Номер провадження: 22-ц/785/7472/14
Головуючий у першій інстанції
Гайда-Герасименко О.Д.
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Дрішлюка А.І., Гончаренко
В.М.,

при секретарі - Феленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до комунального закладу
«Старокозацька районна лікарня» про
стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку, за апеляційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 07 липня 2014 року,

встановила:

Рішенням Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 07.07.14 р. у задоволенні вищевказаного
позову ОСОБА_4 повністю відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати, ухвалити нове рішення про
задоволення позову. Посилається на те,
що рішення ухвалено з порушенням норм
матеріального (ст. 43, 48 Конституції
України, ст. ст. 116, 117 КЗпП України) та
процесуального (ст. 213 ЦПК України)
права.

Апелянт в судовому засіданні
підтримала доводи та вимоги, які
викладені в апеляційній скарзі.

Відповідач письмових заперечень на
апеляційну скаргу не надав. В судовому
засіданні його представники вважали
необхідним скаргу відхилити, рішення
суду залишити без змін. Посилалися на
те, що попереднім рішенням
апеляційного суду Одеської області від
28.10.11 р. ОСОБА_4 було поновлено на роботі
на посаді медсестри та стягнуто
середній заробіток за час вимушеного
прогулу. Тому підстав для повторного
стягнення середнього заробітку за той
самий період не має.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України
колегія суддів перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
вислухавши пояснення осіб, які
з'явилися в судове засідання,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та заперечень на неї, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права при ухваленні
рішення, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційну скаргу
необхідно відхилити за таких підстав.

Ухвалюючи рішення про повну відмову
в задоволенні позову ОСОБА_4, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачка
з 01.11.89 р. по 15.08.11 р. працювала на посаді
палатної медичної сестри
Старокозацької районної лікарні. 03.06.08
р. була звільнена з роботи. Рішенням
апеляційного суду Одеської області від
28.10.11 р. наказ Старокозацької районної
лікарні № 19-К від 03.06.08 р. про звільнення
ОСОБА_4 з роботи було визнано
незаконним. ОСОБА_4 поновлено на роботі
з 04.06.08 р.. Стягнуто із Старокозацької
районної лікарні на користь ОСОБА_4
середній заробіток за час вимушеного
прогулу в розмірі - 34 632 грн.. Чинним
рішенням Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 11.02.14 р. встановлено, що ОСОБА_4
працювала 08.05.08 р., стягнуто заробіток
за цей день у розмірі - 88,12 грн.. Вказане
рішення суду повністю виконано. Таким
чином, відсутні підстави для
повторного застосування до
відповідача відповідальності,
передбаченої ст. 117 КЗпП України (а. с. 33 -
35).

Колегія суддів, вважає, що суд першої
інстанції, на підставі наданих
сторонами і досліджених в судовому
засіданні доказів, дійшов правильного
висновку про відмову в задоволенні
позову. Судом правильно встановлено
відсутність підстав для задоволення
позову. Висновки суду відповідають
обставинам справи, вимогам діючого
законодавства України (ст. ст. 116, 117 КЗпП
України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 179, 213 ЦПК
України). Доводи апелянта про те, що їй
повинно бути нарахована середня
заробітна плата за час затримки
розрахунку з 08.05.08 р. є неспроможними.

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданими відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.

Висновки суду першої інстанції
зроблені, відповідні правовідносини
між сторонами встановлені на підставі
наявних у справі і наданих сторонами
доказів.

Судом правильно встановлено
існування між сторонами станом на 08.05.08
р. трудових правовідносин.

За правилами, передбаченими ст. ст. 116,
117 КЗпП України, при звільненні
працівника виплата всіх сум, що
належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. В разі невиплати з
вини власника або уповноваженого ним
органу належних працівникові сум у
вищезазначені строки, при відсутності
спору про їх розмір підприємство,
установа, організація повинні
виплатити працівникові його середній
заробіток за весь час затримки по день
фактичного розрахунку.

Судом встановлено, що рішенням
апеляційного суду Одеської області від
28.10.11 р. ОСОБА_4 поновлено на роботі з
04.06.08 р.. Відповідно до трудової книжки
(а. с. 10 - 11) ОСОБА_4 звільнена з роботи
15.08.11 р. у зв'язку із скороченням штату.
Таким чином, з 08.05.08 р. по 15.08.11 р. ОСОБА_4
працювала у Старокозацькій районній
лікарні. У зв'язку з вищенаведеним
відсутні підстави для застосування ст.
ст. 116, 117 КЗпП України та нараховування
середнього заробітку з 08.05.08 р. за час
затримки розрахунку при звільненні.

За таких обставин, доводи
апеляційної скарги не є суттєвими та не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308 ЦПК
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має
право постановити ухвалу про
відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення без змін.
Апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Ураховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
ухвалив рішення на підставі наданих
сторонами та досліджених у судовому
засіданні доказів, повно, всебічно і
об'єктивно з'ясувавши обставини, на які
посилалися сторони як на підставу
своїх вимог і заперечень. Суд надав
оцінку наявним доказам з врахуванням
їх належності, допустимості і
достовірності, достатності та
взаємного зв'язку в їх сукупності. Суд
першої інстанції правильно визначив
характер спірних правовідносин, вірно
застосував норми матеріального права
та дійшов обґрунтованого висновку про
відмову в задоволенні позову ОСОБА_4.
Рішення суду є справедливим, законним
та обґрунтованим, підстави для його
скасування, зміни в межах доводів
апеляційної скарги ОСОБА_4 відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК
України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 07 липня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий суддя:
А. П. Заїкін

Судді:
А. І. Дрішлюк

В. М. Гончаренко