РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 2-31/11

провадження у справі № 2/0285/517/14

29 серпня 2014 року
м.
Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд
Житомирської області у складі

головуючого - судді Коцюби О.М.,

за участю секретаря Махновецької
Х.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2
та ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Новоград-Волинський цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про знесення
самочинного будівництва та
встановлення порядку користування
земельною ділянкою, -

встановив:

25.04.2006 року до Новоград-Волинського
міськрайонного суду звернувся позивач
із позовом до ОСОБА_4, у якому просить
зобов'язати ОСОБА_4 знести самочинно
добудовану криту терасу до належної
йому частини будинку, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, встановити порядок
користування земельною ділянкою між
ним та ОСОБА_4, пропорційно розміру
їхніх часток у вартості будинку,
господарських будівель та споруд,
виділивши йому в користування 63/100
частин земельної ділянки, площею 0,0618
га.

22.08.2007 року ОСОБА_1 подано до суду заяву
про уточнення позовних вимог, у якій
він просить суд винести рішення, яким
зобов'язати ОСОБА_4 знести самочинно
добудовану криту терасу до належної
йому частини будинку, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, зобов'язати ОСОБА_4
перенести огорожу з південної сторони
по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 на визначену
місцевою Радою межу між цими
земельними ділянками та встановити
порядок користування земельною
ділянкою між ним та ОСОБА_4, пропорційно
розміру їхніх часток у вартості
будинку, господарських будівель та
споруд, виділивши йому в користування
63/100 частин земельної ділянки площею
0,0618 га.

Позивач у судовому засіданні позовні
вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач та його представник
заперечили проти задоволення позовних
вимог.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши
матеріали справи та давши їм належну
оцінку, дійшов наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_1 належить на
праві власності 63/100 ідеальних частин
житлового будинку, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5-8, т. 1). Інша
частина будинку належить ОСОБА_4, що
сторонами не оспорювалось.

Згідно проведеного контрольного
обміру земельної ділянки, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
Новоград-Волинським
земельно-кадастровим бюро від 23.01.2006
року загальна площа земельної ділянки
становить 0,0618 га. (а.с. 11, т. 1).

20.07.2006 року рішенням
Новоград-Волинської міської ради № 38
затверджено технічну документацію
щодо встановлення меж земельної
ділянки на АДРЕСА_1, площею 0,0618 га. (а.с.
47, т. 1).

На підставі вказаного рішення
Новоград-Волинської міської ради та
ухвали Новоград-Волинського
міськрайонного суду від 25.01.2007 року
було проведено земельну експертизу та
надано варіанти поділу землі.

Рішенням Новоград-Волинської міської
ради № 398 від 05.11.2008 року було внесено
зміни до рішення Новоград-Волинської
міської ради № 38 від 20.07.2006 року та
змінено розмір площі земельної ділянки
з 0,0618 га на 0,0614 га (а.с. 20, т. 2).

Однак, позивач у судовому засіданні не
надав суду технічну документацію із
змінами щодо розміру земельної
ділянки, доказів на проведені
контрольні обміри земельної ділянки
розміром 0,0614 га також не надав,
протокол погодження меж земельної
ділянки із суміжними
землекористувачами також відсутній.
Без вказаних доказів суд не в змозі
винести законне та обґрунтоване
рішення щодо встановлення порядку
користування земельною ділянкою та
визначити межу земельної ділянки, по
якій повинен проходити паркан.

Крім цього, суд відкидає як доказ
висновки експерта щодо варіантів
розподілу спірної земельної ділянки та
встановлення порядку її користування,
оскільки вона проводилась на основі
рішення Новоград-Волинської міської
ради № 38 від 20.07.2006 року, у якій
зазначено площу земельної ділянки 0,0618
га.

У судовому засіданні судом було
повторно роз'яснено сторонам їхні
права щодо подання доказів та надано
право подати додаткові докази у справі.
Однак, сторони вказаним правом не
скористались. Клопотань про
призначення повторної експертизи
позивач не заявляв.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного у
задоволенні позовних вимог щодо
зобов'язання ОСОБА_4 перенести огорожу
з південної сторони по АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_2 на визначену місцевою Радою
межу між цими земельними ділянками та
встановлення порядку користування
земельною ділянкою між ОСОБА_1 та
ОСОБА_4, пропорційно розміру їхніх
часток у вартості будинку,
господарських будівель та споруд,
виділивши позивачу в користування 63/100
частин земельної ділянки, площею 0,0618
га, слід відмовити.

Щодо позовних вимог про зобов'язання
ОСОБА_4 знести самочинно добудовану
криту терасу до належної йому частини
будинку, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 судом встановлено наступне.

Висновком Новоград-Волинської
районної санітарно-епідеміологічної
станції та відділу будівельної
політики, містобудування та
архітектури встановлено, що самовільна
добудова критої тераси проведена
сусідом, ОСОБА_4, повністю спричиняє
нульову інсоляцію приміщення ОСОБА_1
(а.с. 9,10).

Крім цього, постановою
Новоград-Волинського міськрайонного
суду Житомирської області № 2-а-4/11 від
29.04.2011 року встановлено, що збудована
ОСОБА_4 добудова погіршує інсоляцію
житлового приміщення ОСОБА_1 (а.с. 200, 201).
Вказаною постановою відмовлено ОСОБА_4
у задоволені позовних вимог щодо
узаконення самочинно збудованої
критої тераси розмірами 2,6 м. на 4, 4 м.

Однак, позивачем не було надано суду
обґрунтувань необхідності знесення
самочинно збудованої критої тераси.
Суд приймає до уваги, що крита тераса
погіршує інсоляцію житлового
приміщення позивача. Але, у свою чергу,
позивач не надав суду докази, що
вказану криту терасу не можливо
переобладнати для відновлення
інсоляції (зменшити у розмірах, накрити
склом тощо).

Таку ж думку висловили судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справу у Постанові Пленуму № 6 від
30.03.2012 року «Про практику застосування
судами статті 376 Цивільного кодексу
України (про правовий режим
самочинного будівництва)», а саме п. 22 -
знесення самочинного будівництва є
крайньою мірою і можливе лише тоді,
коли використано усі передбачені
законодавством України заходи щодо
реагування та притягнення винної особи
до відповідальності, та п. 24 - знесення
нерухомості, збудованої з істотним
відхиленням від проекту, що суперечить
суспільним інтересам або порушує права
інших осіб, істотним порушенням
будівельних норм і правил (у тому числі
за відсутності проекту), можливе лише
за умови, що неможлива перебудова
нерухомості відповідно до проекту або
відповідно до норм і правил, визначених
державними правилами та санітарними
нормами, або якщо особа, яка здійснила
(здійснює) будівництво, відмовляється
від такої перебудови.

В інших випадках суд за позовом
відповідного державного органу чи
органу місцевого самоврядування може
на підставі частини сьомої статті 376 ЦК
зобов'язати забудовника здійснити
перебудову житлового будинку, будівлі,
споруди або іншого об'єкта нерухомості,
який побудовано чи будується з
істотними відхиленнями від проекту або
з істотним порушенням основних
будівельних норм і правил, у тому разі,
коли таке будівництво суперечить
суспільним інтересам, порушує права
інших осіб, коли порушення будівельних
норм і правил є істотним, а також є
технічна можливість виконати
перебудову.

Якщо технічна можливість перебудови
об'єкта нерухомості відсутня або
забудовник відмовляється від такої
перебудови, суд, незалежно від
поважності причин відмови, за позовом
зазначених органів або особи, права чи
інтереси якої порушено таким
будівництвом, ухвалює рішення про
знесення житлового будинку або іншого
нерухомого майна.

Отже, на підставі вищевикладеного у
задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_4 про знесення самочинно
збудованої критої тераси слід
відмовити, оскільки питання щодо її
перебудови чи переобладнання не
вирішувалось та доказів на те, що таке
переобладнання чи перебудову зробити
неможливо не надано. Також не надано
доказів на те, що ОСОБА_4 відмовляється
провести перебудову спірної тераси для
відновлення інсоляції житлового
приміщення ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК
України, суд, -

вирішив:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_4 про знесення самочинного
будівництва та встановлення порядку
користування земельною ділянкою
відмовити.

Рішення ухвалено у нарадчій кімнаті та
проголошена його вступна і резолютивна
частини у судовому засіданні 29.08.2014
року.

Повний текст рішення складено 03.09.2014
року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Житомирської області через
Новоград-Волинський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня виготовлення
повного тексту рішення.

Головуючий:
О.М. Коцюба