Дата документу 18.08.2014
ЄУ № 420/775/14-ц
Провадження №2/420/335/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18 серпня 2014 року
Новопсковський районний суд
Луганської області

у складі головуючого судді
Проньки В.В

при секретарі
Рожковій Л.В.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні в залі суду смт. Новопсков
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Білолуцької селищної ради
Новопсковського району Луганської
області про визнання права власності в
порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Новопсковського
районного суду з позовною заявою, в
якій просить визнати за ним право
власності в порядку спадкування за
законом на квартиру, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1, яка залишилася після
смерті - ОСОБА_3. В обґрунтування
позовних вимог зазначив, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3,
після її смерті відкрилася спадщина у
вигляді квартири АДРЕСА_1. Ця квартира
належала ОСОБА_4, який був чоловіком
матері і який помер - ІНФОРМАЦІЯ_2,
спадщину після смерті чоловіка мати
фактично прийняла, так як проживала
разом з ним. Його брат - ОСОБА_5 (син
матері) помер - ІНФОРМАЦІЯ_3. Він як син
померлої являється спадкоємцем першої
черги за законом. Спадщину після смерті
матері він прийняв, так як подав до
Новопсковського нотаріального округу
заяву про прийняття спадщини у
встановлений законом строк. Зараз йому
необхідно реалізувати своє право на
спадщину - отримати свідоцтво про право
на спадщину за законом, але він не може
цього зробити, так як втрачений
договір купівлі-продажу спадкової
квартири, яку ОСОБА_4 придбав у 1992 році
згідно копії договору купівлі-продажу
від 25.02.1992 року, тому нотаріусом йому
було відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом, у зв'язку
з чим він вимушений звернутися до суду
з цим позовом.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надав заяву про
розгляд справи без його участі, на
позовних вимогах наполягає, просить
задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Білолуцької
селищної ради Новопсковського району
Луганської області в судове засідання
не з'явилася, надала заяву про розгляд
справи без її участі, не заперечує
проти позовних вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при
визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому ст. 174
цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову за наявності для того законних
підстав суд ухвалює рішення про
задоволення позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що
рішення по справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового
засідання.

Дослідивши наявні у справі письмові
докази, зважаючи на те, що визнання
відповідачем позовних вимог
ґрунтується на законних підставах, не
суперечить закону та не порушує прав,
свобод чи інтересів інших осіб, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Cудом встановлено, що згідно свідоцтва
про смерть, серії НОМЕР_1 виданого 19
січня 2008 року Білолуцькою селищною
радою Новопсковського району
Луганської області, ОСОБА_4, помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 67 років.

Після смерті ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилася спадщина у
вигляді квартири АДРЕСА_1, яку фактично
прийняла його дружина ОСОБА_3, оскільки
на день смерті проживав та була
зареєстрований в зазначеній квартирі.

Згідно свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_2 виданого 20 вересня 2010 року
Білолуцькою селищною радою
Новопсковського району Луганської
області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, у
віці 59 років.

Згідно ст. 1261 ЦК України позивач є
спадкоємцем першої черги за законом
після смерті своєї матері.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять всі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець
за заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 с. 1272 ЦПК України якщо
спадкоємець протягом шестимісячного
строку, встановленого законом для
подачі заяви про прийняття спадщини, не
подав заяву про прийняття спадщини, він
вважається таким, що не прийняв її.

Судом встановлено, що відповідно до
довідки виданої нотаріусом
Новопсковського районного
нотаріального округу ОСОБА_6 ОСОБА_1
прийняв спадщину після своєї померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 матері - ОСОБА_3, яка в свій
час прийняла спадщину після ОСОБА_4

Згідно постанови приватного нотаріуса
Новопсковського районного
нотаріального округу ОСОБА_6 від 03.07.2014
року про відмову у вчиненні
нотаріальної дій, позивачу було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом, на
підставі того, що ним не були подані
необхідні для вчинення нотаріальної
дії документи.

В даний час позивач бажає реалізувати
своє право на спадщину, але не може
цього зробити, так як відсутні
правовстановлюючі документи на
спадкове майно.

Відповідно до копії договору
купівлі-продажу від 25.02.1992 року,
реєстраційний № 37 від 25.02.1992 року,
укладеного між Білолуцьким комбінатом
будівельних матеріалів в особі Богонюк
М.Ф., який діяв за довіреністю від 25.02.1992
року згідно Статуту про підприємства
та ОСОБА_4, останній придбав квартиру
АДРЕСА_1

Відповідно до витягу з реєстру прав
власності на нерухоме майно №29428295 від
25.03.2011 року, власником квартири
розташованої за адресою: АДРЕСА_1 є
ОСОБА_4, на підставі договору купівлі
продажу №37 від 25.02.1992 року.

Згідно звіту Новопсковського РБТІ про
оцінку трикімнатної квартири АДРЕСА_1,
його вартість станом на 31 травня 2014
року складає - 38768 грн.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Договір купівлі-продажу від 25.02.1992 року,
між Білолуцьким комбінатом
будівельних матеріалів в особі Богонюк
М.Ф.та ОСОБА_4 було укладено у період дії
норм Цивільного кодексу Української
РСР 1963 року та Інструкції про порядок
реєстрації будинків та домоволодінь у
містах і селищах міського типу
Української РСР, затвердженої
Міністерством комунального
господарства УРСР 31.01.1966 р.

Пунктом 4 зазначеної Інструкції
Мінкомгоспу УРСР 31.01.1966 р.
встановлювалось, що реєстрації
(інвентаризації) підлягали всі будинки
і домоволодіння, які належали
громадянам на праві особистої
власності, та розташовані в межах міст
і селищ міського типу УРСР, втому
числі й на підставі записів у
погосподарських книгах (п. 20
Інструкції).

Проте, за загальновизнаним принципом
права закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі. Цей принцип
закріплений у ч.1 ст.58 Конституції
України, за якою дію
нормативно-правового акта в часі треба
розуміти так, що вона починається з
моменту набрання цим актом чинності і
припиняється з втратою ним чинності,
тобто до події або факту
застосовується той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали або мали місце.

Таким чином, з урахуванням викладеного,
суд вважає, що вимоги позивача про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом на нерухоме
майно - квартиру, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1 підлягають
задоволенню повністю, оскільки вони
законні, обґрунтовані, доказово
підтверджені матеріалами справи й не
спростовані відповідачем.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, ч. 4 ст. 130, ч. 4 ст. 174, ст.ст. 212
- 215, 223 ЦПК України, ст.ст. 1216-1218, 1220,
1258,1261,,1268 ЦК України суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Білолуцької
селищної ради Новопсковського району
Луганської області про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом, задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування за законом на
спадкове майно, яке залишилося після
смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , а
саме: на квартиру АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Луганської області.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення може бути
подано апеляційному суду Луганської
області через Новопсковський районний
суд протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: