________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/6109/14-ц
Провадження № 2/520/4561/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2014 року

Київський районний суд м.Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.

При секретарі Малярчук .О.М.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом

Публічного Акціонерного товариства
«Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за договором кредиту

Встановив:

ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з
вимогами постановити рішення, яким
стягнути з відповідачки на користь
банку заборгованість за кредитним
договором №001-15163-070208 від 07.02.2008 року у
сумі 5075,87 грн., стверджуючи, що
відповідачка не виконала свої
зобов»язання за кредитним договором.
До судового засідання представник
Банку не з»явився, надав заяву про
вирішення спору за його відсутності.

Відповідачка до сьогоднішнього
судового засідання не з»яилась за
станом здоров»я, надала заяву про
вирішення спору за її відсутності. У
попередньому судовому засіданні
ОСОБА_1 позов не визнала і просила до
вимог Банку застосувати строки
позовної давності.

Суд вивчив матеріали по справі і
встановив наступне:

7 лютого 2008 року ПАТ «Дельта Банк»
(правонаступник ТОВ «КБ «Дельта») і
ОСОБА_1 уклали кредитний договір
№001-15163-070208 , за умовами якого Банк
надав, а ОСОБА_1 отримала кредитні кошти
в сумі 9890,02 грн на придбання певного
майна. Відповідно до умов договору
кредит надавався на строк 10 місяці - не
пізніше 6.12.2008 року, зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 10% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом за кінцевим
терміном повернення, щомісячної
винагороди за надання фінансового
інструменту у розмірі 1% .

Банк стверджує у позові, що ОСОБА_1
умови договору не виконала: не
повернула кредитні кошти в сумі 4439,35
грн, не сплатила відсотки за
користування кредитом в сумі 92,57 грн, не
сплатила комісію в сумі 543,95 грн.

На підтвердження своїх вимог Банк
посилався на такі докази: кредитний
договір від 07.02.2008 року, заяву- анкету
позичальника про надання їй кредиту,
меморіальний ордер №5195403 від 07.02.08 р.,
накладна і рахунок НОМЕР_1 від 07.02.2008 р.,
копію громадянського паспорту ОСОБА_1,
копії статутних документів Банку,
розрахунок заборгованості.

При вищевикладених обставинах
суд вважає, що позов банку не підлягає
задоволенню з таких підстав: 07.02.2008
року сторони уклали кредитний договір
на умовах повернення, строковості,
платності грошових коштів у сумі 9890,02
грн . При укладанні договору сторони
досягли домовленості щодо усіх
істотних умов: мети, суми і строку
кредиту; умов і порядку його видачі та
погашення; відсоткової ставки; порядку
плати за кредит; порядку зміни та
припинення дії договору;
відповідальності сторін за
невиконання або неналежне виконання
умов договору. Договір сторони уклали в
письмовій формі. На укладання договору
сторони мали вільне волевиявлення і
необхідний обсяг цивільної
дієздатності. Договір підлягає
виконанню обома сторонами. Банк
виконав свої зобов»язання і видав
відповідачці встановлені договором
кредитні кошти шляхом перерахування
на рахунок торгівельно-сервісному
підприємству.

Відповідно до вимог ст.1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов»язується надати
грошові кошти (кредит), позичальникові
у розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов»язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Ст. 257 ЦК України загальна позовна
давність встановлена тривалістю у три
роки. У. п.10.1 договору зазначено, що
строк дії договору встановлюється з
дня його підписання сторонами і діє до
повного виконання Позичальником
зобов»язань за цим договором. П. 10.2
договору передбачене забов»язання
кредитора направити на адресу
позичальника відповідного листа у разі
невиконання таабо неналежного
виконання Позичальником зобов»язань
по сплаті платежів понад 91 календарний
день. З наданих банком письмових
доказів вбачається, що ОСОБА_1 з 6.12.2008
року умови договору не виконує: не
повертає кредитні кошти і не сплачує
відсотки за користування кредитом, але
Банк будь-яких листів на адресу
позичальника не направляв.

У п.24 Постанови ВССУ «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» надані
наступні роз»яснення: «сама по собі
умова договору про дію договору до
повного виконання позичальником
зобов»язання перед кредитодавцем не
може розглядатися як установлення дії
договору, оскільки це не відповідає
вимогам ст.252 ЦК України, згідно з якою
строк визначається роками, місяцями,
тижнями, днями або годинами. Термін
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати».

З огляду на викладене, строк дії
кредитного договору №001-15163-070208 від
07.02.2008 року закінчився 07.12.2008 року, а 3
річний строк позовної давності за цим
договором сплив 7.12.2011 року. До суду з
вимогами про стягнення заборгованості
Банк звернувся 26.05.2014 року. У позові
питання про поновлення строків
позовної давності Банк не ставив.

Відповідно до частин 3,4 ст.267 ЦК позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення. Сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

Керуючись ст.213,214,215 ЦПК України,
суд

Вирішив

Публічному Акціонерному
товариству «Дельта Банк» відмовити у
задоволенні позову до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за договором
кредиту.

Рішення може бути оскаржено в Одеський
апеляційний суд через Київський райсуд
м.Одеси протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя
Калашнікова О. І.