Справа № 706/1079/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.08.2014 року
м. Христинівка
Христинівський
районний суд Черкаської області в
складі: головуючої судді Вітер Л.А., при
секретарі Лещенко О.Л., розглянувши у
відкритому попередньому судовому
засіданні в залі суду в місті
Христинівка цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу
за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики та просив стягнути з
ОСОБА_2 на його користь суму боргу за
договором позики з урахуванням індексу
інфляції у розмірі 1751088, 40 грн., 0,1%
річних від суми боргу за кожен день
прострочення, що складає 177378 гри.,
проценти за 13 місяців користування
позикою в сумі 207740 грн.,а всього
загальну суму 2136206, 40 грн та судові
витрати.

Посилаючись на те, що 07.05.2013 року між ним
і відповідачкою укладений договір
позики, відповідно до якого позивач
передав відповідачці ОСОБА_3 в якості
позики 1598000 гривень, що на момент
передачі коштів становило 200000 доларів
США. Зазначену суму позичальник
зобов'язувалась повернути йому в строк
до 7 березня 2014 року, тобто договір був
укладений строком на 10 місяців. Вказані
кошти відповідач брала під особисті
потреби для ведення селянського
господарства, яке належало її батькові.
На підтвердження фактичного одержання
вказаної суми ОСОБА_3 надала йому
власноручно написану розписку від
07.05.2013 року.

Відповідно до п. 2 договору позики за
користування грошовими коштами
позичальник щомісячно, але не пізніше
останнього дня кожного місяця, повинна
сплачувати йому грошові кошти в сумі 1%
від предмета позики за кожен місяць, що
становить 15 980 гривень на місяць.

Однак, всупереч умовам договору позики
відповідач запозичені кошти не
повернув у встановлений термін, тобто
до 07.03.2014 року, відсотки за користування
коштами жодного місяця не сплачувала,
тобто свої обов'язки за договором
позики не виконала. На письмову вимогу
про сплату боргу від 07.04.2014 року
відповідач не відреагувала, в зв'язку з
чим він був вимушений звернутись з
даним позовом до суду.

В судовому засіданні представник
позивача адвокат ОСОБА_4, який діє на
підставі ордеру серії НОМЕР_1 від 11.08.2014
року та договору від 27.06.2014 року про
надання правової допомоги позовні
вимоги підтримав повністю.

В судовому засіданні представник
відповідачки ОСОБА_5, який діє на
підставі довіреності зареєстрованої в
реєстрі за №573/687-2014 від 04.07.2014 року,
позовні вимоги визнав повністю.

Вислухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають до
задоволення на підставі слідуючого.

Судом встановлено, що 07.05.2013 року між
позивачем і відповідачем укладений
договір позики, відповідно до якого
позивач ОСОБА_1 передав відповідачу
ОСОБА_3 в якості позики 1598000 гривень, що
на момент передачі коштів становило
200000 доларів США. Зазначену суму
позичальник зобов'язувалась повернути
мені в строк до 7 березня 2014 року, тобто
договір був укладений строком на 10
місяців.

Вказані кошти відповідачка брала під
особисті потреби для ведення
селянського господарства, яке належало
її батькові. На підтвердження
фактичного одержання вказаної суми
ОСОБА_3 надала позивачу власноручно
написану розписку від 07.05.2013 року.

Відповідно до п. 2 договору позики за
користування грошовими коштами
позичальник щомісячно, але не пізніше
останнього дня кожного місяця, повинна
сплачувати йому грошові кошти в сумі 1%
від предмета позики за кожен місяць, що
становить 15 980 гривень на місяць.

Однак, всупереч умовам договору позики
відповідач запозичені кошти не
повернув у встановлений термін, тобто
до 07.03.2014 року, відсотки за користування
коштами жодного місяця не сплачувала,
тобто свої обов'язки за договором
позики не виконала. На письмову вимогу
про сплату боргу від 07.04.2014 року
відповідач не відреагувала, в зв'язку з
чим позивач був вимушений звернутись з
даним позовом до суду.

Відповідно до ч. 8 ст. 110 ЦПК України
позови, що виникають з договорів, у яких
зазначено місце виконання або
виконувати які через їх особливість
можна тільки в певному місці, можуть
пред'являтися також за місцем
виконання цих договорів.

Згідно з положеннями ст. 207 Цивільного
кодексу України правочин вважається
таким, що вчинений у письмовій формі,
якщо його зміст зафіксований в одному
або кількох документах, у листах
телеграмах, якими обмінялись сторони,
та підписаний його стороною.

Відповідно до статті 1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики). Договір позики є
укладеним з моменту передання грошей
або інших грошей, визначених родовими
ознаками.

Вимогами частини 2 статті 1047 ЦК України
передбачено, що на підтвердження
укладання договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому визначеної
грошової суми або визначеної кількості
речей.

Положенням ст. 1048 ЦК України
передбачена можливість одержання від
позичальника процентів від суми
позики, розмір яких встановлюється
договором.

Крім того, згідно ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України та інших актів
цивільного законодавства.

За змістом ст. 610 ЦК України несплата
боржником суми боргу вважається
порушенням зобов'язання. У цьому разі
відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625 ЦК
України - тобто сплатити суму боргу з
урахуванням індексу інфляції за весь
час прострочення, а також 3% річних, якщо
інший розмір відсотків не встановлений
договором. В нашому випадку розмір
неустойки встановлений п. 8 договору
позики в розмірі 0,1% від суми
зобов'язання за кожен день
прострочення.

Отже, відповідач зобов'язаний сплатити
позивачеві суму позики згідно договору
в розмірі 1598000 грн., з урахуванням
індексу інфляції 1751088, 40 грн. та 0,1%
річних від суми боргу за кожен день
прострочення (з 08.03.2014 року по 27.06.2014
року - 111 днів), що складає 177378 грн., та
проценти за 13 місяців користування
позикою в сумі 207740 грн., а всього
загальну суму 2136206, 40 грн., тому позов
нобхідно задовольнити.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Тому з відповідачки на користь
позивача необхідно стягнути понесені
ним судові витрати, а саме оплати
судового збору при звернені до суду у
розмірі 3654 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 58-60, 88, 130, 212-215 ЦПК
України та на підставі ст.ст. 207, 526, 610, 625,
1046, 1047, 1048 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики
задовольнити повністю

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму боргу за договором позики з
урахуванням індексу інфляції у розмірі
1751088, 40 грн., 0,1% річних від суми боргу за
кожен день прострочення, що складає 177378
гри., та проценти за 13 місяців
користування позикою в сумі 207740 грн., а
всього загальну суму 2136206, 40 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати в розмірі 3654 грн.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Черкаської області через
Христинівський районний суд
Черкаської області шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги з подачею
її копії до апеляційного суду.

Суддя Л. А. Вітер