Справа №
У Х В А Л А

09 липня 2014 року

м.
Старокостянтинів

Суддя
Старокостянтинівського районного суду
Бондарчук Л.А., вивчивши матеріали за
позовом ОСОБА_1 до Управління
соціального захисту населення
виконавчого комітету
Старокостянтинівської міської ради
про встановлення факту поранення
внаслідок військових дій,

В С Т А Н О В
И В :

08 липня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду в порядку позовного провадження
про встановлення факту його поранення
внаслідок військових дій під час
Великої Вітчизняної війни в день його
народження – 9 березня 1944 року.

Встановлення вищезазначеного факту
йому необхідне для отримання
соціальних пільг як інваліду війни.

Вважаю, що у відкритті
провадження у даній справі слід
відмовити з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя
відмовляє у відкритті провадження у
справі, якщо заява не підлягає розгляду
в судах у порядку цивільного
судочинства.

Згідно роз»ясень Пленуму Верховного
Суду України, даних у п.2 постанови №5
від 31 березня 1995 року «Про судову
практику в справах про встановлення
фактів, що мають юридичне значення» не
можуть розглядатися судами заяви про
встановлення фактів належності до
осіб, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, до
ветеранів чи інвалідів війни,
проходження військової служби,
перебування на фронті, у партизанських
загонах, одержання поранень і контузій
при виконанні обов'язків військової
служби, про встановлення причин і
ступеня втрати працездатності, групи
інвалідності та часу її настання, про
закінчення учбового закладу і
одержання відповідної освіти,
одержання урядових нагород.

Як вбачається із змісту заявлених
позивачем вимог, йому необхідно
встановлення факту його поранення в
неповнолітньому віці внаслідок
воєнних дій для надання йому статусу
інваліда війни.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 Закону України
„Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту” до інвалідів
війни належать інваліди з числа осіб,
які стали інвалідами внаслідок воєнних
дій громадянської чи Великої
Вітчизняної воєн або стали інвалідами
від зазначених причин у
неповнолітньому віці у воєнні та
повоєнні роки.

Відповідно до ст.3 Закону „ Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні” від 21.03.1991 року інвалідність
як міра втрати здоров’я визначається
шляхом експертного обстеження в
органах медико-соціальної експертизи
Міністерства охорони здоров’я
України, що діють на підставі Положення
про медико-соціальну експертизу,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 03.12.2009 року, № 1317.

Встановлення причинного зв’язку
інвалідності з воєнними діями є
компетенцією медико-соціальної
експертизи. Відповідно до Положення
про медико-соціальну експертизу
медико-соціальну експертизу проводять
медико-соціальні експертні комісії.

Відповідно до п.25 Положення про
порядок, умови та критерії
встановлення інвалідності,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 03.12.2009 року, № 1317,
рішення комісії може бути оскаржене до
суду в установленому законодавством
порядку.

Враховуючи наведене, та приймаючи до
уваги, що вирішення питань, зазначених
в позові ОСОБА_1 віднесено до
компетенції відповідних органів,
рішення яких оскаржується у
встановленому законом порядку, тому у
відкритті провадження у даній справі
слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись п.1
ч.2 ст.122, п.4 ч.1 ст. 293 ЦПК України,

у х в а л и л а:

У відкритті провадження у справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління
соціального захисту населення
виконавчого комітету
Старокостянтинівської міської ради
про встановлення факту поранення
внаслідок військових дій відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Хмельницької області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
5-денний строк з дня винесення ухвали
заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 10 днів
апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.
295 ЦПК України.

Суддя: