Справа №: 343/752/14-ц
Провадження №: 2/0343/409/14
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2014 року м. Долина

Долинський районний суд
Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючої
судді - Монташевич С. М.,

секретаря - Менделяк А. І.,

розглянувши у вiдкритому судовому
засiданнi в залі Долинського районного
суду Івано-Франківської області справу
за позовом ОСОБА_1 до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань Долинського району про
стягнення недоотриманих коштів у
відшкодування втраченого заробітку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з
позовом, у якому просить ухвалити
рішення, яким стягнути з відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань Долинського району 1853,64
гривні доплати за роботу в гірському
населеному пункті за період 01.04.2013 року
по 01.04.2014 року; 19,50 гривень компенсації
за несвоєчасну виплату доплат за
період 01.04.2013 року по 01.04.2014 року, а також
витрати з надання правової допомоги
адвоката.

Свої вимоги мотивує тим, що вона у
1979 році працювала на Долинському
заводі ЗБВІК. 22.08.1979 року при виконанні
трудових обов'язків вона отримала
трудове каліцтво та визнана інвалідом 3
групи внаслідок трудового каліцтва із
стійкою втратою професійної
працездатності у розмірі 65%. До 1995 року
відшкодування шкоди, заподіяної
ушкодженням здоров»я, пов'язаним з
виконанням трудових обов'язків,
проводив Долинський завод ЗБВІК, після
реорганізації якого до 01.04.2001 року
відшкодування втраченого заробітку у
зв'язку з травмою на виробництві їй
проводило ВАТ "Долинський
деревообробний завод".

Після утворення Фонду у 2001 році
особові справи потерпілих на
виробництві з підприємств
передавалися у Фонд. Була передана і її
справа. Фондом було вирішено
продовжити виплату раніше призначеної
Долинським ДОЗ щомісячної грошової
суми 76,70 грн., платежі проводити з 01.04.2001
року довічно. У справі була довідка із
зазначенням розміру втраченого
заробітку станом на 01.04.2001 року про те,
що місячна зарплата станочниці, яку
вона займала, на 01.04.2001 року становить 118
грн. з донарахуванням 25 % гірських.

Оскільки вона не погоджувалася з
розміром відшкодування втраченого
заробітку, вона зверталася в різні
інстанції, в тому числі в Територіальну
державну інспекцію праці в
Івано-Франківській області. За
результатами розгляду її звернення
щодо правильності нарахування їй
відшкодування втраченого заробітку
вона отримала повідомлення від 07.10.2011
року, в якому вказано, що довідка про
суму відшкодування втраченого
заробітку в розмірі 76,70 грн., який
визначений, виходячи з мінімальної
заробітної плати, передана ВАТ
«Долинський ДОЗ» без врахування
гірських, чим порушено вимоги
постанови КМ України від 11.08.1995 року №648
«Про умови оплати праці осіб, які
працюють в гірських районах».

В травні 2013 року вона звернулась в
Долинський районний суд з позовом про
стягнення недоотриманих протягом
багатьох років коштів у відшкодування
втраченого нею заробітку. На підставі
вищевказаного рішення від 07.06.2013 року
на її користь стягнуто з ВАТ
"Долинський деревообробний завод" 38,36
грн. доплати за роботу в гірському
населеному пункті за період з 01.02.2001
року по 01.04.2001 року. А також стягнуто з
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань Долинського району на її
користь 7066 грн. доплати за роботу в
гірському населеному пункті за період
з 01.04.2001 ироку по 01.04.2013 року.

Починаючи з 01.04.2013 року і по даний
час відповідач продовжує виплачувати
їй відшкодування без нарахування та
виплати 25 % доплати до відшкодування за
роботу в гірському населеному пункті.

20.02.2014 року вона звернулася до
відповідача із заявою про видачу їй
довідки про щомісячне відшкодування
втраченого заробітку за період з 01.04.2013
року та про надання роз'яснення про
причини невиплати 25 % доплати до
відшкодування за роботу в гірському
населеному пункті.

З повідомлення Фонду за № 149/06-12
від 21.02.2014 року вбачається, що розмір
щомісячного відшкодування з 01.04.2013 року
по даний час складає 617,86 грн. Щодо
невиплати доплат до відшкодування за
роботу в гірському населеному пункті
Фонд роз'яснив, що до його компетенції
не входить самостійно проводити
доплату за роботу в гірському
населеному пункті.

Відповідно до ст. 40 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», якщо потерпілому або
особам, які мають право на одержання
страхової виплати, з вини Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків своєчасно не визначено або не
виплачено суми страхової виплати, ця
сума виплачується без обмеження
протягом будь-якого строку та підлягає
коригуванню у зв'язку із зростанням цін
на споживчі товари та послуги.

Сума заборгованості по
нарахуванню 25 % доплат до відшкодування
за період з 01.04.2013 року по 01.04.2014 року
складає 1853,64 грн., компенсація за
порушення терміну їх виплати - 19,50 грн.

В судовому засіданні позивачка
позовні вимоги підтримала, зіславшись
на вищевказані обставини, просила
позов задоволити.

Представник відповідача
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в особі його
відділення в Долинському районі
Богачов Р.В. в судовому засіданні позов
не визнав, подав заперечення проти
позову та пояснив, що відповідно до ч. 2
ст. 7 Закону України «Про страхові
тарифи на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань, що спричинили втрату
працездатності», який діяв на момент
передачі справи ОСОБА_1, Фонд сплачує
страхові виплати та надає соціальні
послуги працівникам (членам їх сімей),
які потерпіли на виробництві до 1
квітня 2001 року, з того часу, коли
відповідні підприємства передали в
установленому порядку Фонду документи,
що підтверджують право цих працівників
(членів їх сімей) на такі страхові
виплати та соціальні послуги.

Згідно абзацу шостого п. З розділу
XI «Прикінцеві положення» Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань, що спричинили
втрату працездатності» передача
документів, що підтверджують право
працівника на страхову виплату, інші
соціальні послуги внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, а також
розміри цієї виплати та послуг
здійснюється підприємствами Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків по акту.

На виконання вказаної норми
Закону постановою правління Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України від 20.04.2001 року № 10
затверджена Інструкція про порядок
передачі виконавчій дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України документів, що
підтверджують право застрахованого
або членів його сім'ї на страхову
виплату.

Згідно з п.п. 8 п. 4 вказаної
Інструкції підприємство передає
довідку про розмір втраченого
заробітку, витрат на медичну та
соціальну допомогу на дату передачі
особової справи потерпілого. Згідно
цієї довідки Фонд продовжує
відшкодовувати втрачений заробіток
потерпілому.

07 серпня 2001 року актом № 39 ВАТ
«Долинський ДОЗ» передало у відділення
Фонду в Долинському районі справу
ОСОБА_1 на 17 аркушах. Цим актом була
передана і довідка про розмір
втраченого заробітку, витрат на
медичну та соціальну допомогу та інших
страхових виплат на дату передачі
особової справи потерпілої ОСОБА_1 Сума
відшкодування втраченого заробітку
потерпілої становила 76 грн. 70 коп.
Прийнявши справу ОСОБА_1 від ВАТ
«Долинський ДОЗ», відділення Фонду в
Долинському районі винесло постанову
про продовження раніше призначеної
страхової виплати в сумі 76 грн. 70 коп.

Згідно ст. 29 Закону відділення Фонду
в Долинському районі протягом усього
періоду, починаючи від дати прийняття
справи, постійно проводить
перерахування розміру страхових
виплат позивачки. До компетенції Фонду
згідно цієї статті не відноситься
перерахунок щомісячного відшкодування
в зв'язку з набуттям м. Долиною статусу
гірського населеного пункту.

Що стосується доплати за роботу в
гірському населеному пункті, то
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України № 47 від 24.01.2001 р.
населеному пункту місту Долина надано
статус гірського населеного пункту в
січні 2001 році, тобто до введення в дію
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань, що спричинили втрату
працездатності».

Посилання позивачки на ст. 40 цього
Закону є безпідставним тому, що
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в Долинському районі не
може виходити за межі своїх
повноважень, а відповідно до ч. 2 ст. 19
Конституції України, діяло лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Отже, виходячи з вищенаведеного
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в Долинському районі
просить відмовити повністю в
задоволенні позовної заяви ОСОБА_1

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослiдивши здобутi в судовому засiданнi
докази в їх сукупностi, вважає, що позов
пiдлягає до задоволення, виходячи з
наступного.

Ст. 46 Конституції України
передбачено, що громадяни мають право
на соціальний захист, що включає право
на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Ч. 2 вищевказаної статті передбачає,
що це право гарантується
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням за рахунок
страхових внесків громадян,
підприємств, установ і організацій, а
також бюджетних та інших джерел
соціального забезпечення; створенням
мережі державних, комунальних,
приватних закладів для догляду за
непрацездатними.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, в яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

У рішенні Долинського районного
суду по справі № 343/985/13-ц від 07.06.2013 року
встановлено, що ОСОБА_1 у 1979 році на
Долинському заводі «ЗБВІК» отримала
трудове каліцтво із втратою
професійної працездатності у розмірі 65
%. У зв'язку з чим вона звернулася за
призначенням страхової виплати на
вищевказане підприємство. До утворення
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
виплата проводилася вказаним заводом
та його правонаступниками. У період з
01.02.2001 року по 01.04.2001 року нарахування та
виплату втраченого заробітку ОСОБА_1
проводив ВАТ "Долинський
деревообробний завод". З 01.04.2001 року ВАТ
"Долинський ДОЗ" передав особову справу
позивачки у Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у Долинському районі, який
продовжив страхову виплату ОСОБА_1
відповідно до довідки в сумі 76,70
гривень. В судовому засіданні було
доведено, що дана виплата проводилася,
виходячи із розміру мінімальної
заробітної плати без нарахування 25 %
гірських, чим були порушені права
позивачки, які підлягали поновленню. З
ВАТ "Долинський ДОЗ" на користь ОСОБА_1
було стягнуто 38,36 грн. доплати за роботу
в гірському населеному пункті за
період з 01.02.2001 року по 01.04.2001 року, а з
відділення виконавчої дирекції ФСС від
НВ на виробництві та професійних
захворювань у Долинському районі - 7066,46
грн. вищевказаної доплати за період з
01.04.2001 року по 01.04.2013 року (а.с. 9-12).

Вищеописане рішення залишено
без змін ухвалою Апеляційного суду
Івано-Франківської області від 20.08.2013
року та ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 05.12.2013 року (а.с. 13-21).

Як зазначає позивачка, починаючи
з 01.04.2013 року і по даний час відповідач
продовжує виплачувати їй
відшкодування без нарахування та
виплати 25% доплати до відшкодування за
роботу в гірському населеному пункті,
підтвердженням чого є відповідь
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Долинському
районі Івано-Франківської області №
149/06-12 від 21.02.2014 року на заяву від 20.02.2014
року про видачу довідки, згідно якої до
компетенції Фонду не входить
самостійно проводити доплату за роботу
в гірському населеному пункті, а отже і
для видачі довідки про доплату за
роботу в гірському населеному пунткі, у
відділення Фонду в Долинському районі
підстав немає. А станом на 29.03.2013 року
щомісячне відшкодування втраченого
заробітку потерпілої внаслідок
нещасного випадку на виробництві
ОСОБА_1 становить 617 грн. 86 коп. (а.с. 22).

Постановою Правління Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України від 20 квітня 2001
року № 10 була затверджена "Інструкція
про порядок передачі виконавчій
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України документів, що
підтверджують право застрахованого
або членів його сім'ї на страхову
виплату". Пунктом 4 вказаної Інструкції
визначено перелік документів, які
повинна містити особова справа
потерпілого на виробництві, яка
передається підприємством Фонду.
Зокрема, п. 4.9 цієї Інструкції
передбачає, що в особовій справі
повинна бути довідка про розмір
втраченого заробітку, витрат на
медичну допомогу на дату передачі
особової справи потерпілого. В п. 7
Інструкції вказано, що якщо в особовій
справі потерпілого відсутні деякі
документи, передбачені пунктами 4 і 5
цієї Інструкції, то така справа
відділенням виконавчої дирекції Фонду
від страхувальника не приймається до
повного її укомплектування.

З матеріалів справи вбачається, що
особова справа потерпілої ОСОБА_1 Фонду
була передана ВАТ "Долинський
деревообробний завод" 07.08.2001 року
згідно акту № 39 від 07.08.2001 року (а.с. 7).

В довідці про розмір втраченого
заробітку, витрат на медичну та
соціальну допомогу та інших страхових
виплат на дату передачі особової
справи потерпілого від 01.04.2001 року
названого підприємства розмір
втраченого заробітку ОСОБА_1 станом на
01.04.2001 року дорівнює 76 грн. 70 коп. (а.с. 8).

Крім того, ВАТ "Долинський
деревообробний завод" до особової
справи долучив довідку про те, що
місячна зарплата станочниці, тобто на
посаді, яку займала ОСОБА_1, на 01.04.2001
року становить 118 грн. з дорахуванням
гірських (а.с. 53).

Суд звертає увагу на те, що
приймаючи від ВАТ "Долинський
деревообробний завод" особову справу
потерпілої ОСОБА_1, всупереч п. 4.9
названої вище Інструкції відділення
виконавчої дирекції Фонду СС від НВ на
виробництві та професійних
захворювань Долинського району не
звернуло увагу на невідповідність
зазначених у довідці відомостей про
розмір втраченого заробітку
потерпілої станом на день передачі
справи дійсному розміру втраченого
заробітку з врахуванням "гірських". За
наведеної обставини відділення
дирекції Фонду згідно п. 7 згаданої вище
Інструкції вправі було у 2001 році не
прийняти особову справу ОСОБА_1 до
належного її укомплектування.

Як вбачається з копії
посвідчення серії НОМЕР_1 від 26.01.2007
року, реєстраційний № 832, ОСОБА_1 має
статус громадянки, яка працює на
території гірського населеного пункту
(а.с. 54).

А, отже, згідно постанови КМ
України від 24.01.2001 року №47, у ОСОБА_1
виникло право на збільшення її
заробітної плати, а відповідно і
страхової виплати у зв"язку з частковою
втратою працездатності, на 25%.

Як встановлено в судовому
засіданні та підтверджується
відповідддю відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Долинському
районі Івано-Франківської області №
149/06-12 від 21.02.2014 року розмір щомісячного
відшкодування втраченого заробітку
внаслідок нещасного випадку на
виробництві ОСОБА_1 становить 617 грн. 86
коп. А тому, беручи до уваги розрахунок
доплати за роботу в гірському
населеному пункті за період з 01.04.20013
року до 01.04.2014 року (а.с. 23), який
проведений позивачкою з дотриманням
законодавства України, суд приходить
до висновку про задоволення позовних
вимог в частині стягнення з
відповідача на користь ОСОБА_1 1853,64
гривень доплати за роботу в гірському
населеному пункті за вищевказаний
період.

Згідно ч. 7 ст. 40 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», якщо потерпілому або
особам, які мають право на одержання
страхової виплати, з вини Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків своєчасно не визначено або не
виплачено суми страхової виплати, ця
сума виплачується без обмеження
протягом будь-якого строку та підлягає
коригуванню у зв'язку із зростанням цін
на споживчі товари та послуги.

Відповідно до розрахунку,
проведеного з врахуванням приросту
індексу споживчих цін за період з 01.04.2013
року по 01.04.2014 року, розмір компенсації,
яка підлягає стягненню з відповідача
на користь позивачки, становить 19,50
грн., а позов підялягає до задоволення в
повному обсязі.

Питання судових витрат суд
вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Згідно квитанції адвоката ОСОБА_3
ОСОБА_1 оплатила за складання позовної
заяви 300,00 грн. (а.с. 3).

На підставі викладеного, ст. 19, 46
Конституції України, Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», постанови Кабінету
Міністрів України від 11.08.1995 року № 648
"Про умови оплати праці осіб, які
працюють в гірських населених пунктах",
постанови Кабінету Міністрів України
від 24.01.2001 року № 47 "Про внесення змін до
постанови Кабінету Міністрів України
від 11.08.1995 року №647 "Про перелік
населених пунктів, яким надається
татус гірських", Інструкції про порядок
передачі страхувальником виконавчій
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань документів, що
підтверджують право працівника на
страхову виплату, інші соціальні
послуги внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженої постановою
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 08.09.2000 року №12,
ст.ст. 3, 60, 61 Цивільного процесуального
кодексу України, керуючись ст.ст. 213, 215
Цивільного процесуального кодексу
України, суд, -

РIШИВ:

Позов ОСОБА_1 до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань Долинського району про
стягнення недоотриманих коштів у
відшкодування втраченого заробітку
задоволити.

Стягнути з відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань Долинського району на
користь ОСОБА_1 1853,64 (одну тисячу
вісімсот п'ятдесят три гривні 64
копійки) гривні доплати за роботу в
гірському населеному пункті за період
01.04.2013 року по 01.04.2014 року; 19,50
(дев'ятнадцять гривень 50 копійок)
гривень компенсації за несвоєчасну
виплату доплат за період 01.04.2013 року по
01.04.2014 року; 300 (триста гривень) гривень
понесених витрат за надання правової
допомоги.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подачі
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення до Апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Долинський районний суд.

Суддя: