АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа №а 216/754/14-ц
Головуючий в І інстанції
№ 22-ц/774/1588/к/14
Доповідач - Соколан Н.О.
У Х В А Л А

Іменем України

20 серпня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі

головуючого судді - Соколан Н.О.,

суддів - Бондар Я.М.,
Зубакової В.П.

при секретарі - Булах К.А.

за участю: позивача ОСОБА_2,

представника відповідача - Білого
Сергія Вікторовича

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу від 12
червня 2014 року по цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «ТОНДО»
про зміну формулювання звільнення з
роботи, стягнення заробітної плати та
моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю«ТОНДО» про зміну
формулювання звільнення з роботи,
стягнення заробітної плати та
моральної шкоди.

Рішенням Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу від 12
червня 2014 року у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТОНДО» про зміну
формулювання звільнення з роботи,
стягнення заробітної плати та
моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2
ставить питання про скасування рішення
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення про задоволення
позовних вимог, оскільки вважає, що
рішення ухвалено з порушенням норм
матеріального права та судом не
встановлені обставини, які мають
значення для вирішення справи; судом не
взято до уваги, що позивач не виконував
свої посадові обов'язки з 11.11.2013 року з
поважних причин; 11.11.2013 року позивач
подавав заяву про звільнення за
власним бажанням та 13.11.2013 року просив
сплатити заборгованість по заробітній
платі; судом безпідставно відмовлено у
стягненні моральної шкоди.

Вивчивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

При вирішенні спору, судом першої
інстанції встановлено, що наказом за
№ 134-11 від 18 березня 2013 року ОСОБА_2 був
прийнятий на посаду начальника
дільниці, а з 25.06. 2013 року відповідно до
наказу № 320 -ЛП був переведений на
посаду замісника директора
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТОНДО» з посадовим
окладом 5000 гривень.

Наказом за № 55ЗЛУ від 20.01.2013 року
позивача звільнено з займаної посади з
13.12.2013 року за п.4 ст. 40 КЗпП України,
тобто за прогул без поважної причини.

Відмовляючи в задоволенні позову
ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з
недоведеності заявлених ним позовних
вимог та таких, які є необґрунтованими
та безпідставними, оскільки звільнення
позивача проведено у відповідності до
вимог діючого законодавства про працю.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до п.6 ст. 40 КЗпП України
трудовий договір, укладений на
невизначний строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим органом у
лише у випадку прогулу без поважних
причин.

Згідно пояснень позивача ОСОБА_2 та
матеріалів справи, встановлено, що
позивач не виконував своїх посадових
обов'язків з 11 листопада 2013 року.
Належних та допустимих доказів щодо
невиконная трудових обов'язків із
зазначеної дати з поважних причин,
позивачем не було надано, тому доводи
апеляційної скарги щодо не
встановлення обставин, які мають
значення для вирішення справи та не
взяття до уваги не виконання
посадових обов'язків з поважних причин,
є безпідставним.

Судом першої інстанції в повному
обсязі досліджено обставини справи,
часу сплати заробітної плати позивачу
та відсутності заборгованості по
заробітній платі, його висновки
ґрунтуються на відповіді Державної
інспекції з питань праці за № 373 від
05.03.2014 року (а.с.85-86), тому колегією
суддів не можуть бути прийняті до
уваги доводи апеляційної скарги щодо
наявності заборгованості по
заробітній платі та безпідставності
відмови у стягнення моральної шкоди.

На думку колегії суддів, не знайшло
свого підтвердження в судових
засіданнях твердження позивача, що він
мав намір звільнитися з посади у
зв'язку з невиконанням відповідачем
умов колективного договору та подавав
заяву про звільнення з цих підстав в
листопаді 2013 року.

За таких обставин, підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасування рішення суду колегія суддів
не вбачає.

Суд першої інстанції не допустив
порушень матеріального або
процесуального закону, які могли б бути
підставою для скасування рішення суду.

З огляду на викладене, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції в достатньо повному обсязі
встановив права і обов'язки сторін,
дослідив обставини справи, перевірив
доводи і заперечення сторін, дав їм
належну правову оцінку та ухвалив
рішення, яке відповідає вимогам закону.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія судів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Центрально-Міського районного
суду м. Кривого Рогу від 12 червня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: