Справа № 159/4445/14-ц
Провадження № 2/159/998/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель
07 серпня 2014 року

Ковельський міськрайонний суд
Волинської області

в складі : головуючого-судді
Бондара В.М.

з участю: секретаря
Рижко О.М.

позивачів
ОСОБА_1

ОСОБА_2

представника позивачів
ОСОБА_3

представника відповідача
Куптія Г.А.

представника органу опіки і
піклування Гупіка М.І.

представника прокуратури
Стоцької А.П.

треті особи
ОСОБА_7

ОСОБА_8

ОСОБА_9

ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ковелі цивільну справу
за позовом ОСОБА_11, ОСОБА_1 в своїх
інтересах та в інтересах
неповнолітнього сина ОСОБА_12, ОСОБА_2 до
Ковельської міської ради Волинської
області, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача: орган опіки і
піклування Ковельської міської ради
про визнання права власності на
нерухоме майно за набувальною
давністю, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з позовом
до відповідача, про визнання права
власності на нерухоме майно,
посилаючись на те, що вони мають право
за набувальною давністю на квартиру
АДРЕСА_1, яку вони отримали у
встановленому законом порядку при
обміні житла, а тому просять визнати за
ними таке право.

Представник позивачів та позивачі у
судовому засіданні позов підтримали,
посилаючись на підстави, викладені у
позовній заяві, просять визнати за
ОСОБА_1, ОСОБА_11, ОСОБА_2, ОСОБА_12 право
спільної сумісної власності на
квартиру АДРЕСА_1, судові витрати
залишити за ними.

Представник відповідача Ковельської
міської ради у судовому засіданні
проти задоволення позову не заперечує.

Представник органу опіки і піклування
заперечень щодо задоволення позову не
має, вважає, що житлові права учасників
цього слуханні порушені не будуть, в
тому числі і неповнолітніх дітей,
оскільки всі забезпечені належним
житлом.

Представник прокуратури заперечень
проти задоволення позову не має, вважає
при задоволенні позову права та
інтереси причетних осіб порушені не
будуть.

Треті особи на стороні відповідача без
самостійних вимог ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10 у судовому засіданні
погодилися з позовними вимогами та не
заперечують проти їх задоволення.
Зазначили, що всі забезпечені житлом,
тому будь-яких претензій на житло
позивачів вони не мають.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Заслухавши пояснення учасників
судового засідання, вивчивши матеріали
цивільної справи, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що спірні відносини
є цивільними правовідносинами і
регулюються положеннями ст. 47
Конституції України; ст.ст. 328, 344, 392 ЦК
України, відповідно до яких кожен має
право на житло. Держава створює умови,
за яких кожний громадянин матиме змогу
побудувати житло, придбати його у
власність або взяти в оренду.
Громадянам, які потребують соціального
захисту, житло надається державою та
органами місцевого самоврядування
безоплатно або за доступну для них
плату відповідно до закону. Ніхто не
може бути примусово позбавлений житла
інакше як на підставі закону за
рішенням суду.

Предметом спору є визнання права
власності на нерухоме майно за
набувальною давністю. Судом
встановлено, факт, що позивачі понад
десять років на законних підставах
проживають в АДРЕСА_1, а саме, вони
згідно ордеру на жиле приміщення № 17
серії Є від 09.10.2003 року вселилися в цю
квартиру і там проживають до цього
часу.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України
особа, яка добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років або рухомим
майном - протягом п'яти років, набуває
право власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом. Право власності на нерухоме
майно, що підлягає державній
реєстрації, виникає за набувальною
давністю з моменту державної
реєстрації. Право власності за
набувальною давністю на нерухоме
майно, транспортні засоби, цінні папери
набувається за рішенням суду. Перебіг
строку набувальної давності
починається від моменту виникнення
володіння.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини справи на які вона
посилається, як на підставу своїх
вимог. Позивачі у суді довели факт
набуття ними права власності за
набувальною давністю, оскільки вони
добросовісно і відкрито користуються
нерухомим майном на протязі більше 10
років, а відповідач не заявляє вимог
щодо повернення вказаного нерухомого
майна, отже визнання права власності не
суперечить закону і не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб.

Таким чином суд приходить до висновку,
що позов про визнання права власності
підлягає задоволенню в повному обсязі
і є підстави для визнання права
приватної власності за набувальною
давністю за позивачами.

На підставі ст. 47 Конституції України;
ст.ст. 328, 344, 392 ЦК України та керуючись
ст.ст. 7, 10, 15, 16, 60, 61, 213-218, 223 ЦПК України, С
У Д, -

В И Р І Ш И В :

Задовольнити позов ОСОБА_11, ОСОБА_1 в
своїх інтересах та в інтересах
неповнолітнього сина ОСОБА_12, ОСОБА_2
про визнання права власності на
нерухоме майно за набувальною
давністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_11,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_5, право спільної
сумісної власності на квартиру
АДРЕСА_1.

Судові витрати залишити за
позивачами.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Ковельський міськрайонний суд
шляхом подачі скарги про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Головуючий: В. М. Бондар