18.08.2014 Справа № 756/845/14-ц
Справа №
РІШЕННЯ

Іменем
України

18 серпня 2014 року Оболонський районний
суд м. Києва в складі

головуючого судді
Богдан О.О.

при секретарях
Пождемі В.І., Каракаю О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа: Кооператив по будівництву та
експлуатації індивідуальних гаражів
«Полярний» про поділ майна, що є
спільною власністю подружжя,

ВСТАНОВИВ:

у січні 2014 року позивачка звернулась до
суду з даним позовом. В обґрунтування
позовних вимог зазначила, що вона та
ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому
шлюбі з 06.06.1986 року до 29.05.2013 року.

Перебуваючи в шлюбі сторони за спільні
кошти придбали гаражний бокс АДРЕСА_1,
побудований господарським способом у
2002 році. Вартість зазначеного
автогаражу складає 128000 грн. Пайові
внески були повністю виплачені
подружжям 18.09.2003 року. Відповідач не
визнає за позивачкою право
співвласності на гаражний бокс, тоді як
інше спільне майно подружжя, таке як
квартира, вже поділено за рішенням суду
за позовом відповідача.

На підставі вимог ст..ст.68, 69, 60 СК
України просила розділити між нею та
ОСОБА_2 майно, яке є спільною сумісною
власністю подружжя - гаражний бокс
АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивачка позов
підтримала, просила його задовольнити.
Пояснила суду, що відносини з
відповідачем після розірвання шлюбу
ускладнені. Колишнє подружжя проживає
в одній квартирі і відповідач
категорично відмовляється визнати її
часткове право власності на спільний
гаражний бокс, пай на який вони
виплачували перебуваючи у шлюбі за
спільні кошти.

Відповідач в судовому засіданні проти
позову заперечував. Пояснив суду, що
він сам сплатив за гаражний бокс 1400
доларів США, а позивачка до цього майна
відношення не має. Просив в задоволенні
позову відмовити. Пояснив, що доказів
того, що він витратив особисті кошти на
придбання гаражу, відповідач не має.
Разом з тим вважає, що з вини позивачки
ними була подарована земельна ділянка
її родичам, а тому позивачка повинна
отримати кошти за земельну ділянку, а
не ділити з ним гараж.

Після оголошеної перерви в судове
засідання 18.082013 року відповідач не
з»явився, про день, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, про що свідчить розписка в
матеріалах справи. Про причини неявки
суд не повідомив. Суд вважає можливим
закінчити розгляд справи у відсутності
відповідача.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши
письмові докази у справі, встановив
наступне.

Спірним майном є автогаражний бокс з
підвалом АДРЕСА_1.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був
зареєстрований 06.06.1986 року а.з.№ 502, про
що свідчить свідоцтво про шлюб, видане
повторно відділом реєстрації актів
цивільного стану Подільського
районного управління юстиції в м.
Києві.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 29.05.2013 року шлюб між
сторонами розірвано.

За даними Київського міського бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об»єкти
нерухомого майна гаражний бокс
АДРЕСА_1 на праві власності
зареєстрований за ОСОБА_2 на підставі
свідоцтва про право власності,
виданого 20.11.2003 року.

Відповідач відмовився надати суду
правовстановлюючий документ на
спірний гаражний бокс. До пояснень
відповідача про те, що позивачка
умовила його подарувати родичам
земельну ділянку, а тому вона не має
права на гаражний бокс, який він
оплатив особисто, суд відноситься
критично. Доказів на підтвердження
виплати особистих коштів за гаражний
бокс відповідач суду не надав. Інше
майно подружжя не є предметом даного
спору.

Відповідно до ст.. 60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини самостійного заробітку
(доходу).

Згідно ст.. 69 СК України дружина і
чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності, незалежно від розірвання
шлюбу.

За ст.. 70 СК України у разі поділу майна,
що є об»єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.

Вирішуючи спір та оцінюючи у
сукупності зібрані по справі докази,
суд виходить з правила рівності часток
у власності подружжя, бере до уваги
інтереси дружини, чоловіка, обставин
придбання автогаражного боксу з
підвалом АДРЕСА_1, та приходить до
висновку про задоволення позовних
вимог.

Відповідно до довідки до акту огляду
МСЕК від 20.04.2013 року ОСОБА_1 є інвалідом 2
групи безстроково.

Відповідно до пенсійного посвідчення
виданого 20.01.2008 року серія НОМЕР_1
ОСОБА_2 також є інвалідом 2 групи.

За Законом України «Про судовий збір»
сторони звільняються від сплати
судового збору.

Керуючись ст..ст. 60, 69, 79 СК України,
ст..ст.15,30,60, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа: Кооператив по будівництву та
експлуатації індивідуальних гаражів
«Полярний» про поділ майна, що є
спільною власністю подружжя,
задовольнити .

Поділити автогаражний бокс з підвалом
АДРЕСА_1, що є спільною сумісною
власністю подружжя-

- визнати право власності за
ОСОБА_1 на ? частину гаражного боксу з
підвалом АДРЕСА_1;

- визнати право власності за
ОСОБА_2 на ? частину гаражного боксу з
підвалом АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду м.
Києва через Оболонський районний суд м.
Києва протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Богдан О.О.