АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3351/14
Головуючий 1 інст. -
Справа № 640/9857/13-ц
Категорія: захист прав споживачів
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2014 року
м. Харків

Судова колегія судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Харківської області у складі :

Головуючого - судді - Яцини В.Б.,

суддів - Бурлака І.В., Карімової
Л.В.,

при секретарі : Костюченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» на рішення
Київського районного суду м. Харкова
від 05 березня 2014 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» про захист прав
споживачів і визнання незаконними дій
по встановленню відсотків за
користування кредитом за кредитним
договором,-

ВСТАНОВИЛА:

11 червня 2013 р. позивач ОСОБА_2 звернувся
до суду з позовом, в якому просив суд
визнати незаконними дії ПАТ КБ
«Приватбанк» при розрахунку
заборгованості по укладеному між ним
та ПАТ КБ «Приватбанк» кредитним
договором від 17 листопада 2005 року №
НА04АК12180018, в зв'язку з порушенням ним
зобов'язань та встановленню відсотків
з 3,01 % щомісячно на 36,12 % річних (п. 3.1
розділу 3 договору).

В обґрунтування позовних вимог
послався на те, що протягом періоду дії
кредитного договору позивачем не
завжди регулярно здійснювалися
платежі на погашення кредиту і станом
на 17.01.2012 р. на виконання його умов ним
було сплачено відповідачу 16402,75 доларів
США, що, на думку позивача є достроковим
виконанням з його боку умов кредитного
договору щодо повернення відповідачу
кредиту, відсотків та комісії, оскільки
за умовами кредитного договору
загальна сума платежів за кредитом
складає 16401,00 доларів США, з розрахунку
сплати 195,25 доларів США на місяць
протягом 84 місяців.

Але довідку про повне погашення
заборгованості йому видано не було з
посиланням на те, що позивач має ніби -
то прострочену заборгованість по
кредиту, яка виникла внаслідок
порушення позивачем зобов'язання по
погашенню кредиту, тому відповідно до
п. 3.2 договору, позичальник повинний був
сплачувати Банку відсотки за
користуванням кредитом у розмірі 36,12 %
річних .

Позивач вважає, що після дострокової
сплати 17.01.2012 р. на погашення кредиту та
інших платежів за кредитним договором
коштів в розмірі 16402,75 доларів США та
пені в розмірі 5267,46 гривень його
зобов'язання за кредитним договором та
за договором застави є фактично
припиненими виконанням, проведеним
належним чином, відповідно не існує
будь-якої простроченої заборгованості,
у тому числі простроченої
заборгованості за кредитом,
прострочених відсотків, простроченої
комісії, пені, інших штрафних санкцій,
витрат позивача перед відповідачем по
платежах за кредитним договором, і за
таких умов нарахування позивачеві
вищезгаданої простроченої
заборгованості є незаконним,
неправомірним та необгрунтованим, тому
дії відповідача по встановленню
процентної ставки в розмірі 36,12 %
річних, яка відповідно до пункту 3.2.
кредитного договору встановлюється
тільки у випадку порушення позивачем
зобов'язань по погашенню кредиту, є
незаконними та порушують його інтереси
та права, як споживача, передбачені
відповідними положеннями Закону
України «Про захист прав споживачів».
Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав у повному обсязі та
просив їх задовольнити.

Представник відповідача, будучи
допитаною в судовому засіданні, проти
задоволення позову заперечувала,
посилаючись на його необґрунтованість
та безпідставність. Суду надані
розрахунки повернутих позивачем сум
боргу за договором позики, з
урахуванням п. 3.2 Договору, в зв'язку із
порушенням умов договору, в частині
строків погашення заборгованості, а
саме встановленою процентною ставкою
36,12 % річних, які встановлені кредитним
договором у випадку порушення
позивачем зобов'язань по погашенню
кредиту.

Рішенням Київського районного суду м.
Харкова від 05 березня 2014 року позов
задоволено.

Визнано незаконними дії ПАТ КБ
«Приватбанк» при розрахунку
заборгованості укладеному між ОСОБА_2
та ПАТ КБ «Приватбанк» кредитним
договором від 17 листопада 2005 року №
НА04АК12180018, в зв'язку з порушенням
ОСОБА_2 зобов'язань та встановленню
відсотків з 3,01 % щомісячно на 36,12 %
річних (п. 3.1 розділу 3 договору).
Стягнуто з Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Приватбанк» судовий збір на користь
держави в розмірі 243 (двісті сорок три)
грн. 60 коп.

Не погоджуючись з таким рішенням
районного суду ПАТ КБ «Приватбанк» в
апеляційній скарзі просить його
скасувати, ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позову. На
обґрунтування скарги послався на
порушення норм матеріального та
процесуального права, недоведеністю
обставин, що мають значення та
невідповідності висновків суду
обставинам справи

Судова колегія відповідно до ст. 303 ЦПК
України перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, вважає за
необхідне задовольнити з наступних
підстав.

Судом правильно встановлено, що
між позивачем ОСОБА_2 як позичальником,
та Закритим акціонерним товариством
«Комерційний банк «Приватбанк»,
правонаступником якого є відповідач,
було укладено кредитний договір від
17.11.2005 р. № НА04АК12180018, який є договором
про надання споживчого кредиту, в якому
сторонами досягнуто згоди з усіх
істотних умов й зазначено підстави
зміни процентної ставки.

Істотними умовами кредитного договору
було надання кредитних коштів на строк
до 16.11.2012 р. (84 місяці) включно у вигляді
не поновлюваної кредитної лінії у
розмірі 12559,00 доларів США на купівлю
автомобіля у сумі 9208,00 доларів СІЛА та
на сплату страхових платежів у сумі
3351,00 доларів США, зі сплатою за
користування кредитом відсотків 1,04 % на
місяць (12,48 % річних) на суму залишку
заборгованості за кредитом і комісією
за розрахунково-касове обслуговування
у розмірі 0,32 % від суми виданого кредиту
щомісяця в період сплати, комісії за
дострокове погашення кредиту в розмірі
0,00 % від суми кредиту, що погашається
достроково, періодом сплати з 21 по 25
число кожного місяця, суми щомісячного
платежу в розмірі 195,25 доларів США
(пункти 1.1., 3.11.) для погашення
заборгованості за кредитом,
відсотками, комісією, а також іншим
витратам відповідача відповідно до
підпункту 2.2.9., пункту 4.3. кредитного
договору.

Згідно статті 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідне до ч. 1, 3 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти,
особливості регулювання відносин за
договором про надання споживчого
кредиту встановлені законом, а згідно
ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист
прав споживачів» договір про надання
споживчого кредиту укладається між
кредитодавцем та споживачем,
відповідно до якого кредитодавець
надає кошти (споживчий кредит) або бере
зобов'язання надати їх споживачеві для
придбання продукції у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
споживач зобов'язується повернути їх
разом з нарахованими відсотками.

Згідно ч. 1, п.п. 1 ч. 2 ст. 11, ч. 1, 2 ст.ст. 509
ЦК України цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки,
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини. зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку;
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Задовольняючи позов районний суд
виходив з того, що хоча у зв'язку з
несвоєчасним погашенням позивачем
щомісячних платежів за кредитним
договором у відповідача згідно з
умовами п. 3.2 кредитного договору, яким
відповідно до ст. 212 ЦК України
передбачено в такому разі обов'язок
позичальника сплачувати банку
відсотки за користування кредитом у
розмірі 3,01 % на місяць, нараховані від
суми непогашеної в строк
заборгованості за кредит, виникло
право на таке підвищення процентної
ставки, однак фактичне підвищення цієї
процентної ставки до розміру 36,12%
річних є незаконним з огляду на те, що з
боку позивача має місце повне
виконання своїх договірних
зобов'язань. При цьому районний суд
також послався на те, що банк повинний
був згідно з умовами вказаного пункту
договору кредиту діяти за правилами п.
2.3.2 цього ж договору про зменшення
процентної ставки з дати встановлення
зменшеної процентної ставки, яке
відбулося за рішенням Апеляційного
суду Харківської області від 19.02.2013 р.
по справі № 2018/12000/12 (провадження №
22-ц/790/505/13), яке набрало законної сили.
Згідно до цього рішення Апеляційного
суду Харківської області від 19.02.2013 р.
по іншій справі за позовом ОСОБА_2 до
ПАТ КБ «ПриватБанк» про захист прав
споживача, визнання правочину про
підвищенню відсотків за користування
кредитом до 14,5 % річних з 01.11.2008 року
недійсним, зобов'язання вчинити
перерахунок щомісячних платежів та
простроченої заборгованості, визнання
кредитного договору та договору
застави припиненими з 17 січня 2012 року,
були визнані незаконними дії
Відповідача по підвищенню з 16 жовтня 2008
року процентної ставки за користування
кредитом з 12,48% річних до 14,52 % річних (т. 1
а.с. 22-23). Районний суд також вказав на
те, що позивач повернув кредит шляхом
збільшення суми періодичних виплат, що
підтверджується наданими суду
розрахунками, відповідач на порушення
вказаних положень не здійснив
відповідне коригування (зменшення)
кредитних зобов'язань позичальника, а
навпаки зловживаючи правом незаконно
збільшив суму простроченої
заборгованості, що призвело до
порушення принципу рівності сторін
кредитного договору. Надані на
обґрунтування своїх заперечень банком
розрахунки є необґрунтованими.

Однак, до таких висновків районний суд
дійшов з неповним з'ясуванням
заперечень банку проти позову про
наявність підстав про підвищення
процентів за умовами п. 3.2 договору
кредиту; за недоведеності обставин про
незаконність дій відповідача про
підвищенню процентної ставки до 3,01 % в
місяць або 36,12 % річних, а також про
відсутність заборгованості у
відповідача за вказаним договором
кредиту і про обов'язок банку зменшити
проценту ставку 3,01 % в місяць або 36,12 %
річних; районний суд безпідставно
застосував норми ч. 8 ст. 11, п. 4 ст. 21
Закону «Про захист прав споживачів»,
що відповідно до п.п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України є підставами для скасування
рішення районного суду та ухвалення
нового рішення.

Так,по справі безспірно встановлено, що
з першого місяця виконання договору
кредиту позивач допустив прострочення
сплати передбаченого кредитним
договором щомісячного платежу, після
чого також припустився до його
прострочення та недоплати
передбаченої договором щомісячної
суми 195, 25 доларів США, що надало банку
право підвищити процентну ставку за
користування простроченими платежами
за отримане тіло кредиту (окрім
процентів і комісії) до 3,01 % щомісяця,
або 36,12 процентів річних (п.п. 3.2, 4.1
кредитного договору). За своїм змістом
таке підвищення процентної ставки за
кредитним договором є санкцією банку
за порушенням позичальником
передбачених п.п. 1,1, 2.2.4, 2.3.3 договору
обов?язків (т. 1 а.с. 11, 11 на зв.).

Хоча позивач у подальшому почав
достроково повертати отриманий кредит,
однак, як вбачається із наданих банком
виписці по рахунку і розрахунку
заборгованості за кредитним договором,
такі повернення також були із
затримкою, а з огляду недостатності
суми проведеного платежу для повного
виконання грошового зобов?язання ця
сума погашала вимоги банку у
черговості, яка передбачена у п. 3.8
договору кредиту, що відповідає змісту
ст. 534 ЦК України, внаслідок чого на день
закінчення дії договору позивачу була
нарахована заборгованість за
договором (т. 1 а.с. 12 на зв., т. 1 а.с. 36-40, т.
2 а.с. 40-47). При цьому позивач по цій
справі не довів, що такі нарахування
заборгованості не відповідають умовам
договору кредиту чи є незаконними.

Посилання районного суду на
обґрунтування своїх висновків на
рішення апеляційного суду Харківської
області від від 19.02.2013 р. по справі №
2018/12000/12 (провадження № 22-ц/790/505/13) є
безпідставним, оскільки з огляду на
різний об?єкт та причини для
нарахування процентів, передбачені п.п.
2.31 та 3.2 кредитного договору
(збільшення процентної ставки на
залишок поточну заборгованість за
користування кредитом у першому
випадку і - на прострочену
заборгованість по сплаті тіла кредиту -
за позовом, який розглядається по цій
справі) вказане рішення у даному
випадку не має преюдиціального
значення.

Виходячи з наведеного рішення
районного суду підлягає скасуванню, з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні позову, за його
недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч. 1 ст. 307, ст.ст.
309, 313, 316, 319, 323-325 ЦПК

України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» задовольнити.

Рішення Київського районного суду м.
Харкова від 05 березня 2014 року
скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак протягом 20 днів
після набрання законної сили може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя:

Судді колегії: