївської сільської ради
Синельниківського району
Дніпропетроської області про визнання
права власності в порядку спадкування
за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з
позовною заявою до Мар'ївської
сільської ради Синельниківського
району Дніпропетроської області про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
ОСОБА_3, який є чоловіком ОСОБА_1 та
батьком ОСОБА_2. Після його смерті
відкрилася спадщина у вигляді
житлового будинку, розташованого за
адресою : АДРЕСА_1.

Заповіту ОСОБА_3 не залишив.
Спадкоємцями першої черги є його
дружина - ОСОБА_1 та син - ОСОБА_2.

Вищевказаний житловий будинок належав
ОСОБА_3 на підставі Договору дарування
від 19 травня 1990 року.

У встановлений законом строк позивачі
звернулись до Другої Синельниківської
державної нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини, але
позивачам було відмовлено у видачі
Свідоцтва про право на спадщину за
законом на житловий будинок, що належав
спадкодавцю на підставі Договору
дарування від 19 травня 1990 року,
оскільки вищевказаний Договір
дарування не зареєстрований КП
«Синельниківське міжміське бюро
технічної інвентаризації», тобто право
власності за померлим ОСОБА_3 не
зареєстровано.

Нотаріус Другої Синельниківської
державної нотаріальної контори не може
на підставі наданого Договору
дарування оформити позивачам право
спадщини. З заявою про реєстрацію
правовстановлюючого документу міг
звернутися тільки ОСОБА_3 Тепер
здійснити реєстрацію Договору
дарування неможливо, відповідно до ст.
25 ЦК України цивільна правоздатність
особи припиняється у момент її смерті.

У зв'язку з цим, позивачі
просять : визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2
право власності в порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_3,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, за кожним по ?
частині житлового будинку з
відповідною частиною господарських
будівель, розташованого за адресою :
АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_2 та представник
позивача ОСОБА_1 в попереднє судове
засідання не з'явилися, однак надали
заяви про розгляд справи у їх
відсутність. Позовні вимоги підтримали
в повному обсязі та просили їх
задовольнити.

Представник відповідача у
попереднє судове засідання не з'явився,
однак надав заяву про розгляд справи у
його відсутність. З рішенням суду
згодні.

Згідно ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у
попередньому судовому засіданні
рішення у разі відмови від позову,
визнання позову, укладення мирової
угоди проводиться в порядку,
встановленому статтями 174 і 175 цього
Кодексу.

При визнанні позову суд ухвалює
рішення в порядку, встановленому ст.174
ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи,
надані письмові докази, та оцінивши їх
в сукупності, встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть серія НОМЕР_1.

Згідно договору дарування від 19.05.1990
року ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_3 жилий
будинок, розташований за адресою :
АДРЕСА_1. Договір складено в Мар'ївській
сільській раді та зареєстрований в
реєстрі за № 22.

Згідно довідки Синельниківського МБТІ
№ 556 від 19.03.2014 року житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами,
розташований за адресою : АДРЕСА_1
зареєстрований за ОСОБА_4 на підставі
свідоцтва про право власності, видане
16.04.1990 року виконкомом
Синельниківської міської ради. Договір
дарування ОСОБА_3 в бюро не
зареєстровано, який видано 19.05.1990 року
АДРЕСА_1.

Згідно довідки виконавчого комітету
Мар'ївської сільської ради № 542 від
12.06.2014 року ОСОБА_3 був зареєстрований і
проживав за адресою : АДРЕСА_1 по день
смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1. На день смерті
разом з ним проживали : дружина- ОСОБА_1
та син - ОСОБА_2 по теперішній час.

Постановою державного нотаріуса
Другої Синельниківської державної
нотаріальної контори від 25.07.2014 року
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про
право на спадщину після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 було відмовлено у
зв'язку з тим, що право власності за
померлим ОСОБА_3 на житловий будинок, що
розташований за адресою : АДРЕСА_1, не
зареєстровано.

В матеріалах спадкової справи № 299/2014
містяться заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

25.07.2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були видані
свідоцтва про право на спадщину за
законом на ? частину спадкового майна, а
саме : земельної ділянки загальною
площею 0,15 га., що розташована на
території Мар'ївської сільської ради
Синельниківського району
Дніпропетровської області, наданої для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд.

Оскільки спадщина відкрилася в 2002 році
та була фактично прийнята позивачами
протягом шестимісячного строку, так як
після смерті ОСОБА_3 та й по теперішній
час користуються спадковим майном, то
суд застосовую норми ЦК УРСР в редакції
1963 року.

Згідно ч.1 ст.529 ЦК УРСР в редакції 1963
року при спадкоємстві за законом
спадкоємцями першої черги є, в рівних
частках, діти ( у тому числі усиновлені
), дружина і батьки (усиновителі)
померлого.

Згідно ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року
визначається, що спадкоємець прийняв
спадщину: 1) якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном; 2) якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини. Зазначені в цій статті дії
повинні бути вчинені протягом шести
місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно п.4 Постанови Пленуму
Верховного суду України № 4 від 24.06.1983
року « Про практику розгляду судами
України справ про спадкування», якщо у
вказаний строк позивач вступив в
управління або володіння спадковим
майном або його частиною, суд з цим
підстав вирішує питання про визнання
права на спдакове майно, а не про
продовження пропущеного строку.

Таким чином, з'ясувавши всі
обставини справи, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1,
ОСОБА_2 є обґрунтованими, повністю
підтверджені документально, а тому
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

На підставі викладеного та ст.ст.
529,549 ЦК УРСР 1963 року, п.4 Постанови
Пленуму Верховного суду України № 4 від
24.06.1983 року « Про практику розгляду
судами України справ про спадкування»,
керуючись ст.ст. 10,11,60,130, 174, 209, 212, 214, 215
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1, на ? частину житлового
будинку з відповідною частиною
господарських будівель, розташованого
за адресою : АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право
власності в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1, на ? частину житлового
будинку з відповідною частиною
господарських будівель, розташованого
за адресою : АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Синельниківський міськрайонний суд
шляхом подання апеляційної скарги на
рішення суду протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особами, які не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення рішення - протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя: Т. В. Прижигалінська