Справа № 161/4116/14-ц
Провадження № 2/161/1777/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

18 серпня 2014 року
Луцький міськрайонний суд Волинської
області

в складі: головуючого - судді -
Крупінської С.С.

при секретарі -
Бакай Г.М.

з участю позивача -
ОСОБА_1

представника відповідача -
Наумчука В.А

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Луцька
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
державного комунального підприємства
«Луцьктепло» про поновлення на роботі
та стягнення середнього заробітку за
час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до
державного комунального підприємства
«Луцьктепло» про поновлення на роботі.

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що
на підприємстві працює з 1980 року, а
01.12.2001 року була прийнята на посаду
оператора котельні в ДКП «Луцьктепло».
16.09.2011 року переведена на посаду
інспектора з соціальної допомоги, а
15.07.2013 року на посаду фахівця з питань
зайнятості, де працювала до звільнення.
Крім того, вона була головою
профспілкового комітету первинної
профспілкової організації ДКП
«Луцьктепло» та обрана до складу ЦК
профспілки працівників ЖКГ, місцевої
промисловості, побутового
обслуговування населення.

31.12.2013 року її було переобрано з посади
голови профспілкової організації ДКП
«Луцьктепло».

17.02.2014 року наказом № 22-с вона була
звільнена з роботи відповідно до п. 1 ст.
40 ЗУпП у зв'язку із скороченням
чисельності та штату. Вважає
звільнення незаконним та
необґрунтованим, оскільки при її
звільненні не було попередньої згоди
виборчого органу первинної
профспілкової організації та обкому
працівників профспілки ЖКГ МП ПОН та їй
не було запропоновано іншу посаду на
підприємстві за відповідною професією
чи спеціальністю.

Просить суд, визнати незаконним наказ
від 17 лютого 2014 року за № 22-ос в частині
звільнення її з роботи та поновити на
роботі в державному комунальному
підприємстві «Луцьктепло».

В судовому засіданні позивач та
її представник збільшили позовні
вимоги, просили суд поновити її на
роботі та стягнути з відповідача
середній заробіток за час вимушеного
прогулу з 17.02.2014 року по даний час в сумі
18 889 грн. 26 коп.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав, просив суд в
його задоволенні відмовити, та подав до
суду письмове заперечення щодо
заявленого позову.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши та
оцінивши представлені по справі докази
в їх сукупності, суд прийшов до
висновку, що позов до задоволення не
підлягає.

Судом встановлено, що позивач з 15 липня
2013 року обіймала посаду фахівця з
питань зайнятості.

Наказом № 503 від 13 листопада 2013 року по
державному комунальному підприємству
«Луцьктепло» було скорочено посаду
фахівця з питань зайнятості.

Підставою для видання даного наказу
була вимога Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
комунальних послуг щодо зменшення
спискової численності працівників та
витрат по заробітній платі державного
комунального підприємства
«Луцьктепло» при затвердженні
проектів тарифів на теплову енергію.

25 листопада 2013 року було видано наказ №
421-0с «Про попередження про наступне
вивільнення працівників», з яким
позивач ознайомлена під розписку (а.с.
35).

Відповідно до вимог ст. 49-2 КЗпПУ
позивачу пропонувалася робота
оператора теплового пункту ІІІ розряду
(а.с. 37), з чим вона ознайомлена та
відмовилася від даної пропозиції.
Посилання позивача на те, що їй не було
не запропоновано посаду радника
директора І категорії судом
перевірялося та встановлено, що вона
немає освіти за напрямком діяльності
підприємства та не відповідає
кваліфікаційним вимогам для даної
посади. Що ж до посади начальника
відділу кадрів, то дана посада не є
вакантною.

Позивачем зазначається, що її
звільнення відбулося без попередньої
згоди виборного органу первинної
профспілкової організації та обкому
профспілки працівників ЖКГ, місцевої
промисловості, побутового
обслуговування населення, чим порушено
вимоги ст. 43 КЗпПУ.

В матеріалах справи наявні подання
відповідача до профспілкового
комітету державного комунального
підприємства «Луцьктепло» та
Волинської обласної організації
профспілки працівників ЖКГ, місцевої
промисловості, побутового
обслуговування населення (а.с. 39-40).

Відповідно до ст. 43 КЗпПУ розірвання
трудового договору з підстав,
передбачених пунктами 1 (крім випадку
ліквідації підприємства, установи,
організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і
3 статті 41 цього Кодексу, може бути
проведено лише за попередньою згодою
виборного органу (профспілкового
представника), первинної профспілкової
організації, членом якої є працівник. У
випадках, передбачених законодавством
про працю, виборний орган первинної
профспілкової організації, членом якої
є працівник, розглядає у
п'ятнадцятиденний строк обгрунтоване
письмове подання власника або
уповноваженого ним органу про
розірвання трудового договору з
працівником. Подання власника або
уповноваженого ним органу має
розглядатися у присутності працівника,
на якого воно внесено. Розгляд подання
у разі відсутності працівника
допускається лише за його письмовою
заявою. За бажанням працівника від його
імені може виступати інша особа, у тому
числі адвокат. Якщо працівник або його
представник не з'явився на засідання,
розгляд заяви відкладається до
наступного засідання у межах строку,
визначеного частиною другою цієї
статті. У разі повторної неявки
працівника (його представника) без
поважних причин подання може
розглядатися за його відсутності. У
разі якщо виборний орган первинної
профспілкової організації не
утворюється, згоду на розірвання
трудового договору надає
профспілковий представник,
уповноважений на представництво
інтересів членів професійної спілки
згідно із статутом.

Виборний орган первинної
профспілкової організації
(профспілковий представник) повідомляє
власника або уповноважений ним орган
про прийняте рішення у письмовій формі
в триденний строк після його прийняття.
У разі пропуску цього строку
вважається, що профспілковий орган дав
згоду на розірвання трудового
договору. Якщо працівник одночасно є
членом кількох первинних
профспілкових організацій, які діють
на підприємстві, в установі,
організації, згоду на його звільнення
дає виборний орган тієї первинної
профспілкової організації, до якої
звернувся власник або уповноважений
ним орган. Рішення виборного органу
первинної профспілкової організації
(профспілкового представника) про
відмову в наданні згоди на розірвання
трудового договору повинно бути
обгрунтованим. У разі якщо в рішенні
немає обгрунтування відмови в наданні
згоди на розірвання трудового
договору, власник або уповноважений
ним орган має право звільнити
працівника без згоди виборного органу
первинної профспілкової організації
(профспілкового представника). Власник
або уповноважений ним орган має право
розірвати трудовий договір не пізніш
як через місяць з дня одержання згоди
виборного органу первинної
профспілкової організації
(профспілкового представника).

Якщо розірвання трудового договору з
працівником проведено власником або
уповноваженим ним органом без
звернення до виборного органу
первинної профспілкової організації
(профспілкового представника), суд
зупиняє провадження по справі, запитує
згоду виборного органу первинної
профспілкової організації
(профспілкового представника) і після
її одержання або відмови виборного
органу первинної профспілкової
організації (профспілкового
представника) в дачі згоди на
звільнення працівника (частина перша
цієї статті) розглядає спір по суті.

Згідно до ч. 1 ст. 41 Закону України
«Про професійні спілки, їх права та
гарантії діяльності» працівникам
підприємств, установ або організацій,
обраним до складу виборних
профспілкових органів, гарантуються
можливості для здійснення їх
повноваження.

Відповідно до діючого законодавства
професійний орган повинен розглянути
подання у 15 денний строк.

Виборчий орган повідомляє власника про
прийняте рішення у письмовій формі в
триденний строк після прийняття
рішення. У разі пропуску строку,
зазначеного у ст. 39 Закону України «Про
професійні спілки, їх права та гарантії
діяльності» вважається, що виборчий
орган дав згоду на розірвання
трудового договору.

Як зазначає відповідач і цього не
заперечує позивач у зазначений строк
відповідь не надійшла.

Судом не встановлено інших обставин,
які б давали підстави для незаконного
звільнення позивача з займаної посади.

За таких обставин та з урахуванням
доводів учасників судового розгляду по
даній справі, суд приходить до
висновку, що заявлений позов про
поновлення на роботі і стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу не підлягає до задоволення

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 60, 88, 213-215 ЦПК
України, ст. 43 КЗпП України, ст. 41 Закону
України «Про професійні спілки, їх
права та гарантії діяльності», суд , -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
державного комунального підприємства
«Луцьктепло» про поновлення на роботі
та стягнення середнього заробітку за
час вимушеного прогулу - відмовити за
безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана через Луцький
міськрайонний суд до апеляційного
суду у Волинській області протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
для осіб які були відсутні під час
проголошення рішення, з дня отримання
його копії .

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду
С.С.
Крупінська