Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Рівненської області в складі:
Головуючого - судді Максимчук З.М.,
Суддів - Ковальчук Н.М., Рожина Ю.М.,
При секретарі судового засідання -
розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського
міського суду Рівненської області від
30 квітня 2014 року по цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до Комунального
підприємства «Рівнекнига» про
поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної
шкоди про визнання виконавчого листа,
виданого Рівненським міським судом по
цивільній справі в частині таким, що не
підлягає виконанню,-
Ухвалою Рівненського міського
суду Рівненської області від 30.04.2014
року заяву КП «Рівнекнига» задоволено.
Визнано таким, що не підлягає
виданий Рівненським міським судом
19.11.2013 року про стягнення з КП
«Рівнекнига» на користь ОСОБА_1
середнього заробітку за час вимушеного
моральної шкоди частково, а саме в
частині сплаченої КП «Рівнекнига» на
користь ОСОБА_1 суми середнього
заробітку за час вимушеного прогулу 42
978 гривень та 8000 гривень моральної
шкоди, що підтверджено платіжним
дорученням №3 від 15.01.2013 року.
Не погоджуючись з ухвалою суду
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій
вказує, що ухвала є незаконною,
оскільки прийнята з порушенням норм
процесуального та матеріального права.
Зазначає, що в порушення вимог ЦПК
України, судом не проаналізовано та не
досліджено в повному обсязі ухвали
Рівненського міського суду від 18
вересня 2013 року та ухвали колегії
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Рівненської області від 05.11.2013 року.
Ухвалою апеляційного суду встановлено,
що після внесення виправлень чи
арифметичних помилок текст рішення
змінювати не можна, проте у виконавчому
листі наводяться формулювання
резолютивної частини рішення в тій
редакції, яку воно отримало у зв»язку з
постановленням відповідної ухвали- 55
Посилання суду першої інстанції на
довідку Рівненського міського суду №
________________________________________________________________________
Головуючий у 1 інстанції - Діонісьєва
Провадження № 22-ц/787/1397/2014
Суддя-доповідач - Максимчук З.М.
від 19.11.2013 року як на доказ погашення
заборгованості не відповідає вимогам
чинного законодавства, яке встановлює
єдиним доказом погашення зобов»язань -
оригінали платіжних документів про
перерахування коштів..Вказує, що судом
першої інстанції не встановлено
достеменно чи відсутній обов»язок
боржника у зв»язку з його частковим
добровільним виконанням, та згідно
якого платіжного документа виконання
рішення суду підтверджується. Судом
першої інстанції не встановлено в якій
частині виконавчий лист Рівненського
міського суду підлягає до виконання
після визначення його таким, що не
підлягає виконанню частково.

Просить скасувати ухвалу
Рівненського міського суду від 30.04.2014
року.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів прийшла до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Задовольняючи заяву, суд першої
інстанції виходив з того , що у зв»язку
з винесенням ухвали суду про
виправлення арифметичної помилки в
судовому рішенні від 12.10.2012 року, згідно
якого загальна сума, яка підлягає
стягненню з КП «Рівнекнига» на користь
ОСОБА_1 як середній заробіток за час
вимушеного прогулу становить 55575
гривень, Рівненським міським судом
19.11.2013 року помилково було видано
виконавчий лист № 1715/14892/12 на суму 55575
гривень та 8000 гривень, хоча з цієї суми
на час видачі виконавчого листа вже
було виплачено ОСОБА_1 42978 гривень
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та 8000 гривень моральної шкоди.

Проте повністю погодитись з
висновками суду першої інстанції
колегія суддів не може.

Згідно із судовим рішенням, що
набрало законної сили, Рівненським
міським судом Рівненської області
26.11.2012 року було видано виконавчі листи
№ 1715/14892/12 на підставі яких стягнуто з
КП «Рівнекнига» на користь ОСОБА_1
невиплачені гарантовані
законодавством виплати з їх
індексацією згідно законодавства, 42978
гривень середньомісячного заробітку
за час вимушеного прогулу та моральну
шкоду в розмірі 8000 гривень, про оплату
листків непрацездатності.

В межах відкритого
виконавчого провадження судове
рішення за виконавчими листами,
виданими 12.11.2012 року було виконано, що
вбачається з постанов про закінчення
виконавчого провадження від 29.04.13 року,
08.02.2013 року, 29.04.13 року.

В подальшому, 23.07.2013 року
ОСОБА_1, уже після виконання судового
рішення, звернулась до суду з заявою
про сплату їй коштів, а саме різниці
належної їй виплати в розмірі 12597
гривень так як фактично правильне
обрахування днів вимушеного прогулу
становить 900, а сума до виплати 55575
гривень. В своїй заяві до суду про
виправлення арифметичної помилки в
судовому рішенні зазначає, що їй згідно
рішення Рівненського міського суду
від 12.10.2012 року виплачено 42978 гривень.

18 вересня 2013 року Рівненський
міський суд постановив ухвалу про
виправлення допущеної арифметичної
помилки у рішенні Рівненського
міського суду від 12 жовтня 2012 року, а
саме загальна сума стягнення з КП
«Рівнекнига» на користь ОСОБА_1 складає
55575 гривень.

Оскільки рішення суду було вже
виконано, 19.11.2013 року Рівненським
міським судом видано новий виконавчий
лист за тим же номером для виконання
того ж рішення суду, про стягнення із КП
«Рівнекнига» на користь ОСОБА_1 55575
гривень середньомісячного заробітку
за час вимушеного прогулу та моральну
шкоду в розмірі 8000 гривень із
зазначенням загальної суми стягнення
12597 гривень різниці заборгованості
середньомісячного заробітку за час
вимушеного прогулу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 369 ЦПК
України виконавчий лист має
відповідати вимогам до виконавчого
документа, встановленим Законом
України «Про виконавче провадження».
Суд, який видав виконавчий лист, може за
заявою стягувача або боржника
виправити помилку, допущену при його
оформленні або видачі, чи визнати
виконавчий лист таким, що не підлягає
виконанню, та стягнути на користь
боржника безпідставно одержане
стягувачем за виконавчим листом.
Відповідно до ст.ст. 368, 369 ЦПК України за
кожним судовим рішенням, яке набрало
законної сили, видається один
виконавчий лист, а суд, який видав
виконавчий лист, може за заявою
стягувача або боржника виправити
помилку, допущену при його оформленні
або видачі, чи визнати виконавчий лист
таким, що не підлягає виконанню, та
стягнути на користь боржника
безпідставно одержане стягувачем за
виконавчим листом.

Згідно з ч. 1 ст. 370 ЦПК України,
замість втраченого оригіналу
виконавчого листа або судового наказу
суд, який видав виконавчий лист або
судовий наказ, має право за заявою
стягувача або поданням державного
виконавця видати його дублікат.

При цьому відповідно до правил
ст.ст. 383, 384 ЦПК України учасники
виконавчого провадження та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися зі скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією,
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи, шляхом подання
скарги до відповідного відділу
державної виконавчої служби або одразу
до суду, який видав виконавчий
документ.

Така ж можливість оскарження
дій чи бездіяльності державного
виконавця передбачена ст. 13 Закону
України «Про виконавче провадження».

Як вбачається з матеріалів справи,
під час виконання судового рішення дії
чи бездіяльність державного виконавця
сторонами не оскаржувалися, постанова
про закінчення виконавчого
провадження від 08.02.2013 року у
встановлені законом строки також не
оскаржувалася та не скасовувалася.

Дані про те, що виконавчі листи
втрачені і виникла необхідність видати
їх дублікати, в матеріалах справи
відсутні, а чинне процесуальне
законодавство та Закон України «Про
виконавче провадження» не
передбачають можливості отримання
нових виконавчих листів для виконання
одного і того ж судового рішення,
ухваленого в одній і тій же цивільній
справі.

Як зазначено у п.21 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №6 від 07.02.2014 року „Про практику
розгляду судами скарг на рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судових рішень у цивільних
справах" при невідповідності
виконавчого документа вимогам,
передбаченим статтею 18 Закону про
виконавче провадження, заявникові
роз'яснюється право на звернення до
суду, який видав виконавчий документ,
щодо приведення його у відповідність
до закону. Зазначені питання
вирішуються судом на підставі ст. 369
ЦПК, а якщо відсутні відповідні
відомості в судовому рішенні - то
відповідно до вимог ст.220 ЦПК.

Таким чином доводи апеляційної
скарги про обгрунтованість видачі
Рівненським міським судом в одній і тій
же цивільній справі нового виконавчого
листа (за наявності уже виданих
виконавчих листів, які не втрачені ,
наявності виконання судового рішення
та постанови державного виконавця про
закриття виконавчого провадження, яка
ніким не оскаржена), суперечить
указаним нормам процесуального права.

Отже, постановляючи ухвалу, суд
першої інстанції, з'ясувавши обставини
справи, дослідивши надані сторонами
докази, дійшов обґрунтованого висновку
про необхідність задоволення заяви і
визнання виконавчого листа таким, що не
підлягає виконанню.

Разом з тим, суд першої інстанції
помилково зазначає про визнання
виконавчого листа виданого ОСОБА_1
19.11.2013 року таким, що не підлягає
виконанню частково, а саме на сплачену
КП «Рівнекнига» на користь стягувача
на час видачі даного виконавчого листа
суму 42 978 гривень та 8000 гривень.

Відповідно до ст. 303 ч.3 ЦПК України
апеляційний суд не обмежений доводами
апеляційної скарги, якщо під час
розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов»язковою підставою для скасування
рішення.

За таких обставин ухвала суду
першої інстанції підлягає скасуванню
із постановленням нової ухвали про
визнання таким, що не підлягає
виконанню виконавчий лист № 1715/14892/12,
виданий Рівненським міським судом
19.11.2013 року

Керуючись ст. ст.303, 307, 313, 317 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задоволити частково.

Ухвалу Рівненського міського суду
Рівненської області від 30 квітня 2014
року скасувати.

Виконавчий лист № 1715/14892/12 виданий
Рівненським міським судом Рівненської
області 19.11.2013 року про стягнення з КП
«Рівнекнига» на користь ОСОБА_1
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу в сумі 55575 гривень та 8000 гривень
моральної шкоди визнати таким, що не
підлягає виконанню .

Ухвала набирає законної сили
з моменту її проголошення, проте може
бути оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

З.М.Максимчук

Судді:

Н.М.Ковальчук

Ю.М.Рожин