Справа № 529/738/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2014 року Диканський районний суд
Полтавської області в складі:

головуючого - судді Щабельської І.
В.

при секретарі - Ропотилу М. А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Диканька
цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про
встановлення факту роботи на посаді
електрогазозварника,-

ВСТАНОВИВ:

Вказуючи на те, що після проходження
строкової військової служби при
прийнятті його на роботу в лінійну
механізовану ремонтну дільницю
Диканського районного виробничого
об'єднання по виробничо-технічному
забезпеченню сільського господарства
Диканського районного об'єнання
сільгосптехніки /далі - Диканська
райсільгосптехніка/
газоелектрозварником-шофером в його
трудовій книжці був зроблений
неправильний запис під № 4 від 04.01.1980
року і замість вірної вказівки на
посаду "газоелектрозварника-водія"
було невірно записано
"зварника-шофера", внаслідок чого він
позбавлений можливості оформити
пенсію на пільгових умовах, заявник
звернувся до суду з заявою про
встановлення факту роботи на посаді
газоелектрозварника у період з 04.01.1980
року по 19.02.1981 року.

В судовому засіданні заявник заяву
підтримав та просив її задоволити,
вказавши, що після закінчення навчання
у школі за напрвленням Диканської
райсільгосптехніки він закінчив курси,
отримав професію газоелектрозварника 2
розряду і був прийнятий на роботу у
вказане підприємтво на цю посаду. Після
служби у лавах Радянської Армії
повернувся у вказане підприємство на
ту ж посаду газоелектрозварника, однак
при внесенні відповідного запису у
його трудову книжку було помилково
вказано "зварник-шофер" замість вірного
"газоелектрозварник", хоча він постійно
працював саме на вказаній посаді, а на
посаді водія жодного дня не працював.

Від заінтересованої особи - Управління
пенсійного фонду України в Диканському
районі Полтавської області - надійшов
лист про відсутність заперечень проти
задоволення заяви та розгляд справи
без участі його представника.

Заслухавши пояснення заявника та
свідків, вивчивши матеріали справи та
оцінивши їх у сукупності, суд приходить
до висновку, що заява підлягає
задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 27
вересня 1976 року на ім'я заявника
Диканською райсільгосптехнікою була
видана трудова книжка серії НОМЕР_1 і
22.09.1976 року він був прийнятий робочим
автопарку та направлений на курси
підготовки газоелектрозварників. На
підставі посвідчення НОМЕР_2, виданого
31 січня 1977 року Полтавським
навчально-курсовим комбінатом
"Сільгосптехніка", заявник одержав
професію газоелектрозварника 2 розряду
і 02.20.1977 року був направлений на посаду
газоелектрозварника в центральну
ремонтну майстерню Диканської
райсільгосптехніки. В трудовій книжці
під № 1 мається запис про проходження
заявником навчання на курсах
газоелектрозварників, а під № 2 - запис
про прийняття його з 01.02.1977 року на
посаду газоелектрозварника 2 розряду.
Після проходження строкової служби в
лавах Радянськоїй армії 04.01.1980 року
заявник знову був прийнятий на роботу
до вказаної організації, однак у записі
№ 4 вказано "зварником-шофером", а не
газоелектрозварником. В той же час
записами № 5 та № 6 у трудовій книжці
засвідчено, що заявнику 20.02.1981 року
присвоєний 4 розряд
газоелектрозварника, а 17.04.1985 року - 5
розряд газоелектрозварника. З усіх
подальших відміток у трудовій книжці
вбачається, що заявник постійно
працював на різних підприємствах саме
газоелектрозварником.

Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в суді
пояснили, що кожен з них працював у
кінці 70-х років минулого століття на
різних посадах у Диканській
райсільгосптехніці, куди після
закінчення відповідних курсів прийшов
працювати газоелектрозварником
заявник. В подальшому він проходив
службу у лавах Радянської Армії, а
після повернення знову постійно
працював у їхньому підприємстві
газоелектрозварником. При цьому
жодного дня водієм заявник не працював.

З архівного витягу Місцевої архівної
установи "Трудовий архів" Диканської
районної ради Полтавської області
вбачається, що наказом Диканської
райсільгосптехніки № 103-к від 14 серпня
1980 року заявнику як
електрозагозварнику вказаного
підприємства надавалась чергова
відпустка за 1979-1980 рік.

За вказаних обставин суд приходить до
висновку про наявність підстав для
встановлення факту роботи заявника на
посаді газоелектрозварника у період з
04.01.1980 року по 19.02.1981 року.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 234-235, ч. 1 п. 6 ст. 256, ст. 259 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Встановити факт роботи ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на посаді
газоелектрозварника у період з 04.01.1980
року по 19.02.1981 року в лінійній
механізованій ремонтній дільниці
Диканського районного виробничого
об'єднання по виробничо-технічному
забезпеченню сільського господарства
Диканського районного об'єнання
сільгосптехніки.

Вказаний факт встановлюється для
подальшого вирішення питання про
оформлення пенсії.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Полтавської області
шляхом подачі через Диканський
районний суд апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий: