Справа № 203/3290/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2014 року Кіровський
районний суд м.Дніпропетровська в
складі:

Головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Місюра К.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з
вищезазначеним позовом, в
обґрунтування якого зазначила, що
22.08.1981 року зареєструвала шлюб з
відповідачем. Від шлюбу мають
неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 Спільне життя з
відповідачем не склалось через різні
погляди на життя, відсутність
взаєморозуміння. Фактично шлюбні
відносини між ними припинено в 2013 році.
Сім'я розпалась остаточно та
примирення неможливе. В зв'язку з
викладеним просила розірвати шлюб з
відповідачем.

В судове засідання позивачка не
з'явилась. В своєму позові просила
провести розгляд справи у її
відсутності.

Відповідач в наданій заяві просив
провести розгляд справи у його
відсутності, зазначивши, що визнає
позов в повному обсязі.

З урахуванням зазначеного та
положень ст.ст.158,197 ЦПК України, суд
вважає за можливе провести розгляд
справи у відсутності сторін та без
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу.

Перевіривши викладені в позовній
заяві доводи, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22
серпня 1981 року ЗАГС Індустріального
району м.Дніпропетровська, актовий
запис №874.

Від шлюбу мають неповнолітню
дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до ч.2 ст.3 СК України
сім'ю складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до ч.3 ст.56 СК України
кожен з подружжя має право припинити
шлюбні відносини.

Відповідно до ст.112 СК України шлюб
може бути розірвано, якщо подальше
спільне життя подружжя та збереження
шлюбу є неможливим та протирічить
інтересам одного з них, або інтересам
їхніх дітей.

З урахуванням зазначених вище
положень закону, враховуючи, що
відповідач згідно його заяви визнав
позов та не заперечував проти
розірвання шлюбу з позивачкою, той
факт, що з 2013 року подружні стосунки між
сторонами припинено та вони проживають
окремо, спільне господарство не
ведеться, примирення за цей час не
відбулось, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню та слід розірвати шлюб між
сторонами.

Відповідно до ст.113 Сімейного
кодексу України особа, яка змінила своє
прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу,
має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

В своєму позові позивачка не
ставила питання про відновлення
дошлюбного прізвища. В зв'язку з цим,
останнє після розірвання шлюбу слід
залишити ОСОБА_1.

Відповідно до ст.4 Закону України
«Про судовий збір», ст.88 ЦПК України,
суд вважає за необхідне стягнути з
відповідача на користь позивачки
судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.3,56,112,113 СК України,
ст.ст.10,11,31,58-61,88,158,197,212-215 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 22 серпня 1981 року ЗАГС
Індустріального району
м.Дніпропетровська, актовий запис №874 -
розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище
позивачки ОСОБА_1 залишити - ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243 грн. 60
коп.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подачу
апеляційної скарги.

Рішення суду може бути оскаржено
до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Кіровський районний суд
м.Дніпропетровська шляхом подачі
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

С.Ю.Казак