Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/3331/14
Головуючий у 1 інстанції: Галущенко Ю.А.
Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі
Головуючого: Боєвої В.В., суддів
Маловічко С.В., Гончар М.С.
при секретарі: Мосіній О.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 17 червня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
вселення,

за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про визнання таким, що втратив право
користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2014 р. ОСОБА_2 звернувся до суду
з позовом, в якому зазначає, що в період
з 24.04.2004 р. по 01.09.2009 р. він перебував у
зареєстрованому шлюбі з відповідачкою
ОСОБА_3, сторони мають дочку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з матір'ю.

В період шлюбу сторони купили житловий
будинок по АДРЕСА_1, право власності на
який зареєстровано за відповідачкою.

З травня 2007 р. позивач ОСОБА_4 разом з
колишньою дружиною ОСОБА_3 та донькою
зареєстрований у вказаному будинку.

Після придбання вказаного будинку,
сторони за спільні кошти здійснили
суттєві переобладнання.

Посилаючись на те, що після розірвання
шлюбу відповідачка робить неможливим
проживання позивача у спірному
будинку, від свого права на
користування будинком він не
відмовлявся, проте в користуванні
спірним житлом йому чиняться перешкоди
та у березні 2013 р. відповідачкою були
замінені замки вхідних дверей, від яких
він не має ключів, в будинку до
теперішнього часу є належне йому майно,
іншого житла він не має, позивач з
посиланням на ст.156 ч.1 ЖК України
просить суд вселити його в буд. АДРЕСА_1.

Відповідачка ОСОБА_3 в березні 2014 р.
звернулась до суду із зустрічним
позовом до ОСОБА_2 про визнання його
таким, що втратив право користування
житловим будинком АДРЕСА_1.

В обґрунтування зустрічного позову
зазначає, що на праві власності їй
належить житловий будинок АДРЕСА_1, де в
2007 р.в якості члена сім'ї власника був
зареєстрований ОСОБА_2, шлюб з яким був
розірваний 01.09.2009 р.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2, в
зв'язку із утворенням нової сім'ї та
реєстрацією шлюбу з іншою жінкою, обрав
інше місце проживання, ним з власної
волі було вивезено всі особисті речі
та інше майно до місця фактичного
проживання.

За період відсутності ОСОБА_2 у
спірному будинку з вересня 2009 р.,
останній не проявляв інтересу до цього
житла, не сплачував за комунальні
послуги,на власний розсуд розпорядився
своїм правом і не користувався спірним
житлом, проте залишається
зареєстрованим і відмовляється
знятися з реєстраційного обліку.

Оскільки позивач не користується
спірним будинком без поважних причин з
вересня 2009 р., одночасно не виконуючи
обов'язків по його утриманню, вважає, що
останній втратив своє право на
користування будинком.

Посилаючись на те, що реєстрація
позивача за адресою спірного будинку
порушує її права як власника і
перешкоджає розпорядитися своєю
власністю, з посиланням на ст. 391,405 ЦК
України, ст.156 ЖК України, просить суд
визнати ОСОБА_2 втратившим право на
користування житловим будинком
АДРЕСА_1.

Ухвалою суду від 26.03.2014 р. зустрічна
позовна заява прийнята до розгляду та
об'єднана в одне провадження з
первісним позовом ОСОБА_2

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 17 червня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
визнання втратившим право
користування житловим приміщенням -
задоволено.

Визнано ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт
серія НОМЕР_1, виданий 26.11.1996 р.
Ленінським РВ ЗМУ УМВС України в
Запорізькій області, втратившим право
користування житловим приміщенням
будинку АДРЕСА_1.

На вказане рішення суду ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на необґрунтованість рішення, просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове, яким
позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
вселення, задовольнити повністю,
зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про визнання таким що втратив
право користування житловим
приміщенням, залишити без задоволення.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення осіб, які
беруть участь у справі, вивчивши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга

Рішення в частині задоволення
зустрічного позову слід скасувати,
оскільки з матеріалів справи
вбачається, що будинок був не придатний
для проживання: відсутній газ, вода,
світло, а в ньому булла відсутні
покрівля (технічний паспорт), тому
сторонни не могли проживати в ньому.
Став таким, що придатний лише з 2014р., про
що пояснювала ОСОБА_3, а тому тільки з
моменту створнення в будинку належних
умов для проживання можна
відліковувати річнй строк
непроживання в ньому ОСОБА_2 без
поважних причин.

При з»ясування питання про перешкоди
ОСОБА_2 встановлено, що протягом 2009-2012р.
перешкод ОСОБА_3 йому не створювали, про
що підтвердили свідки, вказавши, бачили
там позивача, який здійснював ремонтні
роботи. В 2013р. ОСОБА_3 встановила інші
замки, але і це не стало перешкодою, бо
ОСОБА_2 їх виламав та встановив свої.
Отже, позивач не втратив інтересу до
будинку, оскільки з пояснень свідків
слідує, що до 2012р. була побудована
мансарда в будинку, про що також
свідчить технічний паспорт.

слід з»ясувати у який саме період та
які саме перешкоди ОСОБА_5 почала
створювати після того, як ОСОБА_2
встановив нові замки.

У позовній заяві вказував, що ОСОБА_3
неодноразово змінювала замки: коли
саме, і як це вплинуло на можливість
проживати в будинку? В позові
зазначено, що з вересня 2013р. не може
потрапити в будинок: чому, якщо
відповідач сама в ньому не проживала?

З пояснень ОСОБА_3 - світло будо
підключено нею на початку квітня 2014р.

Свідок ОСОБА_6 - Будинок був нежилий, з
моменту його придбання почалась його
перебудова. Останній раз бачив ОСОБА_2
на будівництві в 2012р., він з
будівельника вбирав сміття, але восени
2012р. будівельні роботи припинились. Ма
вільний доступ до будинку до весни 2013р.,
а потім почались негаразди із зміною
замків. Раніше його речі там були, але
на теперішній час їх там немає.
Напочатку квітня 2014р. підключили воду,
вивезли будівельне сміття та завезли
речі. В 2009р. разом з позивачем заносив
його речі до будинку: шафу, письмовий
стіл.

Свідок ОСОБА_7 допомагав вивозити
сміття з будинку, бачив, що будинок був
непридатний до проживання, в ньому
зривали підлогу, та стелю. Ремонт
відбувався у період 2011-2012рр. Гроші за
допомогу в будівельних роботах мені
сплачував ОСОБА_2 У 2013р. році ОСОБА_2 не
міг попости до будинку та запитував,
хто змінив замки. Речи ОСОБА_2 заносили
разом з ним та позивачем також ОСОБА_6.

Свідок ОСОБА_8 будинок був непридатний
до житла та став таким тільки 2 тижня
назад (від дати с/з 25.04.2014р. - це початок
квітня).

Керуючись ст. ст. колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 17 червня 2014 року у
цій справі скасувати.

Позов ОСОБА_2 про вселення
задовольнити. Вселити ОСОБА_2 в
житловий будинок АДРЕСА_1

Зустрічний позов ОСОБА_3 про визнання
ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування житловим приміщенням,
залишити без задоволення.

Сягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
судові витрати у сумі 243,06 + 121,80 = 364,86 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:
Боєва В.В.

Судді:
Маловічко С.В.

Гончар М.С.