Справа № 490/7554/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

резолютивна частина

07 серпня 2014 року
м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого судді
Подзігун Г.В.

при секретарі
Голубашенко Т.О.

за участю позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

представника відповідача
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, ОСОБА_5 про відшкодування
витрат.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_1 витрати, завдані продажем
товару неналежної якості, в розмірі 25192
грн. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_1 судові витрати в
розмірі 2251,92 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене через
суд першої інстанції до апеляційного
суду Миколаївської області шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів.

Суддя
Подзігун Г.В.

справа №490/7554/13-ц

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2014 року
м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого судді
Подзігун Г.В.

при секретарі
Голубашенко Т.О.

за участю позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

представника відповідача
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, ОСОБА_5 про відшкодування
витрат, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до
ОСОБА_3, ОСОБА_5, вимоги якого збільши в
ході розгляду справи по суті, про
відшкодування в рівних частках витрат
в розмірі 62562 грн., завданих продажем
товару неналежної якості - житлового
будинку АДРЕСА_1, що був придбаний ним у
відповідачів.

Позивач та його представник в судовому
засіданні вимоги позову підтримали та
суду пояснили, що 16.11.2012 року між
сторонами були укладені договора
купівлі-продажу житлового будинку
АДРЕСА_1. Однак після вселення до
будинку виявилось, що він має істотні
недоліки, на усунення яких ОСОБА_1 були
витрачені значні грошові кошти та про
стягнення яких позивач звернувся до
суду з даним позовом.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник
ОСОБА_4 вимоги позову не визнали та
суду пояснили, що про стан товару та
його недоліки на момент укладення
договору покупець був повідомлений,
при цьому виразив свою згоду на
придбання такого будинку.

Відповідач ОСОБА_5 до суду не з'явився,
надав заяву про розгляд справи за його
відсутності, проти задоволення позову
заперечував.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши
доводи позову, дослідивши письмові
докази, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
16.11.2012 року між сторонами було укладено
два договора купівлі - проджу,
відповідно до умов яких ОСОБА_3 та
ОСОБА_5 продали ОСОБА_1 по 1/2 частині
житлового будинку АДРЕСА_1 кожний.
Зазначені договори купівлі продажу
були посвідчені приватним нотаріусом
Миколаївського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 за №670 та №672.

При цьому п. 4 договорів вказує, що
незастережених недоліків, які значно
знижують цінність або можливість
використання за цільовим призначенням
будинку немає, обставин, які мають
істотне значення, від покупця не
приховано.

Як пояснив в судовому засіданні
позивач, через деякий час після
вселення в придбаний будинок стали
збільшуватись тріщини на його стінах, а
прибудована літня кухня почала
руйнуватися внаслідок зсуву стіни. У
зв'язку із аварійним станом будинку
позивач був вимушений провести
ремонтно-будівельні роботи та усунути
виниклі недоліки придбаного ним
будинку.

Пояснення позивача підтвердила
допитана в судовому засіданні експерт
ОСОБА_7, а також спеціалісти ОСОБА_8 та
ОСОБА_9

Крім того, аварійний стан
вищевказаного будинку підтверджується
висновком 1-ТЗ-130813
Науково-дослідницького центру
«Будівельні Конструкції» від 17.08.2013
року, яким встановлена деформація
фундаментів стін будинку та крен до 1/3
товщіни стіни, пошкодження до 50%,
внаслідок чого подальша експлуатація
будинку була заборонена.

Висновком судової
будівельно-технічної експертизи №125-125
від 28.11.2013 року було встановлено, що в
приміщеннях житлового будинку по
АДРЕСА_1 (літ.1-2, 1-3) зовнішньої сторони
стін по кладці з силікатної цегли
мають місце глибокі тріщини, що
проходять від основи до парапету
будинку, з внутрішньої сторони в
верхній частині стін в місті
примикання перекриття зі стінами
наявні глибокі тріщини з частковим
відпаданням штукатурного та вапняного
слою, що свідчить про деформацію
фундаментів стіни житлового будинку в
задній торцевій частині. Технічний
стан конструктивних елементів
прибудови до житлового будинку
непридатний для нормальної
експлуатації, незадовільний,
конструкція стін аварійна.

При цьому експертом встановлено, що
основною причиною виникнення дефектів
житлового будинку з прибудовою по
АДРЕСА_1 є наявність розташування
зливної ями на відстані 2,0 м. від
наружної стіни прибудови житлового
будинку, проникання зливних вод під
фундамент прибудови, що призвело до
виникнення зазначених вище дефектів та
є порушенням п.3.26 ДБН 360-92.

Відповідно до п.2.3 висновку експерта
для усунення виявлених дефектів
необхідно було провести наступні
ремонтні роботи: розібрати сарай літ.
«Г» з розташованою в ньому зливною ямою
і будівлю вбиральні; розібрати
прибудову до житлового будинку з
демонтажем труб систем опалення,
газопостачання, водопостачання та
каналізації; засипати вигріб зливної
ями і вбиральні; провести будівництво
прибудови з облаштуванням стрічкового
фундаменту із бутобетона; влаштувати
трубопровід систем опалення,
газопостачання. Загальна вартість
будівельних робіт та будівельних
матеріалів становить 50384 грн, в тому
числі вартість, ремонтно-будівельних
робіт, котрі необхідно зробити в
житловому будинку лі. "А" - 750 грн.

Також експертом встановлено, що
вищевказані ремонтно-будівельні
роботи були виконані силами ОСОБА_1
після придбання ним будинку АДРЕСА_1,
роботи виконані з дотриманням вимог
будівельних і технічних норм і правил
ДБН В.3.2-2-2009. виконання цих робіт
призвело до покращення технічного
стану житлового будинку.

Після виявлення вищевказаних
пошкоджень будинку позивач звернувся
до відповідачів та просив
відшкодувати йому витрати на усунення
недоліків будинку та приведення його в
технічних стан, який відповідає умовам
укладеного договору, на що відповідачі
не погодились.

Однак з позицією відповідачів
погодитися не можна виходячи з
наступного.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(покупець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до ст.678 ЦК України покупець,
якому переданий товар неналежної
якості, має право, незалежно від
можливості використання товару за
призначенням, вимагати від продавця за
своїм вибором: 1) пропорційного
зменшення ціни; 2) безоплатного
усунення недоліків товару в розумний
строк; 3) відшкодування витрат на
усунення недоліків товару. У разі
істотного порушення вимог щодо якості
товару (виявлення недоліків, які не
можна усунути, недоліків, усунення яких
пов'язане з непропорційними витратами
або затратами часу, недоліків, які
виявилися неодноразово чи з'явилися
знову після їх усунення) покупець має
право за своїм вибором: 1) відмовитися
від договору і вимагати повернення
сплаченої за товар грошової суми; 2)
вимагати заміни товару. Якщо продавець
товару неналежної якості не є його
виготовлювачем, вимоги щодо заміни,
безоплатного усунення недоліків
товару і відшкодування збитків можуть
бути пред'явлені до продавця або
виготовлювача товару. Положення цієї
статті застосовуються, якщо інше не
встановлено цим Кодексом або іншим
законом.

Відповідно до ч.1 ст.679 ЦК України
продавець відповідає за недоліки
товару, якщо покупець доведе, що вони
виникли до передання товару покупцеві
або з причин, які існували до цього
моменту.

Згідно зі ст. 680 ЦК України покупець
має право пред'явити вимогу у зв'язку з
недоліками товару за умови, що недоліки
виявлені в строки, встановлені цією
статтею, якщо інше не встановлено
договором або законом. Якщо на товар не
встановлений гарантійний строк або
строк придатності, вимога у зв'язку з
його недоліками може бути пред'явлена
покупцем за умови, що недоліки були
виявлені протягом розумного строку,
але в межах двох років, а щодо
нерухомого майна - в межах трьох років
від дня передання товару покупцеві,
якщо договором або законом не
встановлений більший строк.

Відповідно до ст. 688 ЦК України
покупець зобов'язаний повідомити
продавця про порушення умов договору
купівлі-продажу щодо кількості,
асортименту, якості, комплектності,
тари та (або) упаковки товару у строк,
встановлений договором або актами
цивільного законодавства, а якщо такий
строк не встановлений, - в розумний
строк після того, як порушення могло
бути виявлене відповідно до характеру
і призначення товару.У разі
невиконання покупцем цього обов'язку
продавець має право частково або в
повному обсязі відмовитися від
задоволення відповідних вимог покупця,
якщо продавець доведе, що невиконання
покупцем обов'язку повідомити продавця
про порушення умов договору
купівлі-продажу спричинило
неможливість задоволення його вимог
або спричинить для продавця витрати, що
перевищують його витрати у разі
своєчасного повідомлення про
порушення умов договору. Якщо
продавець знав або міг знати про те, що
переданий покупцеві товар не
відповідає умовам договору
купівлі-продажу, він не має права
посилатися на те, що не одержав від
покупця повідомлення про порушення
умов договору, та на наслідки
невиконання покупцем цього обов'язку,
встановлені частиною першою цієї
статті.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що придбаний позивачем у
відповідачів за договорами
купівлі-продажу від 16.11.2012 року
житловий будинок по вул.Воєнній,43 в
м.Миколаєві є товаром неналежної
якості, оскільки протягом
встановленого законом трирічного
строку покупцем були виявлені його
недоліки, що виникли з причин
неправильного розташування зливної
ями на відстані 2,0 м. від наружної стіни
прибудови житлового будинку,
проникання зливних вод під фундамент
прибудови, що призвело до виникнення
зазначених вище дефектів та є
порушенням п.3.26 ДБН 360-92, що є підставою
для відшкодування позивачу витрат в
розмірі 50384 грн. на усунення вказаних
недоліків.

Тому слід стягнути з відповідачів на
користь позивача витрати, завдані
продажем товару неналежної якості, в
розмірі 25192 грн. з кожного. При цьому суд
не вбачає підстав для стягнення витрат
в розмірі 62562 грн., оскільки доказів на
підтвердження такого розміру
понесених позивачем витрат суду не
надано.

Таким чином вимоги позову підлягають
частковому задоволенню.

У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з
відповідачів слід стягнути на користь
позивача судові витрати в розмірі 2251,92
грн. з кожного (251,92 грн. судового збору
та 2000 грн. витрат, пов'язаних з
проведенням експертизи).

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_1 витрати, завдані продажем
товару неналежної якості, в розмірі 25192
грн. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_1 судові витрати в
розмірі 2251,92 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене через
суд першої інстанції до апеляційного
суду Миколаївської області шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів.

Суддя
Подзігун Г.В.