Справа № 761/5527/14-ц
Провадження №2/761/2898/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07 серпня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

Головуючого-судді Гайдук С.В.

при секретарі
Савенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві в приміщенні суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Приватного акціонерного товариства
«Авіалінія «Міжнародні Авіалінії
України» про захист прав споживача,

в с т а н о в и в:

В лютому 2014 року позивачка ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до
Приватного акціонерного товариства
«Авіалінія «Міжнародні Авіалінії
України» про захист прав споживача.
Свої позовні вимоги позивачка
обґрунтовує тим, що вона в групі
туристів поверталась з Лісабона
літаком авіакомпанії «МАУ». По
прибуттю до аеропорту приблизно о 06
год. ранку було об'явлено, що багаж її
групи не прибув, в зв'язку з чим вони
оформили пропажу багажу у відділу
розшуку аеропорту Бориспіль № КВРРБ
17570, в подальшому представник
авіакомпанії нічого не повідомив, а з
їх групи отримали багаж лише п'ятеро
осіб. Враховуючи те, що з Лісабона вони
прибули в літньому одязі, а всі теплі
речі знаходились в багажу, відповідач
не вжив жодних заходів для їхнього
розміщення та наданні елементарної
допомоги. Лише 17.01.2013 року вона отримала
свій багаж, який був без пакувальної
стрічки, в яку він був запакований, та
без деяких речей. Багаж був
доставлений з розкритими замками і
вагою 12,5 кг замість зафіксованої на
багажній бирці ваги 17 кг, а замість
втрачених речей знаходилась
пластикова пляшка. 18.01.2013 року вона на
ім'я відповідача направила заяву
(претензію) з вимогою відшкодувати
шкоду в розмірі 246 евро та відшкодувати
моральну шкоду в розмірі 200 евро. 12.02.2013
року відповідач у відповіді повідомив,
що готовий відшкодувати шкоду в
розмірі 16 грн. за втрату ваги багажу та
400 грн. за затримку в доставці багажу. З
такою відповіддю вона не погодилась та
направила повтору претензію, яка не
була розглянута. Вважає, що відповідач
своїми діями завдав їй шкоди та просила
стягнути на її користь матеріальну
шкоду, а саме: вартість втраченого
майна - 246 евро, що за курсом НБУ
становить 2 5536,26 грн., компенсацію за
затримку в доставці багажу в розмірі 50
дол. США, що за курсом НБУ становить 399,50
грн., компенсацію за втрачені речі в
розмірі - 719,10 грн., 1000 спеціальних прав
запозичення в розмірі 12 116,43 грн., а
всього 15 771,29 грн. та відшкодувати
моральну шкоду в розмірі 1000 грн.

Позивачка в судове засідання не
з'явилась, в позовній заяві просила
розглядати позовну заяву у її
відсутність.

Представник відповідача ПрАТ
«Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії
України» Козирєв С.С. у судовому
засіданні проти позову заперечував, в
письмових запереченнях зазначив, що
авіакомпанія в досудовому порядку
розглянула претензійне звернення
позивачки та про результати розгляду
повідомили листом. Однак позивачка не
прийняла до уваги викладені в листі
пояснення. Зазначив, що під час
придбання авіаквитків позивачка
ознайомилась та в повній мірі
погодилась з Умовами договору
повітряного перевезення і Правилами
авіаперевізника. 11.01.2013 року під час
проходження реєстрації на рейс
позивачкою було зареєстровано одне
місце багажу з биркою № PS 980946 вагою 17
кг., після відшукання багажу 17.01.2013 року
одне місце багажу з биркою № PS 980946
загальною вагою 16,9 кг було доставлено
позивачу в м. Севастополь. Вказав, що
різниця в зареєстрованому та
отриманому багажу в 100 гр. є ваговою
похибкою, а не підтвердженням втрати
багажу. Позивач не має жодних належним
чином оформлених доказів понесених
ним матеріальних збитків. Також вказує,
що відповідальність міжнародного
повітряного перевізника є обмеженою та
не може перевищувати розміру
фактичних і реально доведених збитків,
а додаткова немайнова (моральна)
відповідальність міжнародного
повітряного перевізника не
передбачена. Просили у задоволенні
позовної заяви відмовити повністю.

Суд, вислухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, встановив наступні обставини
та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 15 ЦПК України суди
розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних
сімейних, трудових відносин.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
діями фізичної особи, завдана майну
фізичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Перевіряючи обставини у справі, судом
встановлено, що ОСОБА_1 11.01.2013 року
здійснювала авіапереліт рейсом PS 952
Лісабон-Київ, що підтверджується
копією електронного білету (а.с.9).

На вказаний рейс ОСОБА_1 було
зареєстровано одну одиницю багажу з
номером на бирці PS 9800946 (а.с.10) загальною
вагою 17 кг.

Статтею 908 ЦК України встановлено, що
умови перевезення вантажу, пасажирів і
багажу окремими видами транспорту, а
також відповідальність сторін щодо цих
перевезень встановлюються договором,
якщо інше не встановлено цим Кодексом,
іншими законами, транспортними
кодексами (статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них.

Відповідно до ст. 910 ЦК України за
договором перевезення пасажира одна
сторона (перевізник) зобов'язується
перевезти другу сторону (пасажира) о
пункту призначення, а в разі здавання
багажу - також доставити багаж до
пункту призначення та видати його
особі, яка має право на одержання
багажу, а пасажир зобов'язується
сплатити встановлену плату за проїзд, а
у разі здавання багажу - також за його
провезення. Укладення договору
перевезення пасажира та багажу
підтверджується видачею відповідно
квитка та багажної квитанції, форми
яких встановлюються відповідно до
транспортних кодексів (статутів).

Пунктом 4 Розділу І Правил повітряних
перевезень пасажирів і багажу,
затверджених Наказом Міністерства
інфраструктури України від 30.11.2012 року
№ 735, зареєстрованих в Міністерстві
юстиції України 28 грудня 2012 р. за №
2219/22531 (далі - Правила) передбачено, що
авіаційний перевізник, що провадить
діяльність, - перевізник, який виконує
або має намір виконувати рейс за
договором з пасажиром або за
дорученням іншої особи, юридичної або
фізичної, яка має контракт з цим
пасажиром, перевозить або бере на себе
зобов'язання перевезти пасажира та/або
його багаж згідно з квитком, а також
бере на себе зобов'язання надати всі
інші послуги, що пов'язані з таким
перевезенням, незалежно від того, чи є
ця юридична або фізична особа
фактичним перевізником або
перевізником за договором.

У судовому засіданні встановлено, що
після прибуття до Міжнародного
аеропорту «Бориспіль» 11.01.2013 року
позивач звернулась до служби розшуку
багажу з приводу неприбуття одного
місця багажу з багажною биркою № PS 980946.

Судом встановлено та підтверджується
копією заявки на доставку (а.с.43), що
після розшуку багажу, відповідно до
інформації зазначеної в «Заявці на
доставку» від 13.01.2013 року одне місце
багажу за багажною биркою № PS 980946
загальною вагою 16,9 кг було доставлено
ОСОБА_1 17.01.2013 року.

З матеріалів справи вбачається, що
18.01.2013 року позивачка звернула до
відповідача з заявою, в якій зазначила,
що при отримані багажу виявила втрату
деяких речей, а саме: годинник вартістю
171 евро, портвейн 2 пляшки - 15 евро кожна,
сир - 10 евро, подарункові келихи 2 шт. - 10
евро кожний, м'ясо Хамон - 15 евро, а
всього завдана їй шкода складає 246 евро,
які вона просила відшкодувати та
просила відшкодувати 200 евро моральної
шкоди (а.с.6).

Відповідач листом від 12.02.2013 року №
1.2.13-137 надав відповідь та зазначив, що
причиною затримки багажу стало
перевищення гранично допустимої
зльотної маси літака, тому з міркувань
авіаційної безпеки на рейсі PS 952
частина місць багажу була вивантажена.
Багаж був оформлений до перевезення
рейсами TP 948/PS 488 та прибув до аеропорту
«Бориспіль» 12.01.2013 року та
зареєстрований в камері зберігання
незапитаного багажу за № 1335 вагою 16,9
кг. Позивачу було запропонована
компенсація в розмірі 16 грн. - за вагову
недостачу 0,1 кг. та 50 доларів США, що за
курсом НБУ станом на 13.02.2013 року
становить 400 грн. - за затримку в
перевезенні багажу (а.с.7).

Як вбачається з копії реєстру грошових
переказів № 9 від 18.02.2013 року
відповідачем було направлено в якості
компенсації ОСОБА_1 416 грн. (а.с.41-42).

Відповідно до п.1 Розділу XXVIII Правил
будь-який позов щодо відповідальності
перевізника стосовно заподіяної шкоди
при перевезенні може бути поданий
відповідно до умов і меж
відповідальності, які передбачені
Монреальською конвенцією та чинним
законодавством України, без шкоди для
визначення кола осіб, що мають право на
позов, та їх відповідних прав.

Згідно п.7 глави 3 Розділу XXVIII Правил,
відповідальність перевізника щодо
знищеного або втраченого багажу
обмежується сумою, зазначеною у пункті
2 глави 5 розділу XXVII цих Правил.

Пунктом 5 глави 3 Розділу XXVIII Правил
встановлено, що відповідальність
перевізника щодо знищеного або
втраченого багажу обмежується сумою,
зазначеною у пункті 2 глави 5 розділу
XXVII цих Правил, в якому встановлено, що
відповідальність перевізника у
випадку знищення, втрати, пошкодження
або затримки в перевезенні
зареєстрованого багажу обмежується
сумою 1131 СПЗ (за мінімальну норму
безкоштовного перевезення багажу,
встановлену уповноваженим органом з
питань цивільної авіації) стосовно
кожного пасажира

Згідно ст. 20 Конвенції про уніфікацію
деяких правил міжнародних повітряних
перевезень, вчинена 28 травня 1999 року у
м. Монреалі, з урахуванням Закону
України «Про приєднання до Конвенції
про уніфікацію деяких правил
міжнародних повітряних перевезень»
від 17.12.2008 року № 685-VI (далі -
Монреальська Конвеція), якщо
перевізник доведе, що шкода була
завдана або її виникненню сприяла
недбалість, неправомірна дія чи
бездіяльність особи, яка вимагає
відшкодування, або особи, від якої
походять його або її права, перевізник
повністю або частково звільняється від
відповідальності перед особою, яка
вимагає відшкодування,у розмірі, в
якому така недбалість, неправомірна
дія чи бездіяльність спричинили шкоду
або сприяли її виникненню.

Статтею 29 Монреальської конвенції
встановлено, що під час перевезення
пасажирів, багажу та вантажу будь-який
позов стосовно заподіяної шкоди,
незалежно від його підстави, чи то на
підставі цієї Конвенції, договору, у
зв'язку з правопорушенням або на
будь-якій іншій підставі, може бути
поданий лише відповідно до умов і меж
відповідальності, які передбачені цією
Конвенцією, без шкоди для визначення
кола осіб, що мають право на позов, та
їхніх відповідних прав. При будь-якому
такому позові штрафи, штрафні санкції
чи будь-які інші виплати, що не
стосуються компенсації фактичної
шкоди, не підлягають стягненню.

Згідно зі ст. 22 Конвенції для
уніфікації деяких правил, що
стосуються міжнародних повітряних
перевезень від 12.10.1929 року,
ратифікована Українською РСР від 14.08.1959
року за № 995_181 (далі - Варшавська
конвенція) встановлюється обмежена
відповідальність перевізника за шкоду,
заподіяну зареєстрованому багажу у
розмірі 250 франків за кожен кілограм
втраченої чи пошкодженої маси багажу.

Згідно ст. 6 Закону України «Про
правонаступництво України» від 12.09.1991
року, Україна підтверджує свої
зобов'язання за міжнародними
договорами, укладеними Українською РСР
до проголошення незалежності України.

Статтею 19 Закону України «Про
міжнародні договори» зазначено, що
чинні міжнародні договори України,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України, є частиною
національного законодавства і
застосовуються у порядку,
передбаченому для норм національного
законодавства. Якщо міжнародним
договором України, який набрав
чинності в установленому порядку,
встановлено інші правила, ніж ті, що
передбачені у відповідному акті
законодавства України, то
застосовуються правила міжнародного
договору.

За вимогами п. 13 Порядку і правил
проведення обов'язкового авіаційного
страхування цивільної авіації,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України «Про затвердження
Порядку і правил проведення
обов'язкового авіаційного страхування
цивільної авіації» від 12.10.2002 року за №
1535, встановлено, що страхова сума,
встановлена договором обов'язкового
страхування, не повинна бути меншою за
втрату або шкоду, заподіяну багажу,
пошті або вантажу, - суми, еквівалентної
20 доларам США за офіційним обмінним
курсом Національного банку, за кожен
кілограм ваги.

Отже, ліміт відповідальності
повітряного перевізника за шкоду,
заподіяну багажу позивача є обмеженою
та не може перевищувати розміру
фактичних і реально доведених збитків
та не може бути меншим ніж еквівалент 20
доларам США за 1 кілограм втраченої
ваги багажу та не більшим між 1131 СПЗ ( за
офіційним курсом гривні до долара США
або до СПЗ, встановленим НБУ) на день
здійснення польоту.

Згідно положень ст. 10 ЦПК України
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Крім того, у відповідності до положень
ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Проте, позивачем не надано належних та
допустимих доказів того, що в її багажу
знаходились речі, які начебто були
втрачені.

Суд не приймає до уваги твердження
позивача про те, що нею було одержано
багаж вагою 12,5 кг оскільки таке не
доведено матеріалами справи та
спростовується заявкою на доставку від
13.01.2013 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1
було відправлено багаж вагою 16,9 кг.
(а.с.43).

Також, різниця у зареєстрованому та
отриманому багажу в 100 гр є ваговою
похибкою, окрім того відповідачем було
компенсовано втрату ваги в розмірі
встановленому законодавством.

Що стосується позовних вимог про
відшкодування моральної шкоди в
розмірі 10 000 грн., слід зазначити
наступне.

Відповідно до положень Постанови
Пленуму Верховного Суду України №4 від
31.03.1995 р. «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» під моральною
шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні.

Згідно ст.ст. 23, 1167 ЦК України позивач
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення
його прав. При цьому, моральна шкода
відшкодовується грішми, іншим майном
або в інший спосіб. Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається залежно від характеру
правопорушення, глибини душевних
страждань, ступеня вини відповідача,
який завдав моральної шкоди, якщо вина
є підставою для відшкодування, а також
з урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.

Розмір відшкодування визначається
судом з урахуванням суті позовних
вимог, характеру діяння особи, яка
заподіяла шкоду, фізичних чи моральних
страждань потерпілого, а також інших
негативних наслідків.

При цьому, перевізник за загальними
правилами ІАТА та спеціальним
законодавством України не несе
відповідальність за моральну шкоду, як
і за не одержаний прибуток та інші
непрямі збитки, понесені пасажиром
через несправне перевезення у
міжнародному повітряному сполученні,
оскільки відповідальність перевізника
обмежена нормами Варшавської
Конвенції (ст.ст. 22,24), Монреальської
конвенції (ст.ст. 22,29), пунктами 16.1, 16.3.5
Загальних правил ІАТА (резолюція № 1724)
з питань обслуговування пасажирів та
вимогами Правил повітряних перевезень
пасажирів і багажу України-2012.

На підставі вищевикладеного, суд не
вбачає підстав для задоволення позову
в частині відшкодування моральної
шкоди, оскільки вимоги в цій частині не
доведені позивачем, належних та
допустимих доказів не надано і таких у
судовому засіданні не здобуто.

Оцінюючи належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності суд приходить
до висновку, що вимоги позивача до
задоволення не підлягають.

Керуючись п. 4 Розділу І, п.1 Розділу XXVIII,
п.п. 5,7 Глави 3 Розділу XXVIII, п.2 Глави 5
Розділу XXVIII Правил повітряних
перевезень пасажирів і багажу,
затверджених Наказом Міністерства
інфраструктури України від 30.11.2012 року
№ 735, зареєстрованих в Міністерстві
юстиції України 28 грудня 2012 р. за №
2219/22531, ст.ст. 20, 29 Конвенції про
уніфікацію деяких правил міжнародних
повітряних перевезень, ст. 22 Конвенції
для уніфікації деяких правил, що
стосуються міжнародних повітряних
перевезень від 12.10.1929 року,
ратифікована Українською РСР від 14.08.1959
року за № 995_181, п. 13 Порядку і правил
проведення обов'язкового авіаційного
страхування цивільної авіації,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України «Про затвердження
Порядку і правил проведення
обов'язкового авіаційного страхування
цивільної авіації» від 12.10.2002 року за №
1535, та ст.ст. 10, 11, 60, 169, 179, 208, 209, 212-215, 218,
223, 294, 296 ЦПК України, ст. ст. 908, 910 ЦК
України, суд -

в и р і ш и в:

У позові ОСОБА_1 до Приватного
акціонерного товариства «Авіакомпанія
«Міжнародні Авіалінії України» про
захист прав споживача - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подачі апеляційної скарги через суд
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: