Справа № 161/8241/14-ц
Провадження № 2/161/2663/14
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А
Ї Н И

04 серпня 2014 року
місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської
області в складі:

головуючого - судді Пахолюка А.М.

при секретарі - Ковальчук А.В.,

з участю:

представника позивача - ОСОБА_2,

представника третьої особи - Бойчук
Г.О.,

відповідача - ОСОБА_4,

представника відповідача - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Луцьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_6,
третя особа на стороні позивача без
самостійних вимог щодо предмета спору
Садівниче товариство «Коршів» до
ОСОБА_4 про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 звернулася в суд із позовом до
ОСОБА_4 про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
відповідач являється суміжним
землекористувачем та самовільно
насадила на межі їх ділянок дерева та
кущі, які унеможливлюють нормальний
ріст насаджень на його земельній
ділянці.

На підставі наведеного просить суд,
усунути перешкоди в користуванні
належною йому земельною ділянкою
шляхом зобов?язання відповідача
вирубати дерева та інші насадження, які
знаходяться на межі їх земельних
ділянок.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала з
підстав, наведених в позовній заяві.
Просила суд позов задовольнити.

Представник третьої особи на стороні
позивача Бойчук Г.О. в судовому
засіданні підтримала позовні вимоги,
просила суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник
ОСОБА_5 в судовому засіданні позов не
визнали за безпідставністю вимог, суду
пояснили, що відповідач не вчиняла
будь-яких дій, спрямованих на порушення
прав позивача, як суміжного
землекористувача. Просили суд,
відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, показання свідка,
дослідивши та оцінивши представлені по
справі докази в їх сукупності, суд
прийшов до висновку, що позов не
підлягає до задоволення.

За змістом ч. 1 ст. 3 ЦПК України, ст. 15 ЦК
України, в їх системному зв?язку, кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання, який
реалізовується шляхом звернення до
суду із відповідним позовом за
правилами ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст.152 Земельного кодексу
України власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Статтею 103 Земельного кодексу
України закріплено загальні правила
добросусідства, за якими додержання
правил добросусідства є обов'язком
власників та землекористувачів
земельних ділянок, які мають обирати
такі способи використання земельних
ділянок відповідно до їх цільового
призначення, при яких власникам та
землекористувачам сусідніх земельних
ділянок завдасться щонайменше
незручностей.

Відповідно до ст.105 Земельного
кодексу України у випадку проникнення
коренів і гілок дерев з однієї
земельної ділянки на іншу власники та
землекористувачі земельних ділянок
мають право відрізати корені дерев і
кущів, які проникають із сусідньої
земельної ділянки, якщо таке
проникнення є перепоною у використанні
земельної ділянки за цільовим
призначенням.

Судом встановлено, що позивач на
підставі державного акту серії І-ВЛ
№026864 являється власником земельної
ділянки площею 0,06 га, розташованої на
території садівничого товариства
«Коршів» Коршівської сільської ради
(а.с.4).

Відповідач являється власником
сусідніх земельних ділянок загальною
площею 0,12 га, що розташовані там же
(а.с.22).

В обґрунтування своїх позовних вимог
ОСОБА_6 посилався на порушення його
права на користування земельною
ділянкою, що виявилося у насадженні
відповідачем дерев та кущів на межі
їхніх земельних ділянок.

Проте, всупереч ст. 60 ЦПК України
позивач та його представник не довели
та не підтвердили жодними належними та
допустимими доказами ті обставини, на
які вони посилаються як на підставу
своїх вимог.

Із матеріалів справи вбачається, що
24.02.2014 року членами СД «Коршів» було
складено акт, яким члени комісії
встановили наявність на межі земельних
ділянок сторін дерев та кущів,
посаджених відповідачем, які заважали
нормальному росту городини на
земельній ділянці позивача (а.с.5).

На думку суду, вказаний доказ не може
свідчити про порушення прав позивача в
даному випадку, виходячи з наступного.

Із змісту вказаного акту вбачається, що
він складений взимку, тобто в період,
коли ріст рослин та дерев не
відбувається. Крім того, відображені в
акті відомості не можна визнати
достовірними, оскільки, акт підписаний
лише представником позивача ОСОБА_2 за
відсутності доказів присутності при
огляді ОСОБА_4

Як пояснили суду представник позивача
ОСОБА_2, представник третьої особи
ОСОБА_7, які підписали акт, комісія не
заходила безпосередньо на земельні
ділянки та не проводила будь-яких
замірів.

Викладена в акті інформація про
знаходження дерев та кущів
безпосередньо на межі земельних
ділянок спростовується наданими
сторонами фотографіями, яких
вбачається, що дерева ростуть на певній
відстані від межі ділянок і земельна
ділянка позивача не засаджена
городиною до межі (а.с.20, 21, 29-32).

Крім того, як показала суд свідок
ОСОБА_1, ОСОБА_6 з 2012 року особисто не
обробляє земельну ділянку, яка на даний
час обробляється представником
позивача ОСОБА_2 Вказану обставину
підтвердила також ОСОБА_2 в судовому
засіданні, пояснивши суду, що позивач
тривалий час проживає в Республіці
Білорусь.

Посилання представника третьої особи
Бойчук Г.О. на ту обставину, що статутом
СД «Коршів» передбачено мінімальні
відстані розміщення дерев від межі в
даному випадку не мають значення для
справи, так як відповідач являється
членом іншого садівничого товариства -
«Коршів-2», що не заперечили сторони в
судовому засіданні.

Враховуючи наведені обставини, суд
вважає, що позивачем належним чином не
доведено факт порушення його прав з
боку відповідача.

Таким чином, оцінивши зібрані та
досліджені в судовому засіданні докази
в їх сукупності, суд прийшов до
висновку, що в позові слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 3, 8, 10, 14, 15, 30, 60, 61,
62, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, на
підставі ст.ст. 103, 105, 152, 158 Земельного
кодексу України, ст..15, 16 Цивільного
кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_6, третя
особа на стороні позивача без
самостійних вимог щодо предмета спору
Садівниче товариство «Коршів» до
ОСОБА_4 про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення суду, якщо
його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду
А.М.
Пахолюк