Справа № 234/6493/14-ц
Провадження № 2/234/3081/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2014 року
місто Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької
області

в складі головуючого судді Карпенко
О.М.,

при секретарі Аксеніної В.М.,

за участю прокурора Неженця М.Є.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа -
Орган опіки та піклування виконкому
Краматорської міської ради про
позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

28.07.2014 року ОСОБА_1, звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 про позбавлення
батьківських прав, третя особа - Орган
опіки та піклування виконкому
Краматорської міської ради про
позбавлення батьківських прав.

Позивач у судове засідання не з'явився,
але надав заяву про те, що позов
підтримує та просить справу розглянути
у його відсутність, на позовних вимогах
наполягає. Не заперечує проти
ухвалення заочного рішення.

Із позову вбачається, що у період з 1993
року по 2004 рік позивач з відповідачкою
проживали разом , перебували у
фактичних шлюбних відносинах.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка - ОСОБА_3.

З червня 2004 року сімейні відносини
припинилися, були припинені шлюбні
відносини.

З народження і по теперішній час, дочка
ОСОБА_3 мешкає разом з позивачем, окремо
від відповідачки. Донька позивача
знаходиться на повному його утриманні,
він займається її вихованням, що
містить обов'язкові елементи
особистого прикладу, переконання,
заохочень, контролю за дотриманням
шкільної дисципліни та соціальною
поведінкою за межами навчального
закладу.

Спору з приводу місця проживання
дитини між позивачем та відповідачкою
не має, проживання разом з позивачем
донька обрала самостійно при
досягненні встановленого віку.

Відповідачка участі у вихованні не
приймає, умови необхідного розвитку
дитини не забезпечує. Спілкування між
дитиною та відповідачкою носять
здебільш несистематичний випадковий
характер.

Матеріальної допомоги на утримання
дитини відповідачка не надає, аліменти
з неї на мою користь позивача не
стягуються. На стягненні аліментів
позивач не наполягає, вважає, що сам
здатен забезпечити дитину всім
необхідним.

Позивач вважає за доцільне позбавити
батьківських прав відповідачку
оскільки остання дитиною не
цікавиться, не відвідує, ухиляється від
виконання своїх обов'язків по
вихованню.

Позивач повністю опікується дитиною.
Позивач намагається максимально
забезпечувати всі потреби, займається
вихованням, піклується про стан
здоров'я, проявляє турботу про фізичний
та духовний розвиток дитини.

У судове засідання відповідачка не
з'явилася, надала суду заяву з
проханням справу розглянути за її
відсутності та що позов визнає.

У судовому засіданні прокурор просить
позовні вимоги задовольнити, вважає, що
матір не виконує своїх обов'язків по
вихованню та утриманню дитини,
ухиляється від виконання своїх
обов'язків.

Представник третьої особи - органа
опіки та піклування виконкому
Краматорської міської ради суду
просила суд позов задовольнити, надала
письмовий висновок та заяву про
розгляд справи без її участі.

Вислухавши думку прокурора,
дослідивши у сукупності зібрані по
справі докази, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Декларація прав дитини,
проголошена Генеральною Асамблеєю ООН
20 листопада 1959 року, як принципове
положення визначила, що дитина повинна
зростати в умовах турботи.

Відповідно до статті 3 Конвенції
про права дитини в усіх діях щодо дітей,
незалежно від того, здійснюються вони
державними чи приватними установами,
що займаються питаннями соціального
забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється як найкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Крім того, статтею 9 Конвенції про
права дитини визначено, що
держави-учасниці забезпечують те, щоб
дитина не розлучалася з батьками
всупереч їх бажанню, за винятком
випадків, коли компетентні органи
згідно з судовим рішенням, визначають
відповідно до застосовуваного закону і
процедур, що таке розлучення необхідне
в якнайкращих інтересах дитини. Таке
визначення може бути необхідним у тому
чи іншому випадку, наприклад, коли
батьки не піклуються про дитину.

Відповідно до статті 18 Конвенції
про права дитини, батьки несуть основну
відповідальність за виховання дитини.
Найкращі інтереси дитини є предметом
їх основного піклування.

У відповідності до пунктів 15, 16
роз'яснень постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 березня
2007 року № 3 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» (зі змінами)
позбавлення батьківських прав (тобто
прав на виховання дитини, захист її
інтересів, на відібрання дитини в інших
осіб, які незаконно її утримують, та
ін.), що надані батькам до досягнення
дитиною повноліття і ґрунтуються на
факті спорідненості з нею, є крайнім
заходом впливу на осіб, які не
виконують батьківських обов'язків, а
тому питання про його застосування
слід вирішувати лише після повного,
всебічного, об'єктивного з'ясування
обставин справи, зокрема ставлення
батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України
мати, батько можуть бути позбавлені
судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового
будинку або з іншого закладу охорони
здоров'я без поважної причини і
протягом шести місяців не виявляли
щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або
наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів
експлуатації дитини, примушують її до
жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного
злочину щодо дитини.

Із змісту зазначеної норми випливає, що
ухилення від виконання юридичного
обов'язку по вихованню дитини завжди
акт свідомої поведінки, оскільки особа
має реальну можливість виконати його,
але не вчиняє відповідних дій.

Згідно ст. 166 СК України особа,
позбавлена батьківських прав втрачає
особисті немайнові права щодо дитини
та звільняється від обов'язків щодо її
виховання та інше, але ж не
звільняється від обов'язку щодо
утримання дитини.

Згідно роз'яснень Верховного
Суду України, викладених в п.16
Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007
року (з послідуючими змінами та
доповненнями) «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав», - хронічний
алкоголізм батьків і захворювання їх
на наркоманію мають бути підтверджені
відповідним медичним висновком.

Згідно статті 8 Закону України
«Про охорону дитинства» кожна дитина
має право на рівень життя, достатній
для її фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного та
соціального розвитку. При цьому,
виховання в сім'ї є першоосновою
розвитку особистості дитини. Саме
батьки несуть відповідальність за
створення умов, необхідних для
всебічного розвитку дитини, згідно з
законами України і на кожного з них
покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини. Батьки або
особи, які їх замінюють, несуть
відповідальність за створення умов,
необхідних для всебічного розвитку
дитини, відповідно до законів України.

Вимоги ст. 12 ч.6 Закону України
«Про охорону дитинства» передбачають,
що батьки або особи, які їх замінюють,
несуть відповідальність за порушення
прав і обмеження законних інтересів
дитини на охорону здоров'я, фізичний і
духовний розвиток, навчання,
невиконання та ухилення від виконання
батьківських обов'язків відповідно
до закону.

Згідно вимог ст.ст. 150, 155
Сімейного Кодексу України, батьки
зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров'я, фізичний,
духовний та моральний розвиток.

Виходячи із змісту ст.ст. 164, 165
Сімейного Кодексу України, мати, батько
можуть бути позбавлені батьківських
прав, якщо ухиляються від виконання
своїх обов'язків по вихованню дитини.

Судом встановлено, що згідно копії
свідоцтва про народження, відповідачка
ОСОБА_2, є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с. 7).

Як вбачається з довідки місця мешкання,
позивач мешкає разом з донькою ОСОБА_3
та матірю (а.с. 8).

Відповідно до ст. 11 ЦПК України,
суд розглядає справу у межах заявлених
вимог та на підставі наданих сторонами
документів та доказів.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами,
які приймають участь у розгляді справи.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі щодо яких у сторін, які беруть
участь у розгляді справи виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Враховуючи інтереси дитини, суд вважає,
що відповідачка свідомо ухиляється від
своїх батьківських обов'язків,
самоусунулася від виховання та
утримання дитини, долею, життям та
здоров'ям не цікавиться, не турбується
про майбутнє, матеріальної допомоги та
моральної підтримки не надає, чим
наносить шкоду психічному та фізичному
здоров'ю дитини, у зв'язку з чим позовні
вимоги про позбавлення батьківських
прав, слід задовольнити у повному
обсязі.

Керуючись ст.10, 60, 213-215 ЦПК
України, ст. ст. 164, 166 СК України,
Конвенцією про права дитини, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1, до ОСОБА_2, третя
особа - Орган опіки та піклування
виконкому Краматорської міської ради
про позбавлення батьківських прав -
задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
батьківських прав відносно її дитини -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:

Рішення ухвалене й надруковано у
нарадчий кімнаті у єдиному екземплярі.

Суддя: