Справа № 342/922/14-ц
Провадження № 2/342/528/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2014 року
м. Городенка

Городенківський районний суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді:
Корюкіної М. П.,

секретаря:
Сьомкайло І.-М. І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Городенка
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Серафинецької сільської ради про
визнання права власності на житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_2, Серафинецької сільської ради
про визнання права власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами, розташовані по
АДРЕСА_1, що належав колгоспному двору,
головою якого була його матір ОСОБА_4,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6.

В позовній заяві зазначив, що ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала в АДРЕСА_1. 10.11.2006
року ОСОБА_4 на випадок своєї смерті в
Серафинецькій сільській раді склала
заповіт, яким заповіла позивачу все
належне їй майно. За життя ОСОБА_4
заповіт не змінювала і не скасовувала.
Відповідачка ОСОБА_2 є рідною сестрою
позивача. Батько ОСОБА_5 помер 30 років
тому назад. Спірний будинок станом на
15.04.1991 року відносився до колгоспного
типу. Головою двору була ОСОБА_4 всі
частки в майні двору були рівними.
ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 померла. Після її
смерті відкрилася спадщина. Проте
отримати свідоцтво про право на
спадщину позивач не може, так як
житловий будинок належав колишньому
колгоспному двору і частки членів
колишнього колгоспного двору нікому не
виділялися. Свідоцтва про право
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями в померлої
небуло. В зв'язку з цим він змушений
звернутися з даним позовом до суду.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився. В
письмовій заяві поданій до суду справу
просить слухати у його відсутності,
позовні вимоги підтримує повністю.
Позов просить задовольнити.

ОСОБА_2 в судове засідання також не
з'явилися. Подала до суду письмову
заяву в якій просить слухати справу у
її відсутності, позовні вимоги визнає
повністю. Щодо задоволення позову не
заперечує.

Із заяви Серафинецької сільської ради
вбачається, що відповідач просить
розглядати справу без участі їхнього
представника. Позовні вимоги визнають.

Суд, перевіривши матеріали справи, і,
оцінюючи досліджені докази в
сукупності, вважає, що позов слід
задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Судом встановлено, що визнання
відповідачами позову не суперечить
закону та не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб.

Судом також встановлено, що згідно з
копією свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_1 виданого 31.10.2013 року відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції, ОСОБА_4 померла
ІНФОРМАЦІЯ_6, актовий запис № 1635.

На підставі довідки №168, виданої
Серафинецькою сільською радою
Городенківського району 10.07.2014 року,
судом встановлено, що житловий будинок
з господарськими будівлями та
спорудами по АДРЕСА_1 станом 01.01.1991 року
двір був колгоспний, в господарстві
були зареєстровані та проживали голова
двору - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; Син -
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2; Донька - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3; Онук - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4;
невістка - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Як вбачається з копії заповіту від
10.01.2006 року (при матеріалах справи),
ОСОБА_4 на випадок своєї смерті, все
своє майно, де б воно не було і з чого б
не складалося, заповіла ОСОБА_1, який
проживав разом з нею та доглядав за нею.
За життя ОСОБА_4 заповіт не змінювала і
не скасовувала.

Судом також встановлено, що згідно з
даними виписки з інвентаризаційних
матеріалів ОКП "Коломийське МБТІ" та з
архівними даними станом на 31.12.2012
року за ОСОБА_4 не зареєстровано право
власності на житловий будинок
загальною площею 52,9 кв.м., житловою
площею 35,5 кв.м. та господарські будівлі
та споруди по АДРЕСА_1.

Із копії технічного паспорта на
садибний (індивідуальний) житловий
будинок, виданого ОКП "Коломийське
МБТІ" 30.05.2014 року, вбачається, що
інвентаризаційна вартість будинку,
господарських будівель і споруд по
АДРЕСА_1 становить 76245 грн. Рік побудови
будинку -1967. Спірне будинковолодіння
складається з житлового будинку
загальною площею 52,9 кв.м., житловою
площею 35,5 кв.м. та господарських
будівель і споруд: літньої кухні -
літера "Б", стодоли - літера "В", сараю -
літера "Г", сараю - літера "Д", вбиральні
- літера "У", криниці -"№", огорожі "№1-2",
вимощення "II".

Відповідно до ч. 6 п. а Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995
року "Про судову практику у справах за
позовами про захист права приватної
власності", право власності на майно,
яке належало колгоспному двору і
збереглося після припинення його
існування, мають ті члени двору, котрі
до 15 квітня 1991 року не втратили права на
частку в його майні. Такими, що втратили
це право, вважаються працездатні члени
двору, які не менше трьох років підряд
до цієї дати не брали участі своєю
працею і коштами у веденні спільного
господарства двору (в цей строк не
включається час перебування на дійсній
строковій військовій службі, навчання
в учбовому закладі, хвороба).

Відповідно до ст. 1233 ч. 1 ЦК України,
заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ст. 1216 ч. 1 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1268 ч. 1 ЦК України,
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Згідно ст. 1296 ч. 1 ЦК України,
спадкоємець, який прийняв спадщину,
може одержати свідоцтво про право на
спадщину.

Проте нотаріусом у видачі свідоцтва
про право на спадщину ОСОБА_1
відмовлено, оскільки житловий будинок
з господарськими будівлями та
спорудами по АДРЕСА_1, що залишився
після смерті ОСОБА_4, належав
колишньому колгоспному двору без
виділення часток членів двору і немає
свідоцтва про право власності на
житловий будинок, що підтверджується
довідкою від 09.07.2014 року № 446, при
матеріалах справи.

Згідно ст. 346 ЦК України, право
власності на частки померлих
припинилося з моменту їх смерті.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі
втрати ним документа, який засвідчує
його право власності.

Відповідач заперечень щодо визнання
права власності за позивачем, не має.
Інших осіб, які б заявляли свої вимоги
по даному питанню, не встановлено.

В зв'язку з цим суд вважає що позов слід
задовольнити та визнати за ОСОБА_1
право власності на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами,
по АДРЕСА_1, що належав колишньому
колгоспному двору, головою якого була
ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6.

На підставі ст.ст. 346, 392, 1216 ч. 1, 1223, 1268, 1269
ЦК України, керуючись ст. ст. 209, 212, 214, 215,
294 ч. 1 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями по АДРЕСА_1,
що належав колишньому колгоспному
двору, головою якого була ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_6.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до
Івано-Франківського апеляційного суду
через Городенківський районний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
Корюкіна М.П.