Ухвала

іменем україни

21 травня 2014 року
м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,
Колодійчука В.М.,

Умнової О.В.,
Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
визначення порядку користування
квартирою за касаційною скаргою ОСОБА_4
на рішення апеляційного суду
Черкаської області від 23 січня 2014 року,

встановила:

У січні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_4 (далі - ОСОБА_4)
про визначення порядку користування
квартирою, посилаючись на те, що спірна
квартира АДРЕСА_1 належала на праві
спільної часткової власності йому - 1/6
частина квартири, батьку ОСОБА_5 - 1/3
частина та відповідачці ОСОБА_4 - 1/2
частина квартири.

Зазначили, що між сторонами виникають
конфлікти з приводу користування
квартирою та оплаті комунальних
послуг, тому просили суд визначити
порядок користування вказаною
квартирою: виділити в користування
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 житлову кімнату
площею 16,3 кв.м.; виділити в
користування ОСОБА_4 житлову кімнату
площею 13,1 кв.м., та житлову кімнату
площею 17,4 кв.м.; залишити у спільному
користуванні коридор площею 4,3 кв.м.,
кухню площею 5,5 кв.м., туалет площею 1,0
кв.м., ванну кімнату площею 2,1 кв.м.

Рішенням Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 10 грудня
2012 року в задоволенні позову
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Черкаської
області від 23 січня 2014 року рішення
суду першої інстанції скасовано та
ухвалено нове рішення, яким позов
задоволено.

Встановлено порядок користування
квартирою АДРЕСА_1: виділено в
користування ОСОБА_4 житлову кімнату
площею 16,3 кв.м.; у користування ОСОБА_4
виділено житлову кімнату площею 13,1
кв.м., житлову кімнату площею 7,4 кв.м.

Допоміжні приміщення квартири коридор
площею 4,3 кв.м., кухню площею 5,5 кв.м.,
туалет площею 1,0 кв.м., ванну кімнату
площею 2,1 кв.м. залишено в спільному
користуванні сторін. Вирішено питання
розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши суддю - доповідача,
обговоривши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи, дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з
наступних підстав.

Задовольняючи позов, апеляційний суд
виходив із того, що співвласники в
добровільному порядку не можуть дійти
згоди щодо порядку користування
спірною квартирою, унаслідок чого
позивач позбавлений права володіння
та користування належною йому часткою
у праві спільної часткової власності.

Проте повністю з таким висновком
погодитися не можна, виходячи з
наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
квартира АДРЕСА_1 належала на праві
спільної часткової власності ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та ОСОБА_4.

Установлено, що згідно свідоцтва про
право на спадщину за законом від 11
вересня 2002 року ОСОБА_4 належала 1/6
частини спірної квартири, згідно
свідоцтва про право власності на житло
від 3 вересня 1997 року ОСОБА_5 належала 1/3
частка вказаної квартири, а на підставі
свідоцтва про право власності на житло
від 3 вересня 1997 року та свідоцтва про
право на спадщину за законом від 11
вересня 2002 року ОСОБА_4 є власником 1/2
частина спірної квартири (а.с. 18,19).

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач ОСОБА_5 помер
(а.с.66).

Після його смерті відкрилась спадщина
на належне йому майно, в тому числі на 1/3
частину квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки Смілянської
державної нотаріальної контори від 28
листопада 2012 року з заявою про
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_2 зверталася ОСОБА_4 та
ІНФОРМАЦІЯ_3 - ОСОБА_4 (а.с. 88).

Постановою завідуючої Смілянської
державної нотаріальної контори
Компанієць О.Г. від 18 жовтня 2013 року
відмовлено ОСОБА_4 у видачі на його ім'я
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом на частку квартири за
АДРЕСА_1 (а.с.107).

За положеннями чч. 1, 2 ст. 321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні. Особа може бути позбавлена
права власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Згідно з ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 358 ЦК України
право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. У разі неможливості цього
він має право вимагати від інших
співвласників, які володіють і
користуються спірним майном,
відповідної матеріальної компенсації.

Пленум Верховного Суду України в п. 14
постанови від 22 грудня 1995 року №20 «Про
судову практику у справах за позовами
про захист приватної власності»
роз'яснив, що квартира, яка є спільною
сумісною чи спільною частковою
власністю, на вимогу учасника
(учасників) цієї власності підлягає
поділу в натурі, якщо можливо виділити
сторонам ізольовані жилі та інші
приміщення з самостійними виходами,
які можуть використовуватися як окремі
квартири або які можна переобладнати в
такі квартири. У протилежному випадку
може бути встановлено порядок
користування приміщеннями квартири,
якщо про це заявлено позов.

Задовольняючи позов, апеляційний суд у
порушення вимог 212, 303, 316 ЦПК України
залишив поза увагою те, що свідоцтво
про спадщину на частки у спадковому
майні у встановленому законом порядку
нотаріусом не видавалося, а
встановлення порядку користування
квартирою на вимогу учасника
власності можливо лише після того,
коли визначені частки кожного
співвласника та не зазначив в рішенні,
власником якої частини квартири є
позивач ОСОБА_4

Оскільки при вирішенні спору судом
порушені норми процесуального права та
не застосовані норми матеріального
закону, які підлягали застосуванню, що
призвело до неправильного вирішення
справи, тому в силу ч. 2 ст. 338 ЦПК України
ухвалене в справі рішення
апеляційного суду підлягає скасуванню
з направленням справи на новий судовий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду Черкаської
області від 23 січня 2014 року скасувати,
справу направити на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.С. Ткачук

Судді:
В. С. Висоцька

В.М. Колодійчук

О. В. Умнова

І.М. Фаловська