Сколівський районний суд Львівської
Справа № 453/1103/14-ц
№
провадження 2/453/432/14
УХВАЛА

18.08.2014 року
м.
Сколе

Сколівський районний суд Львівської
області у складі:

головуючого судді Микитина В.Я.;

з участю секретаря Корнута Т.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у місті Сколе
Львівської області заяву представника
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про
забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в особі представника за
довіреністю ОСОБА_2 звернувся в суд із
позовною заявою, в якій просить
стягнути з відповідача - ОСОБА_3 борг за
договором позики у розмірі 25 858 грн., а
також судові витрати по справі.

Для забезпечення позову представник
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 18.08.2014 року
подав заяву, в якій просить у порядку
забезпечення позову накласти арешт на
усе нерухоме майно, що належить ОСОБА_3
на праві приватної власності та
накласти арешт на всі банківські
рахунки, відкриті на його ім'я. Заяву
мотивує тим, що відповідач, як власник
нерухомого майна та грошових коштів,
які можуть знаходитись на банківських
рахунках, відкритих на його ім'я, може
вжити заходів щодо знищення або
відчуження нерухомого майна,
приховання чи розтрачання належних
йому коштів до вирішення спору у суді.
Тому вважає, що незабезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання можливого рішення суду про
задоволення позовних вимог, ухваленого
у майбутньому.

Суд, розглянувши заяву про
забезпечення позову вважає, що така не
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 151 ЦПК України
суд, за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити передбачені цим
Кодексом, заходи забезпечення позову.
При цьому, у заяві про забезпечення
позову повинно бути зазначено причини,
у зв'язку з якими потрібно забезпечити
позов, вид забезпечення позову, який
належить застосувати, з обґрунтуванням
його необхідності, а також інші
відомості, потрібні для забезпечення
позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України
одним із видів забезпечення позову є
накладення арешту на майно або грошові
кошти, що належить відповідачеві і
знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22.12.2006 року
№ 9 «Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Позивач просить накласти арешт на все
нерухоме майно, яке належить
відповідачеві на праві приватної
власності та банківські рахунки
відповідача, проте, в порушення
вказаних процесуальних норм та
роз'яснень Постанови Пленуму
Верховного Суду України, не надає
доказів існування реальної загрози
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову.

Заява про забезпечення позову
вмотивована лише припущеннями та
побоюваннями щодо невиконання рішення
суду в разі задоволення позову. Вимоги
заяви не підтверджені належними
доказами, що свідчили б про
обґрунтованість тверджень позивача.
Обраний вид забезпечення позову не є
співмірним із заявленими позивачем
вимогами.

На підставі наведеного суд дійшов
висновку про безпідставність заяви та
її необґрунтованість, а тому вона не
підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 151-153, 209-210 ЦПК
України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні зави
представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2
про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подання
апеляційної скарги до апеляційного
суду Львівської області через
Сколівський районний суд Львівської
області протягом п'яти днів з дня її
проголошення.

Суддя
В.Я. Микитин