У Х В А Л А

04 вересня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Рівненської області в складі:

Головуючого судді
Василевича В.С.

Суддів: Малько О.С., Шимківа
С.С.

при секретарі Пиляй І.С.

з участю представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Рівненського районного суду від 24
липня 2014 року в справі за поданням
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Рівненського районного управління
юстиції про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України
громадянина України ОСОБА_1,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Рівненського районного суду
від 24 липня 2014року подання державного
виконавця відділу ДВС рівненського
районного управління юстиції
задоволено.

Тимчасово обмежено у праві виїзду
за межі України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1, паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон серія НОМЕР_2, виданий 20.04.2007 року
- до виконання зобов»язань за рішенням
Рівненського міського суду
Рівненської області, яке набрало
законної сили 29.11.2011 року, справа №
2-3941/11, яким ухвалено солідарне
стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» на загальну
суму 2 044 037, 39 грн.

В поданій на ухвалу апеляційній
скарзі ОСОБА_1 доводить про її
незаконність та необгрунтованість
через порушення норм процесуального
права, неповне з"ясування обставин, що
мають значення для справи.

Зазначає, що судом першої
інстанції не враховано, що під заставу
даних кредитних зобов»язань було
передано вантажні автомобілі, які з
відому банку вибули з його власності у
власність ТОВ «НАОЛА», власником та
директором якого є ОСОБА_4 Саме ОСОБА_4
взяв на себе зобов»язання щодо
погашення даного кредиту, що
підтверджується нотаріально
посвідченою заявою, копія якої
долучена до апеляційної скарги.

Вказує, що суд не врахував вимог
п.18 ст. 11 Закону України «Про виконавче
провадження», та безпідставно
задовольнив клопотання, оскільки
державний виконавець не довів факту
свідомого ухилення його, ОСОБА_1 від
виконання зобов»язань.

По наведених підставах просить
скасувати оскаржувану ухвалу.

________________________________________________________________

Провадження №22-ц/787/1853/2014
Головуючий в 1 інстанції:
Красовський О.О.

Доповідач:
Василевич В.С.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представника ОСОБА_1,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку про її
задоволення.

Як вбачається з матеріалів
справи, Рівненським міським судом від 08
липня 2011 року стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_6
кожного окремо, солідарно з ОСОБА_1 на
користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
256328 доларів 12 центів США
заборгованості по кредитному договору,
що за курсом НБУ становить 2042217, 39 грн.
та 1820 грн. судових витрат.

В провадженні державного
виконавця перебуває виконавче
провадження про примусове виконання
виконавчого листа № 2-3941/11, виданого
08.07.2011 року Рівненським міським судом
про солідарне стягнення
заборгованості по кредитному договору
2 044 037, 39 грн. з ОСОБА_1 (а.с.- 3,4)

Постановляючи ухвалу про
задоволення даного подання, суд першої
інстанції виходив з того, що оскільки
ОСОБА_1 в добровільному порядку борг не
сплатив, на виконанні ДВС РУЮ
перебуває виконавче провадження про
примусове стягнення з нього вказаної
суми боргу, а тому наявні підстави
вважати, що боржник ухиляється від
виконання зобов»язань, а віддтак це є
підставою для тимчасового обмеження
його у праві виїзду за межі України.

Однак з таким висновком суду
першої інстанції колегія суддів
погодитись не може.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника-фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Положеннями ст.6 Закону України "Про
порядок виїзду з України і в"їзду в
Україну громадян України"
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі
паспорта, або громадянинові України,
який має паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон, якщо він
ухиляється від виконання зобов"язань,
покладених на нього судовим рішенням,-
до виконання зобов"язань.

За змістом п.18 ч.3 ст.11 Закону
України "Про виконавче провадження"
державний виконавець під час
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов"язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника-фізичної особи
або керівника боржника-юридичної особи
за межі України- до виконання
зобов"язання за рішенням.

Зміст зазначеного поняття, тобто
"ухилення від виконання зобов"язань,
покладених на боржника рішенням" слід
розуміти як будь-які свідомі діяння
(дії або бездіяльність) боржника,
спрямовані на невиконання
відповідного обов"язку у виконавчому
провадженні, коли виконати цей
обов"язок у нього є всі можливості
(наприклад, наявність майна, грошових
коштів тощо) і цьому не заважають
будь-які незалежні від нього об"єктивні
обставини.

Проте жодного доказу на
підтвердження ухилення ОСОБА_1 від
виконання зобов"язання державним
виконавцем не подано.

Законом передбачено юридичні
санкції у вигляді тимчасового
обмеження у праві виїзду не за
наявність факту невиконання
зобов"язань, а за ухилення від їх
виконання.

Крім того, факт неухилення ОСОБА_1 від
виконання даних зобов»зань
підтверджується долученою до
апеляційної скарги копією нотаріально
посвідченої заяви про зобов»язання
ОСОБА_4 сплачувати дані боргові
зобов»язання (а.с. 21) .

У зв'язку з викладеним, оскільки
суд належними доказами не підтвердив
та не обґрунтував ухилення боржника
від виконання зобов'язань, колегія
суддів дійшла висновку про
неправильність застосування відносно
ОСОБА_1 тимчасового обмеження у праві
виїзду за межі України.

Враховуючи, що ухвала
постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
, вона підлягає скасуванню.

Керуючись п.4 ч.2 ст. 307, ст.312- 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Ухвалу Рівненського районного
суду від 24 липня 2014 року скасувати.

У задоволенні подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Рівненського
районного управління юстиції про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення .

Головуючий
Василевич В.С.

Судді
Малько О.С.

Шимків С.С.