АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/5785/14
Справа № 2015/1080/2012
Головуючий І-ої інстанції: Шабас О.С.
Категорія: право власності
Доповідач: Сащенко І.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Сащенка І.С.

суддів: - Овсяннікової
А.І., Бездітко В.М.,

при секретарі - Пільгун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в
особі його представника - ОСОБА_4 на
рішення Золочівського районного суду
Харківської області від 26 червня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_5, за участі прокурора
Золочівського району Харківської
області в порядку ст. 45 ЦПК України про
визнання права власності на житловий
будинок, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2010 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання
права власності на житловий будинок, в
якому просив визнати за ним право
власності на житловий будинок АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх позовних вимог
посилався на те, що 07 липня 2010 року між
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було укладено договір
комісії, відповідно до умов якого
відповідач зобов'язався за дорученням
позивача, за його рахунок та в його
інтересах, але від свого імені придбати
житловий будинок шляхом укладання
договору купівлі-продажу. Відповідач
на виконання умов договору придбав
житловий будинок АДРЕСА_1, але в
договорі купівлі-продажу вказаного
будинку не вказав, що хоча і діє від
власного імені, але в інтересах і за
рахунок ОСОБА_3, та придбане майно
належить саме комітенту. Таким чином,
ОСОБА_3 позбавлений можливості
зареєструвати право власності на
підставі укладеного договору
купівлі-продажу від 30 серпня 2010 року.

Ухвалою Золочівського районного суду
Харківської області від 26 вересня 2012
року до участі у справі залучено
прокурора Золочівського району
Харківської області.

Позивач та його представник в судове
засідання не з'явилися, надали заяви, в
яких позовні вимоги підтримали в
повному обсязі.

Відповідач та його представник в
судове засідання не з'явилися, надали
заяви, в яких позовні вимоги визнали.

Прокурор проти задоволення позову
заперечував у повному обсязі. Вказав,
що відповідача вироком Дзержинського
районного суду Харківської області
було засуджено за вчинення шахрайських
дій в особливо великих розмірах, разом
із основним покаранням було
застосовано додатковий вид покарання у
вигляді конфіскації майна. Даний позов
було подано після винесення вироку, та
на думку прокурора, з метою
приховування майна, що підлягає
конфіскації, оскільки договір
купівлі-продажу від 13.08.2010 року не
містить жодних посилань на договір
комісії, яким позивач обґрунтовує свої
вимоги. Крім того, відповідач вже давно
перебуває у слідчому ізоляторі.

Рішенням Золочівського районного суду
Харківської області від 26 червня 2014
року в задоволенні позову ОСОБА_3
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 в особі
представника ОСОБА_4 просить рішення
суду скасувати, ухвалити нове про
задоволення позову. Посилається на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права. Зазначає, що для
визнання за ним права власності на
спірний будинок є всі підстави.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи, заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
районного суду у відповідності до ст. 303
ЦПК України в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, знаходить
апеляційну скаргу не підлягаючою
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем не надано доказів на
підтвердження того, що ОСОБА_5 при
укладенні договору купівлі - продажу
діяв на виконання договору комісії.

Судова колегія апеляційного суду
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 213, 214 ЦПК
України рішення повинно бути законним
та обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги та
заперечення, якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження;
які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Встановлено, що 13.08.2010 року між ОСОБА_6
та ОСОБА_5 укладено договір
купівлі-продажу житлового будинку з
надвірними будівлями АДРЕСА_1,
посвідчено приватним нотаріусом ХМНО
ОСОБА_7 за №3060. Згідно п. 8 договору,
грошові кошти, що передані за
договором, належали йому на праві
особистої приватної власності, заява
його дружини - ОСОБА_8 відповідного
змісту додана до матеріалів справи
нотаріуса ( а.с. 9 ).

Відповідно до вимог ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Таким чином, ОСОБА_5 у встановленому
законом порядку набув право власності
на спірний житловий будинок, підстав
вважати, що на вказане майно має право
ще будь-хто немає.

Посилання представника ОСОБА_3 в
позовній заяві та апеляційній скарзі
на те, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 07.07.2010
року було укладено договір комісії на
придбання будинку, на виконання якого
за рахунок та в інтересах комітента і
було придбано спірний житловий
будинок, про що складено звіт про хід
виконання доручення комітента та акт
приймання - передачі грошових коштів (
а.с. 5 - 8 ), судовою колегією не
приймаються.

Згідно ст. 1011 ЦК України за договором
комісії одна сторона (комісіонер)
зобов'язується за дорученням другої
сторони (комітента) за плату вчинити
один або кілька правочинів від свого
імені, але за рахунок комітента.

Статтею 657 ЦК України передбачено, що
договір купівлі-продажу земельної
ділянки, єдиного майнового комплексу,
житлового будинку (квартири) або іншого

нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації, крім договорів
купівлі-продажу майна, що перебуває в
податковій заставі.

При цьому в договорі купівлі-продажу
повинна бути зазначена особа, у
власність якої переходить майно -
покупець. Таким покупцем та новим
власником житлового будинку з
надвірними будівлями АДРЕСА_1 згідно
договору купівлі-продажу від 13.08.2010
року є ОСОБА_5, даних про інших
власників майна договір не містить.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд
апеляційної інстанції відхиляє
апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Доводи, викладені представником ОСОБА_3
в апеляційній скарзі, висновок суду
першої інстанції не спростовують та не
дають підстав для скасування чи зміни
ухваленого у справі рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315,
317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - в особі його
представника ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Золочівського
районного суду Харківської області від
26 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

З оригіналом згідно. Суддя -
І.С. Сащенко