КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 4-с/520/48/14
УХВАЛА

21.05.2014 року

Київський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого - судді
Петренка В.С.

за участю секретаря -
Гарнаженко Н.С.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Одесі скаргу
ОСОБА_2 на постанову про відкриття
виконавчого провадження Першого
Київського відділу Державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції, подану у цивільній
справі за позовом

ОСОБА_3

до ОСОБА_2

про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою на
дії Першого Київського відділу
Державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції, в якій
просить суд визнати незаконною та
скасувати постанову головного
державного виконавця Першого
Київського відділу Державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції Кусова Ю.С. ВП №
41940380 від 30.01.2014року про відкриття
виконавчого провадження.

В обґрунтування наданої скарги ОСОБА_2
посилається на те, що 30.01.2014року
головним державним виконавцем Першого
Київського відділу Державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції Кусовим Ю.С. була
винесена постанова про відкриття
виконавчого провадження по виконанню
виконавчого листа №1512/17168/2012, виданого
15.01.2014року про стягнення з неї на
користь ОСОБА_3 грошової суми у розмірі
1 680,00грн.

Заявниця зазначає, що постанова про
відкриття виконавчого провадження
була винесена 30.01.201 року, а з поштового
відділення вона була відправлена
тільки 28.02.2014 року, тобто через 28 днів,
після винесення самої постанови, а у
своїй поштовій скриньці вона знайшла
даний конверт лише 03.03.2014 року.

Заявниця вказує, що відповідно до ч. 5
ст. 25 Закону України «Про виконавче
провадження» копії постанови про
відкриття виконавчого провадження
надсилаються не пізніше наступного
робочого дня стягувачу та боржникові.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про
виконавче провадження», копії постанов
державного виконавця та інші документи
виконавчого провадження (далі -
документи виконавчого провадження), що
державний виконавець зобов'язаний
довести до відома сторін та інших
учасників виконавчого провадження,
надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Заявниця вважає, що ненадіслання
вчасно постанови про відкриття
виконавчого провадження та звичайною,
а не рекомендованою поштою є серйозним
порушеннями вимог Закону України «Про
виконавче провадження», оскільки
несвоєчасне отримання такого
документу сприяє по-перше, примусовому
виконанню рішення суду, що може
виявитися у накладенні арешту на
рахунки чи майно боржника, а по-друге,
призводить до зловживання з боку
державного виконавця, адже у такому
випадку по таких постановах відразу
стягується виконавчий збір, що
призводить до того, що вона, як боржник,
в обов'язковому порядку додатково
повинна оплатити виконавчий збір.

Враховуючи викладене, заявниця вважає,
що зазначена постанова є незаконною та
повинна бути скасована, оскільки
невчасне та неправильне надсилання
цього документа грубо порушує ст.ст. 25,
31 Закону України «Про виконавче
провадження».

Також ОСОБА_2 вказує, що у
оскаржувальній постанові зазначено, що
документ (виконавчий лист) вступив у
законну силу 04.12.2016року, тобто тільки
через 2 роки його можна буде виконувати.

Таким чином, заявниця вважає, що всі ці
порушення є явними та такими, що
порушують її права як боржника за
вказаним виконавчим документом, у
зв'язку з чим, звернулася до суду із
відповідною скаргою.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 386 ЦПК
України скарга розглядається у
десятиденний строк у судовому
засіданні за участю заявника і
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби, рішення, дія чи бездіяльність
якої оскаржуються. Якщо заявник,
державний виконавець або інша посадова
особа державної виконавчої служби не
можуть з'явитися до суду з поважних
причин, справу може бути розглянуто за
участю їх представників.

У судове засідання 21.05.2014року з'явився
представник скаржниці, надану скаргу
підтримав у повному обсязі та просив
суд її задовольнити.

Позивачка - ОСОБА_3, представник Першого
Київського відділу Державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції про час та місце
судового засідання повідомлені
належним чином, що підтверджується
повідомленнями про вручення поштових
відправлень, у судове засідання
21.05.2014року не з'явились, про поважність
причин відсутності не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, а також
матеріали цивільної справи №1512/17168/2012,
суд дійшов висновку про відмову у
задоволенні скарги, виходячи з
наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судом у судовому
засіданні, рішенням Київського
районного суду м. Одеси від 01.08.2013року
позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди, спричиненої
залиттям квартири було задоволено
частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 1381 грн. 00 коп. на відшкодування
матеріальної шкоди, 300 грн. на
відшкодування моральної шкоди,
спричиненої залиттям квартири, 214 грн. 60
коп. судового збору та 107 грн. 30 коп.
витрат по сплаті збору на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи, в решті позовних вимог
- відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 04.12.2013року апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилено, апеляційну
скаргу ОСОБА_3 задоволено частково,
рішення Київського районного суду м.
Одеси від 01 серпня 2013року змінено,
скасовано рішення суду в частині
відмови у стягненні витрат на правову
допомогу та витрат на експертне
дослідження і у цій частині ухвалено
нове рішення про задоволення позову,
стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у
відшкодування витрат на правову
допомогу 880грн. та 800грн. за сплату
експертного дослідження, в решті
рішення залишено без змін.

З метою примусового виконання рішення
суду, 15.01.2014року Київським районним
судом м. Одеси було видано відповідні
виконавчі листи.

Так, 30.01.2014року головним державним
виконавцем Першого Київського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції Кусовим
Ю.С. було винесено постанову ВП №41940380
про відкриття виконавчого провадження
з виконання виконавчого листа
№1512/17168/2012, виданий 15.01.2014року Київським
районним судом м. Одеси про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошової суми
у розмірі 1 680,00грн., а також
запропоновано боржнику самостійно
виконати вимоги виконавчого документу
у 7 денний строк з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження.

Зазначена постанова була направлена на
адресу ОСОБА_2 28.02.2014року, що
підтверджується відтиском поштового
штемпеля на конверті (а.с. 5).

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця
чи іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу,
порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 Закону України
«Про виконавче провадження» рішення,
дії або бездіяльність державного
виконавця та інших посадових осіб
державної виконавчої служби можуть
бути оскаржені стягувачем та іншими
учасниками виконавчого провадження
(крім боржника) до начальника відділу,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або до керівника
відповідного органу державної
виконавчої служби вищого рівня чи до
суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України у
разі встановлення обґрунтованості
скарги суд визнає оскаржувані рішення,
дії чи бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 та ч. 5 ст. 25 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. Копії постанови про
відкриття виконавчого провадження
надсилаються не пізніше наступного
робочого дня стягувачу та боржникові.

Згідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про
виконавче провадження» копії постанов
державного виконавця та інші
документи виконавчого провадження
(далі - документи виконавчого
провадження), що державний виконавець
зобов'язаний довести до відома сторін
та інших учасників виконавчого
провадження, надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

З матеріалів справи вбачається, що
виконавче провадження було відкрито
30.01.2014року, а постанова про відкриття
виконавчого провадження надіслана на
адресу боржника 28.02.2014року.

З урахуванням викладеного, суд
зазначає, що головним державним
виконавцем Першого Київського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції Кусовим
Ю.С. дійсно було надіслано ОСОБА_2
постанову пізніше наступного робочого
дня з моменту відкриття виконавчого
провадження, тобто після спливу
строків, наданих на добровільне
виконання вимог виконавчого документу,
однак, на сьогоднішній день, рішення
суду у добровільному порядку ОСОБА_2
так і не виконано.

Суд міг би визнати неправомірними дії
державного виконавця щодо
несвоєчасного надіслання постанови
про відкриття виконавчого провадження,
якби скарга містила таку вимогу, однак
задоволення вимог скарги шляхом
визнання незаконною та скасування
постанови головного державного
виконавця Першого Київського відділу
Державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції Кусова Ю.С.
ВП № 41940380 від 30.01.2014року про відкриття
виконавчого провадження призведе до
неможливості виконання рішення суду та
до порушення вимог ст. 124 Конституції
України, ст. 14 ЦПК України щодо
обов'язковості виконання судових
рішень.

Крім того, у постанові про відкриття
виконавчого провадження дійсно
зазначено, що документ вступив у
законну силу (набрав чинності)
04.12.2016року, що є помилковим, оскільки
рішення суду, на примусове виконання
якого було видано виконавчий лист,
набрало законної сили 04.12.2013року, однак
помилка у постанові про відкриття
виконавчого провадження не є підставою
для визнання незаконною та скасування
постанови головного державного
виконавця Першого Київського відділу
Державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції Кусова Ю.С.
ВП № 41940380 від 30.01.2014року про відкриття
виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що у задоволенні скарги
ОСОБА_2 на постанову про відкриття
виконавчого провадження Першого
Київського відділу Державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 386, 387 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_2 на
постанову про відкриття виконавчого
провадження Першого Київського
відділу Державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом
подання апеляційної скарги до
апеляційного суду Одеської області
через Київський районний суд м. Одеси
протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя
Петренко В. С.