Справа №628/178/14-ц
Провадження №2/628/746/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2014 року Куп'янський
міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого -
судді Скородєлової В.В.

при секретарі
Бутковій В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в місті
Куп'янську, Харківської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа: Куп'янський
районний відділ Головного Управління
Державної міграційної служби України в
Харківській області про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням та зняття з
реєстраційного обліку, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2, третя особа:
Куп'янський районний відділ Головного
Управління Державної міграційної
служби України в Харківській області, в
якому просить визнати відповідачку
такою, що втратила право на
користування житловим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1 та зобов'язати
Куп'янський районний відділ ГУ ДМС
України в Харківській області зняти її
з реєстраційного обліку за даною
адресою, а також стягнути понесені
позивачем витрати по справі: 243,60 грн. -
сплата судового збору, 550 грн. - витрати
на правову допомогу адвоката.

В обґрунтування позову позивач
зазначає, що на праві власності згідно
договору дарування від 18 січня 2010 року,
посвідченого нотаріусом, йому належить
квартира АДРЕСА_1. Право власності
зареєстроване у встановленому законом
порядку.

У вищевказаній квартирі значиться
зареєстрованою відповідачка по справі
- ОСОБА_2, яка не є членом його сім'ї, у
квартирі відсутні будь-які її речі та
майно. Комунальні витрати по квартирі
він несе особисто у повному обсязі.

Позивач зазначає, що фактично
відповідачка з моменту реєстрації у
вказаній квартирі не проживала та не
проживає у теперішній час. На праві
власності ОСОБА_2 належить 1/2 частина
квартири АДРЕСА_2, в якій вона фактично
і проживає.

Відповідачка користується особистим
житлом, яке є її приватною власністю,
забезпечена житлом.

Позивач вказує, що запропонував
відповідачці знятися у добровільному
порядку з реєстрації з його квартири,
але вона відмовляється та виставила
йому умови, що вона зніметься з
реєстрації, якщо він їй заплатить
грошові кошти, на що він не може
погодитися.

У зв'язку з тим, що в належній позивачу
квартирі значиться зареєстрованою
відповідачка, він не може отримувати
субсидій. В опалювальний період його
витрати складають близько 500-700 грн.,
крім витрат на електричну енергію та
інші побутові витрати і такі витрати
для нього є значними.

Тим, що ОСОБА_2 значиться тільки
зареєстрованою, але фактично проживає
у своїй квартирі, частка якої належить
їй на праві особистої власності, значно
порушують його права, як власника та
він не в змозі розпорядитися на свій
розсуд своєю квартирою, чим
порушуються його права згідно вимог ст.
319 ЦК України.

Позивач ОСОБА_1 та його представник -
адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні
позов підтримали у повному обсязі, який
просили суд задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому
засіданні проти позову заперечувала у
повному обсязі, просила суд у його
задоволенні відмовити.

Представник третьої особи:
Куп'янського районного відділу
Головного Управління Державної
міграційної служби України в
Харківській області у судове засідання
також не з'явився, надавши до суду
письмову заяву про розгляд справи без
його участі, проти задоволення позову
не заперечує.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні
пояснив, що йому відомо про те, що
ОСОБА_2 мешкає у брата в квартирі, у
спірному житловому будинку не мешкає,
її звідти вигнали, всі її речи продали.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні
пояснила, що у 2010 році ОСОБА_2 здавала їй
спірну квартиру на 3 місяці. У квартирі
були кухонний гарнітур, посуд,
телевізор, пральна машина. Чоловік
ОСОБА_2 почав зловживати спиртними
напоями, та вона пішла жити на іншу
квартиру, оскільки не змогла це
терпіти.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні
пояснила, що коли у вересні 2013 року
шукала квартиру, бачила як із спірної
квартири, де мешкала ОСОБА_2 вивозили
диван, вона піднялась на поверх та
спитала ОСОБА_2, їй нічого не відповіли.
На даний час ОСОБА_2 мешкає у брата в
квартирі.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні
пояснила, що їй відомо про те, що ОСОБА_2
у спірну квартиру купувала меблі,
чоловік її прописав. Вона приходила в
гості до ОСОБА_2 на свята, останній раз
була в цій квартирі 3 роки тому. У ОСОБА_2
захворіла мама і вона поїхала її
доглядати. Документи на спірну
квартиру забрали оманним шляхом.

Заслухавши учасників судового
розгляду, допитавши свідків,
дослідивши надані письмові докази, суд
вважає встановленими наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Приймаючи рішення по справі, що
розглядається, суд виходив з вимог ст. 60
ЦПК України, яка регламентує, що кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень,
крім випадків, коли мають місце
підстави звільнення від доказування.
Доказування не може ґрунтуватись на
припущеннях.

Крім того, дотримуючись принципу
диспозитивності, передбаченого ст. 11
ЦПК України, суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Отже, судовим розглядом встановлено, що
позивачу ОСОБА_1 на законних підставах,
відповідно до договору дарування
квартири від 18.01.2010 року,
зареєстрованого в реєстрі за №126,
посвідченого приватним нотаріусом
Куп'янського міського нотаріального
округу Харківської області ОСОБА_8,
належить квартира АДРЕСА_1, що також
підтверджується витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно за №25189843 від 01.02.2010 року. (а.с. 5,9)

За адресою: АДРЕСА_1, зареєстрована
відповідачка ОСОБА_2 (а.с. 13), однак з
травня 2013 року до теперішнього часу за
цією адресою не проживає, що
підтверджується актом про не
проживання громадянина за місцем його
реєстрації від 14.01.2014 року. (а.с. 6, 7)

Відповідачці ОСОБА_2 на праві спільної
часткової приватної власності
належить квартира АДРЕСА_2. (а.с. 8)

Відповідно до ст. 150 ЖК України
громадяни, що мають в приватній
власності будинок (частину будинку),
квартиру, користуються ним (нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, давати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Гарантуючи захист права власності,
закон надає власнику право вимагати
усунення будь-яких порушень його права,
хоч би ці порушення і не були поєднані з
позбавленням володіння.

Відповідно до ст. 71 ЖК України особа
може бути визнана такою, що втратила
право на жиле приміщення, якщо в місці
проживання вона відсутня більш шести
місяців без поважних причин.

Підстави, передбачені ч.3 ст. 71 ЖК
України, за якими зберігається право на
житлове приміщення відсутні.

У відповідності до ст. 72 ЖК України
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, проводиться в
судовому порядку.

Позивачем надані докази того, що
відповідачка ОСОБА_2 зареєстрована в
належному йому житловому приміщенні,
понад рік у спірному житловому
приміщенні не проживає без поважних
причин, відсутні будь-які відомості
щодо існування домовленості між
власником житла та відповідачем щодо
збереження за ним права користування
цим житловим приміщенням.

Відповідачка ОСОБА_2 будь-яких належних
доказів на спростування доводів
позовної заяви не надала.

Суд не приймає показання свідків
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в
якості належних доказів, оскільки ці
показання не містять інформації щодо
предмету доказування.

Доводи відповідачки ОСОБА_2 щодо
наявності з її боку невирішених
майнових претензій відносно набутого
нею майна та яке, зі слів останньої,
перебуває у спірній квартирі, не
впливає на вирішення даного спору.

Таким чином, суд, вивчивши матеріали
справи, всебічно та повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають істотне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, дійшов висновку, що зібрані у
справі докази та їх належна оцінка
вказують на наявність підстав для
задоволення позову у повному обсязі.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Так, відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідачки на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати:
243,60 грн. - судовий збір та 550 грн. -
витрати на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57, 60, 88, 209, 213-215, 224,
226, 296 ЦПК України, ст.ст. 319, 391 ЦК України,
ст.ст. 71, 72, 150 ЖК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
Куп'янський районний відділ Головного
Управління Державної міграційної
служби України в Харківській області
про визнання особи такою, що втратила
право на житлове приміщення та зняття з
реєстраційного обліку - задовольнити.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Зобов'язати Куп'янський районний
відділ Головного управління Державної
міграційної служби України в
Харківській області зняти ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 з реєстраційного обліку за
адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1,
понесені ним судові витрати - судовий
збір у розмірі 243,60 грн. та витрати на
правову допомогу у розмірі 550 грн.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Харківської області
через Куп'янський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
В.В. Скородєлова