Справа № 372/2007/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2014 року
Обухівський районний суд
Київської області у складі:

головуючого судді - Проць Т. В. ,

при секретарі - Бенчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Обухівського
районного суду Київської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування
моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_2 про відшкодування
моральної шкоди. В обґрунтування
позовної заяви зазначив, що 12 вересня
2013 року близько 02 години 00 хвилин,
керуючи технічно справним автомобілем
ВАЗ-21013, реєстраційний номер НОМЕР_1
ОСОБА_5 скоїв дорожньо транспортну
пригоду, в результаті якої син
позивача, ОСОБА_6, що перебував на
пасажирському місці у вказаному
автомобілі, загинув. Вироком
Обухівського районного суду від 13
грудня 2013 року ОСОБА_5 визнаний винним у
вчиненні злочину, передбаченого ч.2
ст.286 КК України. Оскільки вказаний
транспортний засіб знаходиться у
власності відповідача, позивач просила
стягнути з нього 50000 грн. в
відшкодування моральної шкоди.

У судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги та пояснила,
що діями відповідача, як володільця
джерела підвищеної небезпеки, що
призвели до скоєння ДТП, їй завдано
глибоких душевних страждань. Просила
позов задовольнити.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав та пояснив, що відповідач, як
володілець транспортного засобу за
участю якого сталося ДТП, неправомірно
передав автомобіль засудженому, який
не мав посвідчення водія, з вини якого і
трапилась дорожньо-транспортна
пригода 02 вересня 2013 року, тобто ОСОБА_2
фактично сприяв її вчиненню.

Відповідач та представник відповідача
щодо задоволення позову заперечили,
вважаючи його безпідставним.

Вислухавши сторони та їх
представників, дослідивши матеріали
цивільної та кримінальної справ, суд
встановив наступне.

12 вересня 2013 року, близько 02 години 00
хвилин, ОСОБА_5, перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння та не маючи
посвідчення водія, керуючи технічно
справним автомобілем ВАЗ-21013,
реєстраційний номер НОМЕР_1,
проїжджаючи відрізок дороги із
заокругленням в право, що поблизу
с.Семенівка, Обухівського району,
Київської області, в порушення п. 2.1.а),
2.3.б), 2.9.а), 12.1. Правил дорожнього руху
України, був не уважний до дорожніх
обставин, не стежив за дорожньою
обстановкою, не обрав безпечну
швидкість для свого руху, у наслідок
чого втративши контроль над керуванням
автомобіля, виїхав на ліве по напрямку
свого руху узбіччя, а в подальшому
допустив з'їзд в кювет, де сталося
перекидання автомобіля. В результаты
даної дорожньо-транспортної пригоди
пасажир, який знаходився у вказаному
транспортному засобі син позивача
ОСОБА_6, загинув.

Вироком Обухівського районного суду
Київської області від 13 грудня 2013 року,
ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК
України та йому призначено покарання
у виді 3 років позбавлення волі без
позбавлення права керування
транспортними засобами.

Ухвалою Апеляційного суду Київської
області від 13 лютого 2014 року даний
вирок залишено без змін.

З матеріалів справи вбачається, що
засудженому ОСОБА_5 посвідчення водія
не видавалось.

Згідно інформації Центру ДАІ з
обслуговування м.Обухів та
Обухівського району автомобіль ВАЗ 21013
державний номер НОМЕР_1, станом на 12
вересня 2013 року зареєстрований за
ОСОБА_3

Відповідачем та його представником
визнається та не ставиться під сумнів,
що ключі та свідоцтво про реєстрацію
вказаного транспортного засобу 12.09.2013
року знаходились у ОСОБА_2

За клопотанням представника позивача
до участі у справі залучено власника
джерела підвищеної небезпеки -
автомобіля ВАЗ ОСОБА_3, який в судове
засідання не з'явився, хоча про час та
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилалась на ст.1167, 1168 та 1187 ЦК України.

У відповідності зі ст.1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, а ст.1168 ЦК України
визначено, що моральна шкода,
завдана смертю фізичної особи,
відшкодовується її чоловікові
(дружині), батькам (усиновлювачам),
дітям (усиновленим), а також особам, які
проживали з нею однією сім'єю.

Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Згідно з ч.1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Встановивши вказані обставини
справи, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги не ґрунтуються на нормі
закону та не підлягають задоволенню,
оскільки власником транспортного
засобу ВАЗ 21013 державний номер НОМЕР_1 є
ОСОБА_3, винним у дорожньо-транспортній
пригоді, яка мала місце 12 вересня 2013
року визнано винним ОСОБА_5.

Суд не погоджується з доводами
позивача про винність у ДТП ОСОБА_2,
оскільки вони доказово не
обґрунтовані.

Позивач заявив вимоги лише до
відповідача ОСОБА_2, до інших осіб
вимоги в межах судового розгляду
представник позивача заявляти
відмовився.

За таких обставин, у позові слід
відмовити.

Керуючись ст.ст.10, 11, 15, 60, 61, 212-214 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування
моральної шкоди відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Обухівський районний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня отримання копії рішення.

СуддяПроць Т. В.