АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5487/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Троян Н. А. Доповідач - Петешенкова
М.Ю. Категорія 53
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2014 року
м. Дніпропетровськ

04 серпня 2014 року Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого -
Петешенкової М.Ю.

суддів - Дерев'янка
О.Г., Черненкової Л.А.,

при секретарі - Гасановій
С.Д.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Нікопольського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 29 квітня
2014 року у цивільній справі за позовом
Головного управління Пенсійного фонду
України до ОСОБА_2 про відшкодування
витрат на навчання, -

В С Т А Н О В И
Л А:

У жовтні 2013 року Головне управління
Пенсійного фонду України у
Дніпропетровській області звернулось
до суду із вищезазначеним позовом,
обґрунтовуючи тим, що ОСОБА_2 було
направлено на денну форму навчання за
державним замовленням до Національної
юридичної академії України імені
Ярослава Мудрого. Після закінчення
навчання відповідачка повинна була
відпрацювати за направленням не менше
трьох років. Проте, маючи направлення
на роботу до Головного Управління
Пенсійного фонду України в м. Нікополі
та Нікопольському районі
Дніпропетровської області, остання
виявила бажання приступити до роботи
на посаду головного спеціаліста
відділу з призначення пенсій
управління Пенсійного фонду України в
м. Нікополі та Нікопольському районі
Дніпропетровської області, але згодом
відмовилася подати документи та взяти
участь у конкурсі. Оскільки
відповідачка до роботи за призначенням
так і не приступила і не відшкодувала
вартість навчання, позивач просив
стягнути з останньої витрати на
навчання у сумі 72 812 грн., які
перерахувати до Державного бюджету
України.

Рішенням Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 29 квітня 2014 року позовні
вимоги ГУ ПФУ у Дніпропетровській
області про відшкодування витрат на
навчання - задоволені (а.с.85-88).

Стягнуто з ОСОБА_2 до ГУ ПФУ у
Дніпропетровській області вартість
навчання в Національній юридичній
академії України імені Ярослава
Мудрого у розмірі 72 812 грн.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись із вищезазначеним
рішенням суду, ОСОБА_2 звернулася з
апеляційною скаргою в якій,
посилаючись на неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального права та порушення
норм процесуального права, просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове, яким у задоволенні позовних вимог
відмовити .

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід відхилити, а рішення суду
першої інстанції - залишити без змін з
наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 213 ЦПК України -
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час
ухвалення рішення суд вирішує, зокрема
питання про те, які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин та яка правова норма підлягає
застосуванню до спірних правовідносин.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив із доведеності
позовних вимог та передбачених
Порядком працевлаштування випускників
вищих навчальних закладів, підготовка
яких здійснювалась за державним
замовленням, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 22
серпня 1996 року № 992, підстав для
стягнення з відповідача вартості
навчання.

Такі висновки суду ґрунтуються на
фактичних обставинах, встановлених
судом, і відповідають вимогам закону.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК
України однією із загальних засад
цивільного законодавства є свобода
договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 52 Закону України
«Про освіту» випускники вищих
навчальних закладів, які здобули
освіту за кошти державного або
місцевого бюджетів, направляються на
роботу і зобов'язані відпрацювати за
направленням і в порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Виходячи із положень п. п. 8, 14
Порядку працевлаштування випускників
вищих навчальних закладів, підготовка
яких здійснювалась за державним
замовленням, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 22
серпня 1996 року № 992, випускник вищого
навчального закладу зобов'язаний
відпрацювати за місцем призначення не
менш трьох років, а в разі неприбуття за
направленням або відмови без поважної
причини приступити до роботи за
призначенням, звільнення його за
ініціативи адміністрації за порушення
трудової дисципліни, звільнення за
власним бажанням протягом трьох років,
випускник зобов'язаний відшкодувати у
встановленому порядку до Державного
бюджету вартість навчання.

Державне казначейство України та
його органи діють відповідно до
повноважень, покладених на них згідно
ст. ст. 48, 51 Бюджетного кодексу України
та Положення про Державне казначейство
України, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 21
грудня 2005 року № 1232.

Чинним законодавством порядок
(механізм) відшкодування Державному
бюджету вартості навчання за державним
замовленням не регламентований і не
визначений державний орган, який
повинен заявляти відповідні позови в
інтересах держави, проте це не є
підставою для звільнення від такого
відшкодування.

Відповідно до Положення про
Пенсійний фонд України, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 24 жовтня 2007 року № 1261 та Положення
про головні управління Пенсійного
фонду України в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі, затвердженого постановою
Правління Пенсійного фонду України від
27 червня 2002 року № 11-2, органи
Пенсійного фонду України є органами
державної виконавчої влади.

Відповідно до п. 2 Порядку
формування та розміщення державних
замовлень на поставку продукції для
державних потреб і контролю за їх
виконанням, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 29
лютого 1996 року № 266, державне
замовлення за пріоритетними
напрямками, зокрема підготовка
фахівців, формується Міністерством
економіки та з питань європейської
інтеграції разом з міністерствами,
іншими органами державної влади,
установами, організаціями.

Пунктом 11 Порядку контроль за
виконанням державного замовлення
покладено на державних замовників і
Міністерство економіки та з питань
європейської інтеграції.

Замовник послуг з підготовки
фахівця має право здійснювати контроль
за виконанням цього державного
замовлення, а як сторона договору
вимагати виконання його умов та
застосування передбачених
законодавством і договором наслідків
його невиконання, зокрема, вимагати
відшкодування до Державного бюджету
вартості навчання.

Згідно з Указом Президента
України «Про заходи щодо реформування
системи підготовки спеціалістів та
працевлаштування випускників вищих
навчальних закладів» від 23 січня 1996
року № 77 із змінами і доповненнями,
внесеними Указом Президента України
від 16 травня 1996 року № 342, вищі
навчальні заклади України здійснюють
підготовку спеціалістів: за рахунок
коштів Державного бюджету України,
республіканського бюджету Автономної
Республіки Крим та місцевих бюджетів
за державним замовленням; за рахунок
коштів відповідних юридичних та
фізичних осіб для роботи у
недержавному секторі народного
господарства; за рахунок власних
коштів особи для роботи у державному і
недержавному секторі народного
господарства (за бажанням). Особи, які
навчаються за рахунок державних
коштів, укладають з адміністрацією
вищого навчального закладу угоду, за
якою вони зобов'язуються після
закінчення навчання та одержання
відповідної кваліфікації працювати в
державному секторі народного
господарства не менше ніж три роки. У
разі відмови працювати в державному
секторі народного господарства
випускники відшкодовують в
установленому порядку до державного
бюджету повну вартість навчання.

Судом першої інстанції
встановлено, що відповідно до Указу
Президента України від 9 липня 2000 року
№ 1212 «Про комплексну програму
підготовки державних службовців» за
договором між Пенсійним фондом України
та вищими навчальними закладами про
педагогічне співробітництво, на
виконання наказу Пенсійного фонду
України «Про організацію добробуту
абітурієнтів до вищих навчальних
закладів, з якими укладені договори про
педагогічне співробітництво», Головне
управління Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області згідно
направлення рекомендувало для
складання вступних іспитів на
факультет з підготовки кадрів
Пенсійного фонду України в Національну
юридичну академію України імені
Ярослава Мудрого на денну форму
навчання ОСОБА_2

1 вересня 2005 року між Національною
юридичною академією України імені
Ярослава Мудрого та ОСОБА_2 укладена
угода про підготовку фахівця з вищою
освітою, за умовами якої відповідач
зобов»язався оволодіти всіма видами
професійної діяльності, передбаченими
кваліфікаційною характеристикою
фахівця за напрямом підготовки
«Право», кваліфікаційним рівнем
юрист-спеціаліст, прибути після
закінчення академії на місце
направлення і відпрацювати не менше
трьох років; у разі відмови їхати за
призначенням відшкодувати до
Державного бюджету України вартість
навчання в установленому порядку.

З 2005 року по 2010 рік ОСОБА_2 здобула
освіту за державним замовленням у
Національній юридичній академії
України імені Ярослава Мудрого,
вартість якої склала 72 812грн.

Після закінчення навчання у 2010 році
ОСОБА_2 виявила бажання продовжити
навчатися на денній формі за
контрактом, у зв»язку з чим, строк
відпрацювання було перенесено на
період навчання в Державному інституті
підготовки і перепідготовки кадрів
промисловості м. Нікополя.

В 2012 році ОСОБА_2 виявила бажання
приступити до роботи, але згодом
відмовилася подати документи та взяти
участь у конкурсі.

Таким чином, вирішуючи даний спір,
який виник між сторонами, суд першої
інстанції правильно встановив
порушення ОСОБА_2 зобов язання за
укладеною угодою про підготовку
фахівця з вищою освітою від 1 вересня 2005
року та дійшов правильного висновку
про виникнення у позивача права
вимагати відшкодування вартості
навчання.

Доводи викладені в апеляційній скарзі
щодо завищення Національною юридичною
академією ім. Ярослава Мудрого розміру
навчання ґрунтується на припущенні
так, як доказів (актів перевірки цієї
частини діяльності учбового закладу
контролюючими або правоохоронними
органами, інших допустимих доказів) на
його підтвердження нею не надано.

Інші доводи апеляційної скарги не
дають підстав вважати, що при розгляді
справи судом першої інстанції допущено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення
норм процесуального права, які
призвели до неправильного вирішення
спору, оскільки висновків суду першої
інстанції не спростовують і зводяться
до переоцінки доказів, їх належності та
допустимості.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л
И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Нікопольського міськрайонного
суду Дніпропетровської області від 29
квітня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з цього
часу.

Судді: