Справа №442/2518/14-ц
Провадження №2/442/1124/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2014 року Дрогобицький
міськрайонний суд Львівської області

в складі головуючого судді Медведика
Л.О.,

при секретарях Михавко І.І., Антоненко
В.О, Тацишин Г.Б., Карпи У.Д., Вайді І.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_4 до Стебницької міської
ради, за участю третьої особи Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Львівській області, КП
«Ринок Прикарпаття» про визнання права
власності на самочинне будівництво, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду
з вищезазначеним позовом, в
підтвердження позовних вимог
покликається на те, що рішенням
Стебницької міської ради від 15.08.1996
року №166 та рішенням Стебницької
міської ради від 10.10.1996 року, йому було
надано дозвіл на встановлення
торгового лотка.

Згідно договору оренди торгової площі
від 01.01.2013 року він є орендарем
земельної ділянки площею 12,5 кв.м за
адресою АДРЕСА_1.

Згідно договору оренди торгової площі
від 01.06.2013 року він є орендарем
земельної ділянки площею 13, кВ м,
розміщеної за вищевказаною адресою,
АДРЕСА_1.

28.08.2013 року він звертався до
Стебницької міської ради з клопотанням
про надання дозволу на складання
проекту землеустрою щодо відведення
земельних ділянок, яких він орендує,
під уже збудоване нерухоме майно.

12.09.2013 року йому було відмовлено в
цьому.

28.02.2014 року він звертався з заявою до
інспекції ДАБК у Л/о, в якій просив
прийняти об»єкт нерухомого майна до
експлуатації.

12.03.2014 року в задоволенні його
клопотання було відмовлено.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_4
підтримав позовні вимоги з урахуванням
їх уточнень, посилаючись на підстави,
викладені в позовній заяві. Просив
задоволити його позов.

Представник позивача ОСОБА_5 подав
заяву про уточнення позовних вимог,
згідно якої просить визнати за
позивачем право власності на самочинно
збудоване торгове приміщення на
земельній ділянці, що знаходиться
АДРЕСА_1. Пояснив, що КП «Ринок
Прикарпаття» вилучив землі та одним їх
надає, а іншим ні. Ставиться під сумнів
рішення Стебницької міської ради, яким
надано у постійне користування. Вказав,
що жодних доказів на те, що будівлі,
зведені позивачем є мафами чи лотками
відповідач та представники третіх осіб
не навели. За таких обставин, об»єктом
даного позову є будівля.

Представник відповідача Бахурська О.Я.
щодо задоволення позову заперечила
повністю, вказала, що оскільки земля не
відведена під ці об»єкти, то це буде
суперечити інтересам громади міста.

Представник третьої особи Інспекції
ДАБК у Л/о Бурдин І.І. щодо задоволення
позову заперечив, вказав, що об»єкт, на
який хоче позивач визнати право
власності, не можна прийняти в
експлуатацію, бо не продовжено дію
нормативного акту, який діяв до 31.12.2013
року.

Представник третьої особи КП «Ринок
Прикарпаття» Пецюх Я.В. також заперечив
щодо задоволення позовних вимог
позивача вказавши на те, що дозвіл
позивачу був наданий на встановлення
лотка, тобто не на капітальне
будівництво. Даний дозвіл був
датований у 1996 році та чинність його
становить 1 рік.

Представник третьої особи КП «Ринок
Прикарпаття» Калапач Л.М. заперечила
щодо задоволення позову, оскільки це
тимчасові споруди, була оренда
торгової площі. Додала, що це є абсурдно
визнавати на їхній землі право
власності іншим особам. Вказала, що не
заперечувала за умови коли б
Стебницька міська рада надала дозвіл
на виділ земельної ділянки. Позивач, як
продавець, орендує торгову площу та
сплачує оренду, не має і не надавав
жодних дозволів і проектів на побудову
цих кіосків.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, оглянувши письмові
докази суд встановив, що на підставі
рішення виконкому Стебницької міської
ради №166 від 15.08.1996 року, затверджено
розпорядження голови виконкому від
30.07.1996 року №41 «Про надання дозволу на
встановлення торгового лотка по
продажу продуктових товарів
громадянам міста Стебника» позивачу
ОСОБА_4

Згідно рішення виконкому Стебницької
міської ради №216 від 10.10.1996 року
позивачу надано дозвіл встановити
торговий лоток по продажу продуктових
та промислових товарів на території
міського ринку.

З оглянутого договору оренди торгової
площі від 01.01.2013 року вбачається, що
позивач орендує в КП «Ринок
Прикарпаття» торгове місце загальною
площею 12,5 кв.м по АДРЕСА_1. Також позивач
виступає орендарем торгового місця
загальною площею 13 кв.м за вищезгаданою
адресою, що підтверджується договором
оренди торгової площі №129 від 01.06.2013
року.

Відтак, позивач орендує торгові площі
на земельній ділянці, яка перебуває в
постійному користуванні КП «Ринок
Прикарпаття», що підтверджується
Державним актом на право постійного
користування земельною ділянкою серії
ЯЯ №177091, виданого на підставі рішення
Стебницької міської ради від 31.08.2007
року №194.

Відповідно до ст.376 ЦК України право
власності на самочинно збудоване
нерухоме майно може бути за рішенням
суду визнане за особою, яка
здійснила самочинне будівництво на
земельній ділянці, що не була їй
відведена для цієї мети, за умови
надання земельної ділянки у
встановленому порядку особі під уже
збудоване нерухоме майно.

Крім цього, в п. 16 постанови №6 від 30.03.2012
року Пленуму Вищого Спеціалізованого
Суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ «Про практику
застосування судами ст. 376 ЦК України»
роз»яснив, що позов особи, яка
самочинно збудувала нерухоме майно на
земельній ділянці, власником або
користувачем якої є інша особа, про
визнання права власності на цю
нерухомість може бути задоволено судом
на підставі частини третьої статті 376
ЦК, якщо буде встановлено, що власник
або користувач земельної ділянки не
заперечує проти цього, будівництво не
порушує права інших осіб і відповідає
будівельним, архітектурним,
санітарним, екологічним та іншим
нормам і правилам, державним
стандартам.

В даному випадку позивач звернувся до
суду про визнання за ним право
власності на торгові приміщення, які
розташовані на земельній ділянці, яка є
власністю Стебницької міської ради та
передана в постійне користування КП
«Ринок Прикарпаття».

Разом з тим, дозвіл виконкому
Стебницької міської ради на
встановлення торгових лотків згідно
рішення №166 від 15.08.1996 року, не вказує на
те, що такий надавався позивачу для
його реалізації на вказаних ним
торгових площах згідно договорів
оренди, які були укладені через
сімнадцять років. Власне у ньому
взагалі не зазначено місце
розташування торгового лотка.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що
як власник земельної ділянки на якій
здійснено самочинне будівництво
Стебницька міська рада, так і її
постійний користувач, заперечує проти
визнання за позивачем права власності
на торгові приміщення, суд вважає, що у
задоволенні позовних вимог слід
відмовити.

Керуючись ст.ст.209,212,214-215,218 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У позові ОСОБА_4 до Стебницької
міської ради про визнання права
власності на самочинне будівництв -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Львівської області
протягом десяти днів з моменту його
проголошення через Дрогобицький
міськрайонний суд.

Головуючий