Справа № 2-1336/2006
Номер провадження 2-зз/334/34/14
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

29.08.2014 року суддя Ленінського
районного суду м. Запоріжжя Колесник
С.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про
скасування заходів забезпечення
позову та зняття арешту, -

встановив:

Заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
звернувся до суду із заявою про
скасування заходів забезпечення
позову та зняття арешту, при цьому
вказав, що він є сином та повним тезкою
ОСОБА_1, який помер 24.04.2013 року у віці 58
років.

Померлому батьку належав
на праві приватної власності будинок №
56 по вулиці Сусаніна у м. Запоріжжя.

В 2013 року йому стало відомо про те, що
02.03.2006 року державний виконавець
Ленінського ВДВС ОСОБА_2 своєю
постановою серія АМ 650472 наклав арешт та
заборонив відчуження будь-якого майна,
що належить «Сежченку Петру
Петровичу», зокрема – будинок № 56 по
вулиці Сусаніна у м. Запоріжжя.

Вказана постанова була винесена на
підставі виконавчого документу за
рішенням Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 13.03.2006 року в цивільній
справі №2-1336/2006 р. за позовом ЗАТ
«Страхова компанія «ВЕСКО» до ОСОБА_1(
тобто нього) про стягнення
матеріальної шкоди (суддя Мусієнко
Н.М.).

Ухвалою Ленінського районного суду
м.Запоріжжя від 20.11.2013 року постанова
державного виконавця Ленінського ВДВС
скасована як незаконна.

Крім того, на будинок № 56 по вулиці
Сусаніна у м. Запоріжжя, який належить
померлому ОСОБА_1, окрім вказаних вище
арештів, накладених Ленінським ВДВС
(які вже знято), було накладено також
арешт/заборона відчуження ухвалою
Ленінського районного суду м.Запоріжжя
від 14.02.2006 року, с. Мусієнко Н.М., в
рамках розгляду цивільної справи
№2-1336/2006 р. за позовом ЗАТ «Страхова
компанія «ВЕСКО» до ОСОБА_1 (нього ) про
стягнення матеріальної шкоди

Просить скасувати вказану ухвалу суду
через те, що арешти накладено на майно,
яке належить іншій особі – батьку
заявника (який станом на теперішній час
є померлим), через що неможливо
прийняти спадщину після батька.

Відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України
заходи забезпечення позову можуть бути
скасовані судом, який розглядає справу.

В судовому засіданні представник
заявника за довіреністю підтримав
доводи заяви та просив її задовольнити.

Відповідно до вимог ст. 152 ЦПК
України позов забезпечується
накладенням арешту на майно, що
належить відповідачеві.

Судом встановлено, що в провадженні
Ленінського районного суду м.Запоріжжя
перебувала цивільна справа №2-1336/2006 р.
за позовом ЗАТ «Страхова компанія
«ВЕСКО» до ОСОБА_1 про стягнення
матеріальної шкоди, заподіяної
внаслідок ДТП.

Той факт, що відповідачем у справі був
саме заявник підтверджується
постановою Ленінського районного
суду м.Запоріжжя від 10.08.2005 року про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ст..124 КУАП, на яке посилався позивач в
позові.

Разом з тим, житловий будинок
належить ОСОБА_1, який помер 24.04.2013 року
на праві особистої приватної
власності. Тому на нього не міг бути
накладений арешт в порядку
забезпечення позову у справі, де він
не є відповідачем.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. ст. 27, 31, 154 ЦПК України, -

У х в а л и в :

Скасувати заходи забезпечення позову,
вжиті на підставі ухвали Ленінського
районного суду від 14.02.2006 року, на
підставі якої 10.03.2006 року до державного
реєстру обтяжень нерухомого майна
внесено інформацію про арешт та
заборону відчуження нерухомого майна
(будинку № 56 по вулиці Сусаніна у м.
Запоріжжя), (запис 2951470).

Ухвала підлягає негайному
виконанню .

Ухвала може бути пред’явлена до
виконання протягом одного року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п’яти днів з дня її проголошення.
Особа, без участі якої було
постановлено ухвалу, має право подати
апеляційну скаргу протягом п’яти днів
з дня отримання копії ухвали.

Суддя:

Колесник