АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа 214/5676/13-ц
Доповідач Соколан Н.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді Соколан Н.О.

суддів - Бондар Я. М., Зубакової В. П.

при секретарі - Бевзі М. О.

за участю: позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Кривому Розі
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Саксаганського
районного суду м. Кривого Рогу від 22
травня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл майна
подружжя,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_3 про
поділ майна подружжя, і просила суд
поділити між сторонами придбану в
період шлюбу квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Саксаганського районного
суду м. Кривого Рогу від 22 травня 2014
року в задоволенні позову ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про поділ майна подружжя
відмовлено.

В апеляційні скарзі позивач ОСОБА_2
ставить питання про скасування рішення
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення про задоволення
позовних вимог, так як вважає рішення,
ухвалене судом першої інстанції,
незаконним та необґрунтованим. У
тексті рішення суд допустив численні
описки, які впливають на зміст рішення.
Судом безпідставно не взято до уваги
пояснення свідків у справі, незаконно
застосовано положення Сімейного
кодексу України, а не Кодексу про шлюб
та сім'ю, а положення про строк позовної
давності застосовується лише за заявою
відповідача. Крім того, не вирішено
питання про вартість спірного майна та
розмір судового збору.

Перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду в межах
апеляційної скарги та заявлених
позовних вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню за таких обставин.

При вирішенні спору, суд першої
інстанції встановлено, що сторони
перебували в зареєстрованому шлюбі з
22.10.1993 року по 24.10.1996 року та з 01.09.2000 року
по 21.03.2012 року.

Згідно договору купівлі-продажу (а.с.
12), спірна квартира АДРЕСА_1 придбана
відповідачем ОСОБА_3 14.08.1998 року.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволені позовних вимог про поділ
спірної квартири, суд виходив з того, що
це майно не є спільною сумісною
власністю подружжя, оскільки придбано
відповідачем в період, коли сторони не
перебували у шлюбі.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду виходячи з наступного.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених вимог
і на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст..75 ЦПК України доказами є будь
які фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін, та інші обставини,
які мають значення для вирішення
справи.

Суд першої інстанції, на думку колегії
суддів, дійшов правильного висновку
щодо відсутності підстав для визнання
спірної квартири спільною власністю
сторін, так як на час виникнення
провівдносин між сторонами діяв Кодекс
про Шлюб і Сім"ю УСРС, ст. 24 якого
передбачала, що майно, яке належало
одному із поружжя до реєстрації шлюбу,
є його власністю.

Як вбачається з матеріалів справи та
пояснень сторін, шлюб сторони
розірвали 24.10.1996 року та знову
зареєстрували лише 01.09.2000 року, а спірну
квартиру було придбано відповідачем
14.08.1998 року.

Згідно ст.. 212 ЦПК України, суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Тому колегія суддів не може взяти до
уваги доводи апеляційної скарги щодо
неповного з"ясування обставин, які
мають значення для вирішення справи, а
саме - неврахування пояснень свідків,
допитаних у справі, оскільки їх
пояснення протирічать зібраним по
справі матеріалам.

Посилання в апеляційній скарзі на
застосування строку позовної давності
є безпідставними, оскільки у
задоволенні позову відмовлено по суті,
а не з підстав пропуску строку
звернення до суду.

Інші доводи апеляційної скарги
зводяться до переоцінки висновків суду
та не згоди по їх оцінці судом і
юридичного значення для вирішення
спору не мають.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду ухвалено з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, у зв'язку з чим,
повинне бути залишене без змін, а
апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313- 315 ЦПК
України, колегія судів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Саксаганського районного
суду м. Кривого Рогу від 22 травня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: