АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/1001/14
Головуючий в І інстанції Кузьміна О.І.
Доповідач: Пузанова Л.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року травня місяця 20 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Пузанової
Л.В.Суддів:Фурман Т.Г. Чиркової К.Г.при
секретарі:Бараш Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5, діючої від імені ОСОБА_6, на
заочне рішення Суворовського
районного суду м. Херсона від 12 грудня
2013 року в справі за позовом ОСОБА_7 до
ОСОБА_6 про усунення перешкод у
розпорядженні та користуванні жилим
приміщенням шляхом вселення,

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2013 року ОСОБА_7 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_6 про усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження
житловим приміщенням і вселення,
зазначаючи, що йому на праві власності
в порядку спадкування належить 3/4
частини однокімнатної квартири
АДРЕСА_1

Решта частина квартири належить
відповідачці, яка, не проживаючи в ній,
перешкоджає йому використовувати
житло за призначенням, неодноразово
змінювала замки і вселила в квартиру
невідомих осіб за плату.

Посилаючись на порушення його прав, як
власника, позивач просив суд вселити
його у спірну квартиру та зобов'язати
відповідачку не чинити перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження майном і передати ключі
від квартири.

Заочним рішенням суду від 12 грудня 2013
року постановлено вселити ОСОБА_7 в
квартиру АДРЕСА_1

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 229
грн. 40 коп. в рахунок відшкодування
витрат по оплаті судового збору.

В решті частині вимог відмовлено.

Ухвалою від 04 лютого 2014 року суд заяву
представника відповідача про перегляд
заочного рішення залишив без
задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, діюча від
імені ОСОБА_6, просить рішення суду про
вселення позивача у спірну квартиру
скасувати і ухвалити нове рішення про
відмову в позові, зазначаючи, що
висновки суду щодо порушення
відповідачкою прав ОСОБА_7 не
відповідають обставинам справи,
зокрема щодо змісту заповіту, на
підставі якого останній набув право
власності на частину квартири з правом
відповідачки довічного користування
цією квартирою.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах визначених ст.303 ЦПК
України, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 на праві
спільної часткової власності належить
3/4 частини квартири АДРЕСА_1

Власником 1/4 частини зазначеного майна
є відповідач ОСОБА_6

Право власності на спірну квартиру
сторони набули в порядку спадкування
після смерті ОСОБА_8, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та на підставі
рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 16.01.2013 року, яким внесено
зміни до свідоцтва про право на
спадщину за заповітом, виданого Другою
Херсонською державною нотаріальною
конторою 22.11.2011 року за р. 1-374 ОСОБА_7 та
свідоцтва про право на спадщину за
законом, виданого Другою Херсонською
державною нотаріальною конторою 04.08.2011
року за р. 1-1037 ОСОБА_6 та змінені частки
спадщини, про що нотаріусом видані нові
свідоцтва про право на спадщину.

Право на спадщину спадкоємцями у
відповідності до вимог ст. 1299 ЦК
України зареєстровано у Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
(а.с. 4, 41).

Спірне нерухоме майно належить
сторонам на праві спільної часткової
власності, тому здійснення такого
права відповідно до вимог ч. 1 ст. 358 ЦК
України повинно відбуватися за їхньою
взаємною згодою.

Уразі порушення права власності, не
пов'язаного із позбавленням володіння,
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном (ст. 391 ЦК України).

Відповідачкою порушується право
власності позивача на користування та
розпорядження спірним майном, а саме:
чиняться перешкоди у здійсненні ним
такого права.

Так, неможливість використання
позивачем помешкання спірної квартири
для власного проживання
підтверджується актом обстеження
житлово-експлуатаційної контори № 1
Суворовського району, складеного 27.09.2013
року про те, що у зв'язку з заміною
дверного замка доступ ОСОБА_7 до
спірного житла та до особистих речей
неможливий.

Окрім того, з матеріалів справи
вбачається, що позивач неодноразово
звертався до правоохоронних органів з
заявами про вжиття заходів до
невідомих осіб, які без достатніх
правових підстав користувалися
належною йому на праві спільної
часткової власності квартирою (а.с. 9, 10,
11).

Викладені обставини свідчать про
порушення права позивача як
співвласника квартири, тому колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції щодо захисту такого
права у обраний ним спосіб, і вважає, що
цей висновок відповідає обставинам
справи в межах наданих сторонами і
досліджених в судовому засіданні
доказів та нормам матеріального права,
що регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не
ґрунтуються на законі, належних
доказах і як такі, що висновки суду не
спростовують, підлягають відхиленню.

Так, колегія суддів не приймає до уваги
посилання відповідачки щодо змісту
заповіту стосовно її права довічного
користування спірною квартирою,
оскільки така умова заповіту не
позбавляє позивача права на
користування та розпорядження
спадковим майном.

Та обставина, що позивач раніше не
проживав у спірній квартирі також не
впливає на висновки суду, оскільки
відповідно до ст. 361 ЦК України
співвласник має право самостійно
розпоряджатися своєю часткою у праві
спільної часткової власності, а
використання власником житла
помешкання для власного проживання є
його правом, а не обов'язком згідно
положень ст. 383 ЦК України і реалізація
цього права залежить лише від волі
останнього.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що рішення ухвалено судом
з додержанням норм матеріального та
процесуального права і підстави для
його скасування та ухвалення нового
рішення про відмову в задоволенні
позову відсутні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія
суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, діючої від
імені ОСОБА_6, відхилити.

Заочне рішення Суворовського
районного суду м. Херсона від 12 грудня
2013 року в оскарженій частині залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: