АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4829/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Самсонова В.В. Доповідач -
Петешенкова М.Ю.Категорія 27
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2014 року
м. Дніпропетровськ

18 серпня 2014 року Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого -
Петешенкової М.Ю.

суддів - Дерев'янка
О.Г., Черненкової Л.А.,

при секретарі - Гасановій
С.Д.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» на рішення
Красногвардійського районного суду
м.Дніпропетровська від 12 березня 2014
року у цивільній справі за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н
О В И Л А:

У березні 2013 року позивач звернувся до
суду з вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що 28 серпня 2007 року
між ним та ОСОБА_2 укладений кредитний
договір відповідно до якого останній
надано кредит у розмірі 7840 доларів США
у порядку і на умовах, зазначених у
кредитному договорі, з кінцевим
терміном повернення 28 серпня 2037 року зі
сплатою відсотків за користування у
розмірі 12 % річних. У зв'язку з
систематичним невиконанням
відповідачкою умов кредитного
договору, утворилась заборгованість у
розмірі 17 014,73 доларів США, що за
офіційним курсом НБУ складає 135 947,73
грн., яку позивач й просить стягнути з
відповідачки на свою користь, а також
судові витрати по справі.

Рішенням Красногвардійського
районного суду м.Дніпропетровська від
12 березня 2014 року у задоволенні
позовних вимог ПАТ КБ «Приват Банк»
відмовлено (а.с.102-103).

Не погодившись із вищезазначеним
рішенням суду ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулося з апеляційною скаргою, в
якій посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід задовольнити, а рішення
суду першої інстанції скасувати з
наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 213 ЦПК України -
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час
ухвалення рішення суд вирішує, зокрема
питання про те, які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин та яка правова норма підлягає
застосуванню до спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 28 серпня 2007 року
між сторонами по справі був укладений
кредитний договір, відповідно до умов
якого останній надано кредит у розмірі
7 840 доларів США для проплати авансу за
квартиру АДРЕСА_1, зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 12 %
річних, з кінцевим терміном повернення
28 серпня 2037 року. У зв'язку з
систематичним невиконанням
відповідачкою ОСОБА_2 умов кредитного
договору, утворилась заборгованість у
розмірі 17 014,73 доларів США, що за
офіційним курсом НБУ складає 135947,73 грн.

Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Таким чином, у справах про
невиконання умов будь-яких договорів
позивач має довести, що у відповідача є
зобов'язання, яке їм не виконано, а
відповідач, що зобов'язання їм виконано
відповідно до умов договору, або не
виконано не з його вини.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції відповідно до наданих
позивачем доказів та норм
матеріального права дійшов висновків
про відсутність доказів надання ОСОБА_2
кредитних коштів у розмірі 7 840 доларів
США, однак не звернув уваги на умови
кредитного договору, які суд першої
інстанції не оцінив у відповідності із
ст. 212 ЦПК України.

Пунктом 1.2 кредитного договору
№ОКІКЮК08441520 передбачено, що
позичальник доручає банку провадити
погашення заборгованості по даному
кредитному договору в передбачені
даним договором строки за рахунок
коштів, розміщених на рахунку
позичальника. Номер рахунку зазначений
у п. 7.2. Договору.

Згідно з п. 3.5. кредитного договору для
погашення заборгованості за даним
договором, у тому числі винагороди й
відсотків за користування кредитом,
позичальник надає банку кошти на
рахунки, передбачені п. 1.2 даного
договору для зарахування коштів.

За змістом пункту 7.2. договору, банк
відкриває позичальникові рахунок
4479 для зарахування коштів,
спрямованих на погашення
заборгованості за кредитом.

Таким чином, посилання суду першої
інстанції, що позивачем не надано
доказів щодо погодження з
відповідачкою перерахування кредитних
коштів на інший рахунок, ніж вказаний у
п. 7.2 кредитного договору, є помилковим,
оскільки за умовами укладеного
кредитного договору, рахунок 4479
відкрито не для видачі кредитних
коштів, а навпаки для зарахування
коштів, які відповідачка сплачує в
рахунок погашення заборгованості.

Вказані обставини є суттєвими і
повинні враховуватися судом першої
інстанції, однак були залишені поза
увагою, що призвело до ухвалення
помилкового рішення по справі.

Відповідно до пункту 4.1 вказаного
договору при порушення позичальником
будь-якого зобов»язання, сплата пені
здійснюється в гривні. За змістом
пункту 5.4 цього ж договору у разі
порушення грошових зобов»язань, сплата
штрафу провадиться в гривні.

Зважаючи на те, що немає потреби у
додатковому збиранні чи оцінці
доказів, ухвалене у справі рішення
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про задоволення позову.

Посилання ОСОБА_2 про придбання нею
нерухомості та перерахування коштів в
рахунок заборгованості за нерухомість
не отримуючи кошти у сумі 7840 доларів
США, не знайшли свого підтвердження,
оскільки матеріали справи доказів
того, що придбання нерухомості
відбувалася за власні кошти, не
містить.

Не заслуговують на увагу посилання
ОСОБА_2 щодо недоліків кредитного
договору, оскільки останньою не
заперечувався факт укладення даного
договору та у відповідності до чинного
законодавства України нею не
оскаржувався і не був визнаним
недійсним, а за таких обставинах є
чинним.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 627 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договорів та визначенні умов з
урахуванням вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, вимог
розумності та справедливості.

Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України,
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і у встановлений термін,
відповідно до умов договору та вимог
чинного законодавства.

Ст. 1054 ЦК України визначено, що за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 638 Цивільного
кодексу України Договір вважається
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови визначені законом як істотні або
є необхідними для даного виду, а також
усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї сторони має бути досягнуто
згоди.

Не знаходять свого підтвердження
посилання відповідачки про
неповідомлення стосовно умов
кредитування, оскільки ст. 11 ЗУ «Про
захист прав споживачів» передбачено,
що договір про надання споживчого
кредиту укладається між кредитодавцем
та споживачем, відповідно до якого
позикодавець надає кошти (споживчий
кредит) або бере зобов'язання надати їх
споживачеві придбання продукції у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а споживач взується
повернути їх разом з нарахованими
відсотками.

У наведеному Законі чітко прописана
процедура укладання договору, яка
включає щодо надання інформації
кредитодавцеві та споживачеві один про
одного та щодо кредитування: мету, для
якої споживчий кредит може бути
витрачений, форми його забезпечення,
тип відсоткової ставки, сукупну
вартість кредиту та вартість послуги з
оформлення договору про надання
кредиту, строк, на який кредит може бути
одержаний, та його повернення.

Стосовно твердження про
необхідність застосування позовної
давності до вимог про стягнення штрафу
та пені, слід зазначити , що відповідно
до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про
стягнення неустойки (пені, штрафу)
застосовується позовна давність в один
рік.

Згідно ч. 5 ст. 261 ЦК України за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання, оскільки строк виконання за
договором зазначено 28 серпня 2037 року, а
позивач звернувся до закінчення даного
строку, то вищезазначені твердження
ОСОБА_2 являються необгрутованими.

З урахуванням вище встановлених
обставинах у справі, колегія суддів
вважає за необхідне апеляційну скаргу
задовольнити, а рішення суду першої
інстанції скасувати, та ухвалити нове
рішення, яким позовні вимоги ПАТ КБ
«ПриватБанк» задовольнити.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 309 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І
Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Рішення Красногвардійського районного
суду м. Дніпропетровська від 12 березня
2014 року - скасувати та ухвалити нове
рішення, яким позов публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
№ DNU0GK08441520 від 28 серпня 2007 року, яка
складається з: заборгованості за
кредитом у розмірі 7 384,01 доларів США, що
еквівалентно 58 998,23 грн., заборгованості
за процентами за користування кредитом
у розмірі 3369,57 доларів США, що
еквівалентно 26 922,86 грн., заборгованості
по комісії за користування кредитом у
розмірі 689,92 доларів США, що
еквівалентно 5512,46 грн., пені за
несвоєчасне виконання зобов'язань за
договором у розмірі 37 802,36 грн., штрафу
(фіксованої частини) у розмірі 250, 01 грн.,
штрафу (процентної складової) у розмірі
6461,83 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» судовий
збір у розмірі 2039,22

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з цього
часу.

Судді: