Справа №490/3302/14-ц 07.08.2014 07.08.2014 07.08.2014
Провадження №22-ц/784/2273/14
Головуючий у першій інстанції-Подзігун
Доповідач апеляційної
інстанції-Данилова О.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 серпня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого - Данилової О.О.

суддів - Шолох З.Л..
Коломієць В.В.

при секретарі - Горенко Ю.В.

за участю позивача - ОСОБА_2,
представника - ОСОБА_3

представника - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_5

на рішення Центрального районного суду
м. Миколаєва від 27 травня 2014 року у
цивільній справі за позовом

ОСОБА_2

до ОСОБА_5

про усунення від права на спадкування

У С Т А Н О В И Л А:

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернувся з
позовом до ОСОБА_5 про усунення від
права на спадкування.

Позивач зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_2
померла його мати ОСОБА_6. Спадкоємцями
померлої є він та відповідач ОСОБА_5 за
правом представлення. Посилаючись на
те, що за життя мати тривалий час тяжко
хворіла, перебувала у безпорадному
стані та потребувала сторонньої
допомоги, яку їй надавав він, а
відповідач, маючи можливість надавати
допомогу, ухилявся від таких дій,
просив усунути ОСОБА_5 від права на
спадкування.

Відповідач ОСОБА_5 позов не визнав,
посилаючись на те, що відвідував
бабусю, привозив їй продукти
харчування, але надавати більш
суттєвої допомоги не мав можливості у
зв'язку із скрутним матеріальним
становищем.

Рішенням Центрального районного суду
м. Миколаєва від 27 травня 2014 року позов
задоволено. ОСОБА_5 усунуто від права на
спадкування після смерті ОСОБА_6

В апеляційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на те, що суд невірно
оцінив зібрані докази та застосував
норми спадкового законодавства, просив
рішення скасувати та відмовити у
задоволенні позову.

Перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що вона
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що, оскільки
ОСОБА_6 через похилий вік та тяжку
хворобу перебувала в безпорадному
стані, а ОСОБА_5 не надавав їй допомогу,
то останній має бути усунутий від права
на спадкування за правилами частини 5
статті 1224 ЦК України.

Проте з такою оцінкою зібраних доказів
та застосування норм спадкового
законодавства погодитись не можна.

Так, за правилами статей 1261 та 1266 ЦК
України спадкоємцями однієї черги за
законом є діти спадкодавця та за правом
представлення його внуки.

Відповідно до частини 5 статті 1224 ЦК
особа може бути усунута від права на
спадкування за законом, якщо судом буде
встановлено, що вона ухилялась від
надання допомоги спадкодавцеві, який
через похилий вік, тяжку хворобу або
каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту зазначеної норми,
суд при вирішенні такої справи згідно з
вимогами статті 214 ЦПК повинен
установити як факт ухилення особи від
надання спадкодавцеві допомоги, так і
факт перебування спадкодавця в
безпорадному стані через похилий вік,
хворобу або каліцтво та потребу
спадкодавця в допомозі цієї особи.

Під безпорадним станом слід розуміти
безпомічність особи, неспроможність її
своїми силами фізично та матеріально
самостійно забезпечити умови свого
життя, у зв'язку з чим ця особа потребує
стороннього догляду, допомоги та
піклування.

Ухилення особи від надання допомоги
спадкодавцеві, який потребує допомоги,
полягає в умисних діях чи
бездіяльності особи, спрямованих на
уникнення від обов'язку забезпечити
підтримку та допомогу спадкодавцю,
тобто ухилення, пов'язане з винною
поведінкою особи, яка усвідомлювала як
потреби спадкодавця, так і свій
обов'язок, мала можливість його
виконувати, але не вчиняла необхідних
дій. Ухилення характеризується умисною
формою вини.

При цьому суттєве значення має і
з'ясування судом питання про те, чи
потребував спадкодавець допомоги від
спадкоємця за умови отримання її від
інших осіб, в тому числі інших
спадкоємців.

Отже, для задоволення позовних вимог у
справах про усунення від права на
спадкування за частиною 5 статті 1224 ЦК
має значення сукупність обставин: 1)
ухилення особи від надання
спадкодавцеві допомоги при можливості
її надання, 2) перебування спадкодавця в
безпорадному стані, 3) потреба
спадкодавця в допомозі саме цієї особи.
Лише при одночасному настанні
наведених обставин і доведеності
зазначених фактів в їх сукупності
спадкоємець може бути усунутий від
спадкування.

З матеріалів справи вбачається та
судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 2011 року
страждала на тяжкі хвороби
серцево-судинної системи, перенесла
інсульти, внаслідок чого потребувала
сторонньої допомоги. Нею опікувався
син - ОСОБА_2 та його сім'я. З лютого 2012
року ОСОБА_6 проживала у своєї сестри -
ОСОБА_7, яка здійснювала за нею догляд.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 померла (а.с. 5).

Спадщина відкрилась на частину
житлового будинку АДРЕСА_1.

Спадкоємцями, що прийняли спадщину, є
син померлої - ОСОБА_2 та внук ОСОБА_8
(а.с.17,22).

Відповідач ОСОБА_5 проживав окремо,
через попередні сімейні обставини
(розлучення батьків) постійних
стосунків з бабусею не підтримував.

При цьому матеріали справи не містять
відомостей про те, що, проживаючи з 2011
року зі своїми рідними - сином, а потім з
сестрою, та отримуючи від них необхідну
допомогу, ОСОБА_6 потребувала допомоги
також і від внука ОСОБА_5, а останній
усвідомлював свій обов'язок та
ухилявся від його виконання.

Таким чином, колегія суддів не
встановила, що за умови отримання
допомоги від інших рідних, в тому числі
і спадкоємця, ОСОБА_6 перебувала у
безпорадному стані та потребувала саме
від внука такої допомоги (матеріальної
або фізичної), яку не отримувала від
інших осіб, а останній усвідомлював
свій обов'язок надавати допомогу та
навмисно ухилявся від його виконання.

Сам факт надання допомоги ОСОБА_6 лише
позивачем та іншими рідними не є
достатньою підставою для усунення від
права на спадкування іншого спадкоємця
- ОСОБА_5

Взаємовідносини, які склались між
сторонами за життя спадкодавця, а саме
міцність родинних відносин, характер
та ступень спілкування, моральні
зобов'язання є етичними нормами, які
виходять за межі спірних
правовідносин.

Недоведеність сукупності всіх умов для
усунення від права на спадкування,
передбачених частиною 5 статті 1224 ЦК
України, є підставою для відмови в
позові.

Оскільки суд першої інстанції не
звернув належної уваги на вимоги
закону та помилково тлумачив умови
застосування правил частини 5 статті 1224
ЦК, судове рішення підлягає скасуванню
з ухваленням нового рішення про
відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 309,316 ЦПК України,
колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Центрального районного суду м.
Миколаєва від 27 травня 2014 скасувати та
ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але протягом
двадцяти днів з цього часу може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді