Справа №2-1118/2004 14.08.2014 14.08.2014 14.08.2014
Провадження №22-ц/784/2337/14
інстанції-Бобровський І.М.
Доповідач апеляційної
інстанції-Данилова О.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого - Данилової О.О.

суддів - Коломієць В.В.,
Шолох З.Л.

при секретарі - Горенко Ю.В.,

розглянувши у відсутності сторін у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Южноукраїнського міського
суду Миколаївської області від 9 липня
2014 року за заявою

державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Южноукраїнського міського управління
юстиції ДВС України ( далі - ВДВС) про
заміну способу виконання у цивільній
справі за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення боргу за договором
позики

У С Т А Н О В И Л А:

28 травня 2014 року державний виконавець
ВДВС звернувся з заявою про зміну
способу виконання судового рішення за
виконавчим листом, виданим
Южноукраїнським міським судом
Миколаївської області 5 січня 2005 року,
та звернення стягнення на заробітну
плату боржників ( в порядку заміни
сторони виконавчого провадження)
ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Заявник зазначав, що за змістом
виконавчого листа від 5 січня 2005 року на
користь ОСОБА_1 з боржника ОСОБА_2
підлягало стягненню 86 154,90 грн. за
договором позики. У зв'язку зі смертю
боржника ОСОБА_2 замінено боржника у
виконавчому провадженні на
спадкоємців - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в межах
вартості майна, одержаного у спадщину.

Посилаючись на те, що спадкоємці не
зареєстрували своє право власності на
спадкове майно, що перешкоджає
виконанню судового рішення у
зазначений судом спосіб, державний
виконавець просив вчинити дії по
заміні способу виконання.

Ухвалою Южноукраїнського міського
суду від 9 липня 2014 року у задоволенні
заяви державного виконавця
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив
ухвалу скасувати та направити заяву на
новий розгляд. Апелянт посилався на те,
що тривалим невиконанням судового
рішення порушено його право на
справедливий судовий розгляд.

В судове засідання сторони не
з'явились, про час та місце судового
засідання повідомлені належним чином (
том 3, а.133-140).

Перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів не вбачає підстав для її
задоволення, виходячи з наступного.

Підстави та порядок зміни способу
виконання судового рішення
врегульовані статтею 373 ЦПК та статтею
36 Закону «Про виконавче провадження».

Виходячи зі змісту цих норм, підставою
для заміни способу виконання є
наявність обставин, що перешкоджають
або утруднюють виконання рішення у той
спосіб, який зазначено в судовому
рішенні. Заміна способу і порядку
виконання полягає в заміні одного
заходу примусового виконання,
встановленого законом або судом, на
інший, більш доцільний або єдино
можливий за наявних обставин.

Відповідно до статті 32 Закону «Про
виконавче провадження» заходами
(способами) примусового виконання
рішень є: 1) звернення стягнення на
кошти та інше майно (майнові права)
боржника, у тому числі якщо вони
перебувають в інших осіб або
належать боржникові від інших осіб; 2)
звернення стягнення на заробітну
плату (заробіток), доходи, пенсію,
стипендію боржника; 3) вилучення в
боржника і передача стягувачу
певних предметів, зазначених у рішенні;
4) інші заходи, передбачені рішенням.

Характеру рішень про стягнення
грошових сум (позови про присудження)
відповідають такі заходи, як звернення
стягнення на кошти та інше майно
боржника, а також заробітну плату та
інші періодичні платежі.

Умови застосування того чи іншого
заходу, а також черговість їх
застосування передбачені статтями 52, 66
Закону «Про виконавче провадження».

Отже, якщо в резолютивній частині
судового рішення не встановлено
способу виконання рішення, державний
виконавець самостійно визначає спосіб
виконання з дотримання вимог Закону
«Про виконавче провадження».

З матеріалів справи вбачається, що
ухвалою Южноукраїнського міського
суду Миколаївської області від 26
листопада 2004 року затверджено мирову
угоду, за умовами якої ОСОБА_2
зобов'язався у строк до 26 грудня 2004 року
сплатити ОСОБА_1 за договором позики 86
154, 90 грн. ( том 1, с.33).

Виконавчий лист, виданий судом 5 січня
2005 року, знаходиться на виконанні у
ВДВС.

22 серпня 2005 року боржник ОСОБА_2 помер
(том 1, с.43).

Ухвалою Южноукраїнського міського
суду Миколаївської області від 10 січня
2014 року, залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду Миколаївської
області від 6 лютого 2014 року, замінено
боржника у виконавчому провадженні -
ОСОБА_2 на його спадкоємців ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 в межах вартості майна,
одержаного у спадщину (том 3,а.52,71).

Вартість цього майна може бути
визначена за загальними правилами
оцінки майна у виконавчому
провадженні.

Умов про звернення стягнення саме на
спадкове майно ухвала суду не містить.

Отже, зміст виконавчих дій за
вищеназваними судовими рішеннями
визначається стягненням з боржників
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 грошових сум, які
відповідають вартості їх часток у
майні, одержаного у спадщину.

Порядок звернення стягнення грошових
сум зі спадкоємців має відповідати
вимогам статей 32,52,66 Закону «Про
виконавче провадження».

Підстав для зміни черговості
застосування заходів, передбачених
цими нормами, державний виконавець не
навів.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що оскільки судовими
рішеннями не встановлено способу його
виконання, а доказів щодо неможливості
дотримання черговості застосування
заходів примусового виконання не
надано, підстави для зміни способу та
порядку виконання за статтею 373 ЦПК
відсутні.

При цьому колегія суддів не може
прийняти до уваги посилання апелянта
на порушення його права на судовий
розгляд, оскільки відмова у
задоволенні заяви не перешкоджає
виконанню, а судове втручання є зайвим.

Виходячи з того, що основний висновок
суду першої інстанції за наслідком
розгляду заяви державного виконавця
відповідає обставинам справи та
вимогам процесуального і виконавчого
законодавства, колегія суддів не
вбачає підстав для скасування ухвали.

Керуючись статтями 312, 315 ЦПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а
ухвалу Южноукраїнського міського суду
Миколаївської області від 9 липня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але протягом двадцяти
днів з цього часу може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді