Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.08.2014 Справа №607/9931/14-ц Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області в складі:

головуючої
Герчаківської О.Я.,

з участю
секретаря Мандзія В.П.,

позивача
ОСОБА_1,

представника
позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Тернополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої злочином, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, завданої злочином.
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що 24 грудня 2013 року
відповідач викрав у нього з квартири
майно на загальну суму 26683,00 грн.
Вироком Тернопільського
міськрайонного суду від 29 квітня 2014
року ОСОБА_3 засуджений за ч.2 ст.185 КК
України з призначенням покарання у
виді трьох років позбавлення волі. Із
вказаного у вироку викраденого майна
ОСОБА_3 повернув позивачу мобільний
телефон марки «LG» вартістю 2500 грн. та
куртку торгової марки «Mundo Mix» вартістю
133 грн. Також, у вироку зазначено, що
загальна вартість викраденого майна
становить 18471 грн., однак у ньому не
йдеться про викрадений страховий поліс
та дозвіл на виїзд до 2015 року до Іспанії
за які позивач сплатив 750 Євро, а тому
загальна сума матеріальних збитків,
які ОСОБА_3 повинен відшкодувати,
становить 24050 грн. Крім матеріальних
збитків позивачу завдану моральну
шкоду - замість того, щоб працювати,
ОСОБА_1 був змушений давати пояснення в
органах внутрішніх справ та в суді. Він
відчуває себе морально приниженим,
постійно нервує, що негативно
відображається на його здоров'ї, а тому
завдану йому моральну шкоду оцінює в 5000
грн. За вказаних обставин, ОСОБА_1
просить суд стягнути з відповідача в
його користь 24050 грн. завданих йому
матеріальних збитків та моральну шкоду
в розмірі 5000 грн.

Позивач та його представник в судовому
засідання позовні вимоги підтримали та
просили суд їх задовольнити в повному
обсязі. Вважають, що визнання
відповідачем заявленого позову є
достатнім доказом на підтвердження
розміру заданої шкоди. ОСОБА_1
додатково пояснив, що в нього відсутні
будь-які платіжні документи, які б
свідчили про придбання ним
викраденого майна, згідно переліку в
позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явився, оскільки утримується в
Чортківському слідчому ізоляторі
Управління державної пенітенціарної
служби України в Тернопільській
області, проте надіслав на адресу суду
письмові пояснення, в яких зазначив, що
з позовною заявою ОСОБА_1 згідний,
доповнень та зауважень не має.

Визнання позову ОСОБА_3 суперечить
закону, а тому суд відмовив у прийнятті
визнання відповідачем позову.

Заслухавши пояснення позивача та його
представника, дослідивши та оцінивши
докази по справі, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають до часткового
задоволення виходячи з наступного.

Вироком Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 29 квітня 2014 року ОСОБА_3
визнано винним у вчиненні кримінальних
правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК
України, та призначено йому покарання
за цією статтею у виді 3 (трьох) років
позбавлення волі. Цивільний позов
потерпілого ОСОБА_1 на суму 24050 грн. -
залишено без розгляду та роз'яснено
йому право звернення до суду в порядку
цивільного судочинства.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок
у кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчиненні вони цією особою.

Згідно з ч.1, п.1 ч.2, ч.3 ст.22 та ч.1 ст.1166 ЦК
України особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування і
такими збитками є втрати, яких особа
зазнала у зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права
(реальні збитки). Збитки
відшкодовуються у повному обсязі, якщо
договором або законом не передбачено
відшкодування у меншому або більшому
розмірі. Майнова шкода, завдана майну
фізичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
розглядами судами цивільних справ про
відшкодування шкоди» № 6 від 27 березня
1997 року, розглядаючи позови про
відшкодування шкоди, суди повинні мати
на увазі, що шкода, заподіяна особі і
майну громадянина або заподіяна майну
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її заподіяла, за умови, що дії
останньої були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи.

Вироком Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 29 квітня 2014 року
встановлено, що неправомірними діями
ОСОБА_3, які виразилися у таємному
викраденні майна ОСОБА_1, останньому
спричинено матеріальну шкоду на
загальну суму 18741 грн. Між вказаними
діями відповідача та завданою позивачу
шкодою є безпосередній причинний
зв'язок, його вина доведена вироком
суду з мотивувальної частини якого
вбачається, що 24 грудня 2013 року о 09.00
год. ОСОБА_3, перебуваючи у квартирі
ОСОБА_1, в АДРЕСА_1, таємно викрав із
куртки позивача гаманець, який не
становить для нього матеріальної
цінності, в якому знаходились грошові
кошти в сумі 40 Євро, що згідно із курсом
НБУ становить 438 грн., мобільний телефон
торгової марки «LG», вартістю 2500 грн., в
якому знаходився стартовий пакет
мобільного оператора зв'язку
«Київстар», вартістю 10 грн., на рахунку
якого було 20 грн., два ключі від
квартири, які матеріальної цінності
для ОСОБА_1 не становлять, грошові кошти
в сумі 400 грн., золоту обручку 583 проби,
вагою 4,5 грама, вартістю 1800 грн.,
музичний центр торгової марки «Roadstar»
вартістю 4000 грн., електричну машинку
для стрижки, вартістю 500 грн.,
відеопрогравач торгової марки «LG-875»,
вартістю 1000 грн., фен для сушки волосся.
Вартістю 550 грн., валізу синьо-зеленого
кольору, вартістю 2000 грн., матерчату
куртку коричневого кольору із
капюшоном, торгової марки «Mundo Mix»
вартістю 133 грн., рюкзак чорного
кольору, вартістю 3000 грн., в якому було 18
футболок чорного, білого та синього
кольорів, вартістю 165 грн. кожна
(загальна вартість 2970 грн.), спортивний
костюм торгової марки «adidass», вартістю
1000 грн., спортивні штани синього
кольору, вартістю 250 грн., спортивний
светр синього кольору, вартістю 280 грн.,
дві спортивних шапки синього кольору,
вартість кожної 250 грн., загальна
вартість 500 грн., шарф синього кольору
вартістю 150 грн., фотоапарат торгової
марки «Kodak», вартістю 800 грн.

Крім того, в позовній заяві ОСОБА_1
просить стягнути з ОСОБА_3 вартість
викраденого останнім страхового
полісу та дозволу на в'їзд до Іспанії до
2015 року, яка становить 750 Євро, що на час
відкриття кримінального провадження
еквівалентно 8212,50 грн.

За вказаних обставин, з урахуванням
того, що мобільний телефон торгової
марки «LG», вартістю 2500 грн. та матерчату
куртку коричневого кольору із
капюшоном, торгової марки «Mundo Mix»
вартістю 133 грн. позивачу повернуто,
ОСОБА_1 заявив вимоги про стягнення з
відповідача 24050 грн. вартості завданого
йому матеріального збитку.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень; докази
надаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі; доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

В силу ст.57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко - і
відеозаписів, висновків експертів.

Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування
та обставини справи, які за законом
мають бути підтвердженні певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування (ч.1 ст.58 і ч.2 ст.59 ЦПК
України).

У відповідності до принципу
безпосередності судового розгляду
(ст.160 ЦПК України) рішення може бути
обґрунтоване лише тими доказами, які
одержані у визначеному законом порядку
і перевірені в тому судовому засіданні,
в якому постановлюється рішення.

Враховуючи відсутність у ОСОБА_1
будь-яких доказів на підтвердження
того, що майно, згідно вказаного вище
переліку належить позивачу, ним
придбавалося чи використовувалося, суд
приходить до висновку, що в задоволенні
позовних вимог в частині стягнення
матеріальної шкоди в сумі 24050 грн. слід
відмовити за їх недоведеністю.

Неправомірними діями відповідача
ОСОБА_3 потерпілому заподіяно моральну
(немайнову) шкоду, що підтверджено
обвинувальним вироком суду у
кримінальній справі, який набрав
законної сили

У відповідності до положень ст.ст.16, 23
Цивільного кодексу України способом
захисту цивільних прав та інтересів
може бути, зокрема, відшкодування
моральної (немайнової) шкоди. Така
шкода відшкодовується незалежно від
майнової шкоди та не пов'язана з
розміром цього відшкодування.

Моральна шкода, завдана фізичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини
(ст.1167 ЦК України).

Постановою Пленуму ВСУ від 31 березня 1995
року №4 «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» надано визначення
моральної шкоди, під якою розуміються
втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Моральна шкода - це негативні наслідки
(втрати) немайнового характеру, що
виникли в результаті душевних
страждань, яких фізична особа зазнала у
зв'язку з посяганням на її права та
інтереси. На розмір відшкодування не
впливає наявність чи обсяг майнової
шкоди, яка завдана тими ж діями, що
призвели й до виникнення моральної
шкоди. Вимоги про відшкодування
майнової шкоди та вимоги щодо
відшкодування моральної шкоди
розглядаються як самостійні.

Виходячи із засад розумності,
виваженості та справедливості,
враховуючи характер правопорушення,
ступінь вини відповідача, те, що така
шкода завдана внаслідок його злочинних
дій, суд вважає, що позовні вимоги
ОСОБА_1 в частині відшкодування
моральної шкоди підлягають до
часткового задоволення, шляхом
стягнення з ОСОБА_3 в користь позивача
2000 грн. відшкодування моральної шкоди.

В силу ст.88 ЦПК України з відповідача в
користь держави слід стягнути 243,60 грн.
судового збору.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.16, 22, 23, 1166, 1167 ЦК України,
Постановою Пленуму ВСУ «Про практику
розглядами судами цивільних справ про
відшкодування шкоди» № 6 від 27 березня
1997 року, Постановою Пленуму ВСУ від 31
березня 1995 року №4 «Про судову практику
в справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди», ст.ст.57, 58, 59, 60, 61, 88,
160, 169, 209, 213-215, 217, 218 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 2000
(дві тисячі) грн. грошового
відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави
судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок
три) грн. 60 (шістдесят) коп.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуюча
О.Герчаківська