Справа №486/2979/13-ц 14.08.2014 14.08.2014 14.08.2014
Провадження №22-ц/784/2199/14
Справа № 22-ц/784/2199/14
Головуючий першої інстанції:
Суддя-доповідач апеляційного
суду: Коломієць В.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі

головуючого Данилової О.О.,

суддів Шолох З.Л., Коломієць В.В.,

при секретарі Горенко Ю.В.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПРИВАТБАНК» на рішення
Южноукраїнського міського суду
Миколаївської області від 19 червня 2014
року у справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК») до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2013 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості.

Позивач зазначав, що на підставі
договору б/н від 11 березня 2006 року
відповідач отримала кредит в розмірі 3
000 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36% на рік на суму
залишку заборгованості.

Посилаючись на вказані обставини та
порушення відповідачкою своїх
зобов'язань, що призвело до
заборгованості за кредитним договором,
позивач просив суд стягнути з
відповідача заборгованість станом на
31.10.2013 року в загальній сумі 16 998 грн.21
коп. яка складається з 2 990 грн. 35 коп.
заборгованості за кредитом; 12 722 грн. 23
коп. заборгованість по процентам за
користування кредитом; 500 грн. штрафу
(фіксована частина) і 785 грн. 63 коп.
штрафу (процентна складова).

Рішенням Южноукраїнського міського
суду Миколаївської області від 19
червня 2014 року в задоволенні позовних
вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості - відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК», посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального
права, просило скасувати рішення та
ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст.1054 ЦК за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, установлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання
повинні виконуватися належним чином,
відповідно до умов договору та у
встановлені договором строки.

Пунктом 3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Судом встановлено і таке
підтверджується матеріалами справи, що
за заявою ОСОБА_2 від 11 березня 2006 року
ЗАТ КБ «ПриватБанк» (яке згодом було
перейменоване у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»)
був відкритий кредитний картковий
рахунок, на якій встановлено кредитний
ліміт в розмірі 3000 грн. За користування
кредитом відповідач зобов'язалась
щомісячно сплачувати відсотки за
базовою ставкою 3% в місяць на залишок
заборгованості та погашати
заборгованість за кредитом в розмірі 7 %
щомісячно. Зі змісту зазначеної заяви
також вбачається, що ОСОБА_2
ознайомлена і згодна з Умовами надання
банківських послуг, Правилами
користування платіжної карткою і
Тарифами банка, що є складовими
частинами укладеного сторонами
договору про надання банківських
послуг (а.с.6).

На виконання вищевказаних умов
кредитного договору позивач передав
відповідачці кредитну картку і та
користувалась кредитними коштами.
Однак, згідно наданого Банку
розрахунку заборгованості та виписки з
особового рахунку ОСОБА_2 в порушення
взятих на себе зобов'язань
відповідачка з квітня 2007 року не
перераховує платежі в рахунок
погашення кредитної заборгованості, у
зв'язку з чим станом на 31 жовтня 2013 року
утворилась заборгованість в загальній
сумі 16 998грн.21коп. яка складається з 2 990
грн. 35 коп. заборгованості за кредитом;
12 722 грн. 23 коп. заборгованості по
процентам за користування кредитом (за
процентною ставкою при простроченні
платежів - 6 % в місяць); 500 грн. штрафу
(фіксована частина) і 785 грн. 63 коп.
штрафу (процентна складова) (а.с. 12-15, 54-63,
110-111).

Встановлені судом обставини свідчать
про обґрунтованість вимог позивача
відповідно до положень ст.ст. 526, 549, 550,
611, 1054 ЦК України.

Разом з тим, відмовляючи у задоволенні
позову, суд виходив із того, що ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» без поважних причин
пропустив передбачений ст. 257 ЦК
України загальний трирічний строк
позовної давності, про застосування
якого було заявлено відповідачкою.

З таким висновком колегія суддів не
може повністю погодитися.

Строк виконання кожного щомісячного
зобов'язання згідно із частиною
третьою статті 254 ЦК України спливає у
відповідне число останнього місяця
строку. Перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок (ст. 253 ЦК
України).

Відповідно до статті 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови в позові
(частина четверта статті 267 ЦК України).

За зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання (частина п'ята статті 261 ЦК
України).

Таким чином, ураховуючи, що за умовами
договору погашення відсотків та
заборгованості за тілом кредиту
повинно здійснюватись позичальником
щомісячно, то початок перебігу
позовної давності для стягнення цих
платежів необхідно обчислювати з
моменту невиконання позичальником
кожного із цих зобов'язань.

З наданого позивачем розрахунку
заборгованості вбачається, що
відповідачка з квітня 2007 року не
виконує щомісячні кредитні
зобов'язання.

За такого, суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що саме з
цього часу починається перебіг
позовної давності.

Частиною 1 ст. 259 ЦК України передбачена
можливість збільшення встановленої
законом позовної давності за
домовленістю сторін.

Згідно з п. 5.12 Правил користування
платіжною карткою, що були чинні на час
укладання сторонами кредитного
договору та є його складовою, строки
позовної давності по вимогам про
стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів за даним
договором встановлюється сторонами у
п'ять років (а.с. 33, .103-109).

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду
з позовом 12 грудня 2013 року.

Відповідачкою було заявлено про
застосування строку позовної давності.

Таким чином, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» без
поважних причин пропустив строк
позовної давності щодо вимог про
стягнення кредитної заборгованості,
нарахованої за період з квітня 2007 року
по грудень 2008 року, що є підставою для
відмови у задоволенні позовних вимог
про стягнення даних платежів.

За таких обставин висновок суду першої
інстанції про відмову у задоволенні
позову в зв'язку з пропуском ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» трирічного строку
позовної давності - є помилковим.

Отже, відповідно до ст.ст. 526, 549, 550, 611, 1054
ЦК України наявні підстави для
стягнення з відповідачки на користь
Банку заборгованості станом на 31
жовтня 2013 року в межах п'ятирічного
строку, а саме: 1248грн.79коп.
заборгованості за тілом кредиту,
10197грн.86коп. заборгованості за
процентами, 822грн.33коп. штрафу, а всього
- 12268грн.98коп. (а.с. 112-118).

Враховуючи викладене, згідно п.3 ч.1 ст.309
ЦПК України рішення Южноукраїнського
міського суду Миколаївської області
від 19 червня 2014 року скасуванню з
ухваленням нового рішення - про
часткове задоволення позову.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню відшкодування
витрат на сплату судового збору за
подання до суду позову та апеляційної
скарги в загальній сумі 351грн. 20коп.
(229грн.40коп. + 121грн.80коп.).

Керуючись статтями 303, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПРИВАТБАНК» - задовольнити
частково.

Рішення Южноукраїнського міського
суду Миколаївської області від 19
червня 2014 року скасувати та ухвалити
нове рішення.

Позов публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПРИВАТБАНК» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПРИВАТБАНК»
1248грн.79коп. заборгованості за тілом
кредиту, 10197грн.86коп. заборгованості за
процентами, 822грн.33коп. штрафу, а всього
- 12268грн.98коп. (дванадцять тисяч двісті
шістдесят вісім гривень дев'яносто
вісім копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПРИВАТБАНК»
судові витрати в сумі 351грн.20коп.
(триста п'ятдесят одна гривні двадцять
копійок)

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді