РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

05.08.2014 року
Провадження № 2-о/425/61/14

Справа № 425/1779/14-ц

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської
області, у складі:

головуючого - судді Коваленка Д.С.,

при секретарі - Малетич О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, у приміщенні Рубіжанського
міського суду Луганської області,
справу окремого провадження за заявою
ОСОБА_1, заінтересована особа -
Рубіжанська міська рада Луганської
області про встановлення факту, що має
юридичне значення, -

В С Т А Н О
В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Рубіжанського
міського суду Луганської області із
заявою, в якій заінтересованою особою
вказала: Рубіжанську міську раду
Луганської області, та просила
встановити факт її проживання із
ОСОБА_2, за адресою: АДРЕСА_1, у період з
січня 1988 року до моменту смерті ОСОБА_2,
з подальшим її проживанням у
зазначеній квартирі по теперішній час.

У судове засідання для розгляду справи
по суті заявниця не з'явилась. Через
канцелярію Рубіжанського міського
суду Луганської області заявниця
подала заяву, в якій просила справу за
її заявою розглянути без її участі, на
заявлених вимогах наполягала.
Представник заінтересованої особи не
з'явився, подав клопотання про розгляд
справи без їх участі. Правом на
вчинення усних та/або письмових
процесуальних дій не скористався.
Будь-яких доказів не надав.

У судовому засіданні 15 липня 2014 року,
заявник підтримала подану заяву про
встановлення факту та просила суд її
задовольнити. Наполягала на тому, що
починаючи з липня 1977 року до 17
листопада 1988 року заявниця була
зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1. У
листопаді 1988 року, вона переїхала жити
та зареєструвала своє місце проживання
у чоловіка за адресою: АДРЕСА_2, де і
проживала до 1991 року. А у 1991 році, коли
відносини з чоловіком погіршились,
зокрема у березні 1991 року, вона
повернулась до матері, де і проживала
до моменту її смерті. Також пояснила, що
метою встановлення зазначеного факту є
офорлмення права на спадщину.

У судовому засіданні 15 липня 2014 року,
був допитаний у якості свідка: ОСОБА_3
(ІНФОРМАЦІЯ_1; проживає: АДРЕСА_5; працює
начальником відділу мобілізації
роботи, цивільного захисту і сприянню
правоохоронних органів в Рубіжанській
міській раді), який дав наступні
показання: до 1984 року від проживав за
адресою: АДРЕСА_5, але потім пішов
служити до армії. З березня 1994 року і по
теперішній час він проживає за
зазначеною ним адресою. Заявницю у
спірній квартирі бачив неодноразово.

У судовому засіданні 15 липня 2014 року,
також була допитана у якості свідка:
ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3; проживає: АДРЕСА_4;
пенсіонер), яка дала наступні
показання: заявницю знає з моменту її
вселення у квартиру; заявниця разом зі
своєю матір'ю (ОСОБА_2) проживали
являються її сусідами; заявниця не
проживала у спірній квартирі деякий
час з моменту свого одруження, але
повернулась згодом до матері; заявниця
зі своєю матір'ю вели спільне
господарство, готували їжу, кошти були
у них спільні, вони разом гуляли та
разом жили.

У судовому засіданні 15 липня 2014 року,
була допитана у якості свідка й ОСОБА_5
(ІНФОРМАЦІЯ_5; проживає: АДРЕСА_3; працює
у Приватному підприємстві «ОСОБА_5»),
яка дала наступні показання: заявницю
їй представила та порекомендувала
ОСОБА_2, як особу яка може доглянути її
доньку, у зв'язку з зайнятістю на
роботі; заявниця та її матір проживали
разом у спірній квартирі; з моменту
свого одруження заявниця виїхала з
квартири матері та деякий час її
взагалі ніхто не бачив, але згодом,
заявниця повернулась жити до матері, де
вона і бачила її постійно, разом з
дітьми; коли ОСОБА_2 перестала ходити,
саме заявниця проживала та піклувалась
про матір.

Суд заслухавши пояснення заявника:
ОСОБА_1, показання свідків: ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, на основі всебічного,
повного, об'єктивного та
безпосереднього дослідження, кожного
наявного у матеріалах справи доказу
окремо, а також у їх сукупності з
показаннями свідків, встановив
наступні обставини:

Починаючи з 08 липня 1977 року по 16
листопада 1988 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_1
проживали та були зареєстровані за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12, показання
свідків: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5).

Сімнадцятого листопада 1984 року, ОСОБА_1,
у зв`язку із реєстрацією шлюбу з ОСОБА_7
змінила прізвище на "ОСОБА_1", а з 17
листопада 1988 року стала проживати та
зареєструвала місце проживання за
адресою: АДРЕСА_2 (а.с.9,10,6).

У березні 1991 року, у зв`язку із
погіршенням відносин із чоловіком,
ОСОБА_1, змінила місце проживання на
житло матері ОСОБА_2: АДРЕСА_1, хоча
реєстрацію місця проживання не
змінила. Станом на ІНФОРМАЦІЯ_12
постійно проживала разом із ОСОБА_2 за
вказаною адресою, вони вели спільне
господарство, готували їжу, кошти були
у них спільні (показання свідків:
ОСОБА_4, ОСОБА_5).

ІНФОРМАЦІЯ_11 у віці 82 років померла
мати заявниці - ОСОБА_2, про що відділом
реєстрації актів цивільного стану
Кремінського районного управління
юстиції Луганської області видано
свідоцтво про смерть (а.с.8).

Десятого червня 2014 року, державним
нотаріусом Рубіжанської державної
нотаріальної контори Ю.В. Меренковим
постановою за №350/02-31 було відмовлено у
вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з
тим, що ОСОБА_1 за документами, наданими
для оформленя спадщини, мала інше місце
проживання ніж померла ОСОБА_2 (а.с.14).

Із встановлених обставин вбачається,
що метою встановлення заявницею факту
постійного проживання із ОСОБА_2, за
адресою: АДРЕСА_1, по час її смерті й до
нині, є оформлення заявником права на
спадщину.

Відповідно до положень частини третьої
статті 1268 Цивільного кодексу України,
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього кодексу
(який складає шість місяців з часу
відкриття спадщини), він не заявив про
відмову від неї. З огляду на положення
частини другої статті 1220 цього ж
кодексу, часом відкриття спадщини є
день смерті особи.

Отже, якщо спадкоємець на день смерті
спадкодавця, постійно проживав разом
із ним і протягом шісти місяців з дня
його смерті не заявив про відмову від
неї, такий спадкоємець вважається
таким, що прийняв спадщину.

З огляду на це, та положення частини
другої статті 256 Цивільного
процесуального кодексу України, заяву
ОСОБА_1 про встановлення факту
постійного проживання із спадкодавцем
на момент його смерті, у зв`язку з
відсутністю визначеного законом
іншого порядку встановлення такого
факту, слід розглянути по суті.

Відповідно до положень частини першої
статті 33 Конституції України, кожному
хто на законних підставах перебуває на
території України, гарантується
вільний вибір місця проживання, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Згідно з положеннями статті 29 та
310 Цивільного кодексу України, місцем
проживання фізичної особи є квартира у
відповідному населеному пункті, в
якому фізична особа проживає постійно,
переважно або тимчасово; фізична особа
має право вільно обирати собі місце
проживання та змінювати його, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Чинне законодавство України не
містить визначення такого поняття як
"постійне місце проживання", але з
огляду на те, що заявниця довела той
факт, що єдиним її місцем проживання,
починаючи з березня 1991 року й до цього
часу є квартира АДРЕСА_1, в якій вона
проживала більше ніж шість місяців на
рік, кожного року, зі своєю матір`ю
ОСОБА_2, за її життя (тобто по
ІНФОРМАЦІЯ_12), суд вважає за можливе
встановити той факт, що заявниця
постійно проживала разом із ОСОБА_2 за
зазначеною адресою станом на
ІНФОРМАЦІЯ_12.

Зважаючи на викладене, суд вважає за
необхідне задовольнити заяву ОСОБА_1
частково. Тобто, тільки в частині
визнання того факту, що вона та ОСОБА_2,
станом на ІНФОРМАЦІЯ_12, постійно
проживали за адресою: АДРЕСА_1.

Суд вважає, що цього буде достатньо для
реалізації її прав, як спадкоємця, який
постійно проживав разом із
спадкодавцем: ОСОБА_2, на час відкриття
її спадщини, тобто станом на
ІНФОРМАЦІЯ_12.

Визнання ж факту постійного проживання
за зазначеною адресою в інший період, у
тому числі, задовго до часу відкриття
спадшини та після її відкриття,
правового значення для мети, яку
переслідує заявниця, не має, та не може
вплинути на її права, як спадкоємця.

Тому, у задоволенні решти вимог - слід
відмовити.

Керуючись статтями
1-4,8,15,57-64,196,208,209,212-215,256-259 Цивільного
процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що
має юридичне значення - задовольнити
частково.

Встановити факт постійного проживання
ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_10) із ОСОБА_2 (яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_12) у квартирі
АДРЕСА_1, станом на ІНФОРМАЦІЯ_12.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом
подання апеляційної скарги до
Апеляційного суду Луганської області
через Рубіжанський міський суд
Луганської області протягом десяти
днів з дня його проголошення, а особами,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя -
Д.С. Коваленко