СУД МІСТА КИЄВА
______________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва у
складі:

головуючого - судді
Рейнарт І.М.

суддів
Вербової І.М., Качана В.Я.

при секретарі
Кропивної К.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Солом'янського районного суду м. Києва
від 19 травня 2014р. про зупинення
провадження по цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визначення порядку користування жилим
приміщенням,

встановила:

у квітні 2014р. позивач звернулася до
суду з позовом про вселення та
визначення порядку користування
квартирою АДРЕСА_1.

Ухвалою суду від 19 травня 2014р.
провадження у справі зупинено у зв'язку
із розглядом судом справи про визнання
договору дарування недійсним.

У поданій апеляційній скарзі
позивач просить ухвалу суду скасувати,
направити справу до суду першої
інстанції для подальшого розгляду.

Апелянт посилається на
порушення судом норм процесуального
права, так як розгляд даної справи
можливий до вирішення спору про
чинність договору.

Колегія суддів, заслухавши суддю
доповідача, пояснення представника
апелянта, який підтримав апеляційну
скаргу, пояснення відповідача, яка
заперечувала проти апеляційної скарги,
вивчивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає, що вона задоволенню не підлягає
з таких підстав.

Зупиняючи провадження у справі,
суд першої інстанції виходив з того, що
у провадженні суду перебуває справа
про визнання недійсним договору
дарування, на підставі якого позивачем
заявлений даний позов про вселення у
квартиру та визначення порядку
користування нею, тому неможливо
вирішити спір до вирішення спору про
дійсність договору.

Колегія суддів погоджується з
таким висновком суду першої інстанції,
так як він ґрунтується на нормах
процесуального права та відповідає
матеріалам справи.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК
України суд зобов'язаний зупинити
провадження у справі у разі
неможливості розгляду цієї справи до
вирішення іншої справи, що
розглядається в порядку
конституційного, цивільного,
кримінального чи адміністративного
судочинства.

Звертаючись до суду з даним
позовом, позивач зазначала, що вона є
співвласником спірної квартири на
підставі договору дарування, який був
нею укладений 11 червня 2004р. з ОСОБА_3 та
ОСОБА_4

16 січня 2014р. ухвалою судді
Солом'янського районного суду м. Києва
відкрито провадження за позовом
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання
угоди

№ апеляційного провадження:№
22-ц/796/8827/2014 Головуючий у суді першої
інстанції: Шереметьєва Л.А.Доповідач у
суді апеляційної інстанції: Рейнарт
І.М.недійсною.

- 2 -

З тексту позовної заяви
вбачається, що позивачі просять
визнати недійсним договір дарування
частин квартири АДРЕСА_1, який був ними
укладений з ОСОБА_1 11 червня 2004р.

За таких обставин, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
прийшов до правомірного висновку про
неможливість розгляду справи про
вселення позивача до спірної квартири
та визначення порядку користування нею
без з'ясування дійсності договору, на
підставі якого заявлені такі позовні
вимоги.

Доводи апелянта про те, що ухвала
суду порушує її право на користування
своєю власністю, колегія суддів вважає
безпідставним, оскільки право
власності позивача оспорюється у
визначеному законом порядку.

Крім того, суд першої інстанції
правомірно врахував ту обставину, що
позивач протягом десяти років не
висловлювала наміру користуватися
спірною квартирою, а даний позов був
заявлений тільки після пред'явлення
позовної заяви про визнання договору
дарування недійсним.

Судом першої інстанції при
постановлені ухвали про зупинення
провадження у справі не було порушено
норм процесуального права, тому
колегія суддів не вбачає законних
підстав для скасування ухвали суду та
задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312, 313-315, 317
ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити,
ухвалу Солом'янського районного суду м.
Києва від 19 травня 2014р. залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: