У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2014 року м.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О., суддів:
Амеліна В.І., Іваненко Ю.Г., Євтушенко
О.І., Ситнік О.М.,розглянувши в судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредо-Інвест-Строй»
про стягнення пені, річних та
інфляційних втрат, за касаційною
скаргою ОСОБА_6 на рішення
Суворовського районного суду м.
Херсона від 10 липня 2013 року, рішення
апеляційного суду Херсонської області
від 24 вересня 2013 року та касаційною
скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредо-Інвест-Строй»
на рішення апеляційного суду
Херсонської області від 24 вересня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року ОСОБА_6 звернулася до
суду з позовом, у якому зазначала, що 29
липня 2010 року між нею та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Кредо-Інвест-Строй» (далі - ТОВ
«Кредо-Інвест-Строй») укладено договір
про дольову участь у будівництві,
згідно з умовами якого вона передала
забудовнику 144 060 грн, а він зобов'язався
у строк до 30 травня 2011 року побудувати,
здати в експлуатацію та передати їй у
власність квартиру по АДРЕСА_1.

Оскільки у зазначений договором строк
будинок не побудований, квартира їй не
передана, на підставі п. 4.3 договору про
дольову участь у будівництві, просила
стягнути з відповідача пеню у розмірі
2629 грн 07 коп., 3 % річних від
простроченої суми у розмірі 8797 грн 84
коп. та 2881 грн 23 коп. інфляційних
втрат.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 10 липня 2013 року позов
задоволено частково. Стягнуто з ТОВ
«Кредо-Інвест-Строй» на користь ОСОБА_6
1087 грн 64 коп. пені за прострочення
строків вводу будинку в експлуатацію. У
задоволенні іншої частини позову
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Херсонської області від 24 вересня 2013
року рішення Суворовського районного
суду м. Херсона від 10 липня 2013 року у
частині відмови у задоволенні позовних
вимог про стягнення 3 % річних та
інфляційних втрат скасовано та
ухвалено нове рішення, яким позовні
вимоги ОСОБА_6 у цій частині задоволено
частково. Стягнуто з ТОВ
«Кредо-Інвест-Строй» на користь ОСОБА_6
3 % річних у розмірі 2142 грн 15 коп. та 288
грн 12 коп. інфляційних втрат, а всього -
2430 грн 27 коп. У задоволенні іншої
частини позовних вимог про стягнення
3 % річних та інфляційних витрат
відмовлено.

Рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 10 липня 2013 року у частині
стягнення з ТОВ «Кредо-Інвест-Строй» на
користь ОСОБА_6 пені у розмірі 1087 грн 64
коп. за порушення строків вводу будинку
в експлуатацію за кожен день
прострочення за період з 01 січня 2013
року по червень 2013 року у апеляційному
порядку не переглядалось, як таке, що не
оскаржувалось. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_6,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
просила скасувати судові рішення та
ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог у повному обсязі.

У касаційній скарзі ТОВ
«Кредо-Інвест-Строй», посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права та неправильне застосування норм
матеріального права, просило скасувати
рішення суду апеляційної інстанції та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 27 листопада 2013
року касаційні скарги ОСОБА_6 та ТОВ
«Кредо-Інвест-Строй» відхилено.
Рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 10 липня 2013 року у
незмінній при апеляційному перегляді
частині та рішення апеляційного суду
Херсонської області від 24 вересня 2013
року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду України від
25 червня 2014 року ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 27 листопада 2013 року
скасовано, справу передано на новий
розгляд до суду касаційної інстанції.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши доповідь судді,
дослідивши матеріали цивільної справи
та вивчивши доводи касаційних скарг,
вважає, що касаційна скарга ОСОБА_6 має
бути задоволена частково, касаційна
скарга ТОВ «Кредо-Інвест-Строй» −?
задоволена повністю.

За вимогами ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу відповідно до норм
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин, а
за їх відсутності - на підставі закону,
що регулює подібні відносини, або
керуючись загальними засадами і
змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у
якому повно відображені обставини, що
мають значення для цієї справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний
з'ясувати питання, зокрема, щодо:
наявності обставин (фактів), якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та навести докази на їх підтвердження;
наявності інших фактичних даних, які
мають значення для вирішення справи;
правовідносин, зумовлених
встановленими фактами. У рішенні суду
обов'язково повинні бути зазначені
встановлені судом факти і відповідні
їм правовідносини.

Вказані вимоги апеляційним судом не
дотримано.

Судами встановлено, що 29 липня 2010 року
між ТОВ «Кредо-Інвест-Строй» та ОСОБА_6
укладено договір про дольову участь у
будівництві, згідно з умовами якого
остання передала забудовнику 144
060 грн, а він зобов'язався у строк до 30
травня 2011 року побудувати, здати в
експлуатацію та передати їй у
власність квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 8−?11).

Відповідно до п. 4.3 вказаного договору у
разі порушення забудовником строку
введення збудованого будинку в
експлуатацію, передбаченого умовами
зазначеного договору, забудовник
сплачує замовнику пеню у розмірі 0,005 %
від внесеної суми за кожен день
прострочення.

Оскільки забудовник не виконав умови
договору у частині введення в
експлуатацію будинку до 30 травня 2011
року, суди першої та апеляційної
інстанцій обґрунтовано дійшли
висновку, що відповідач зобов'язаний
сплатити пеню у розмірі 0,005 % від
внесеної ОСОБА_6 суми, як зазначено у п.
4.3 договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Передбачена ст. 625 ЦК України
відповідальність застосовується до
правовідносин зобов'язального
характеру, які виникають з приводу
грошових зобов'язань.

У силу положень ст. ст. 524, 533−?535, 625 ЦК
України грошовим є зобов'язання, що
виражається в грошових одиницях
України (грошовому еквіваленті в
іноземній валюті), тобто будь-яке
зобов'язання зі сплати коштів.

Таким чином, грошовим зобов'язанням є
таке правовідношення, в якому одна
сторона (боржник) зобов'язана сплатити
гроші на користь другої сторони
(кредитора), а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Підставою застосування
відповідальності, передбаченої
частиною другою статті 625 ЦК України, є
прострочення боржником виконання
грошового зобов'язання.

Тобто, порушенням грошового
зобов'язання є невиконання боржником
обов'язку сплатити грошові кошти.

Між ТОВ «Кредо-Інвест-Строй» та ОСОБА_6
виникли зобов'язання з договору про
часткову участь у будівництві, за
умовами якого забудовник
зобов'язувався збудувати об'єкт
будівництва у строк, визначений
договором, і передати його замовнику,
однак на порушення умов договору свої
зобов'язання не виконав.

Таким чином, спір між сторонами виник
унаслідок невиконання відповідачем
умов договору щодо передачі об'єкта
будівництва у власність позивачки, а не
внаслідок невиконання боржником
грошового зобов'язання, тому до спірних
правовідносин не застосовуються
положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, у зв'язку
із чим виключається можливість
вимагати від ТОВ
«Кредо-Інвест-Строй» сплати 3 % річних
та інфляційних втрат.

Вказана правова позиція викладена у
постанові Верхового Суду України від 25
червня 2014 року у справі № 6-25цс14.

Скасувавши законне й обґрунтоване
рішення суду першої інстанції,
апеляційний суд припустився помилки у
застосуванні матеріального та
процесуального закону.

Ураховуючи викладене, рішення
апеляційного суду підлягає скасуванню
із залишенням рішення суду першої
інстанції в силі відповідно до ст. 339
ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 333, 336, 339, 343, 344, 345, 347 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити
частково.

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Кредо-Інвест-Строй» задовольнити.

Рішення апеляційного суду Херсонської
області від 24 вересня 2013 року
скасувати, рішення Суворовського
районного суду м. Херсона від 10 липня 2013
року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: П.О.
Гвоздик Судді: В.І.
Амелін О.І. Євтушенко Ю.Г. Іваненко О.М.
Ситнік