Справа № 274/2242/14-ц Провадження №
Бердичівський міськрайонний суд
Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2014 р.м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного
суду Житомирської області Корбут В.В.,
за участю секретаря судового засідання
Жмурко В.І.,

розглянувши цивільну справу за
позовомОСОБА_1доБердичівської міської
ради Житомирської області,
представником якої є Мельничук Дмитро
Олександрович,провизнання права
власності в порядку спадкування за
законом,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2014 р. ОСОБА_1 звернулась з
вказаним позовом, у якому просить
визнати за нею право власності на
квартиру АДРЕСА_1, в порядку
спадкування після смерті її батька -
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Бердичівська міська рада Житомирської
області проти позову заперечила,
посилаючись на те, що ОСОБА_3 право
власності на квартиру АДРЕСА_1 не
оформив, а відтак і не набув цього
права, власником цієї квартири є
ОСОБА_4. Крім того, ОСОБА_1 пропустила
строк, встановлений для подання до
нотаріуса заяви про прийняття
спадщини.

Судом з'ясовано, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3
12.04.2005 р. уклали договір купівлі-продажу
квартири, відповідно до умов якого
перша передала у власність (продала), а
другий прийняв у власність (купив)
квартиру АДРЕСА_1 (а. с. 17).

Твердження Бердичівської міської ради
Житомирської області про те, що ОСОБА_3
право власності на квартиру АДРЕСА_1 не
оформив, а відтак і не набув цього
права, власником цієї квартири є
ОСОБА_4, є помилковим, зважаючи на таке.

Дійсно, згідно з частиною першою статті
182 Цивільного кодексу України право
власності та інші речові права на
нерухомі речі, обтяження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

Між тим, частиною четвертою статті 334
Цивільного кодексу України у редакції,
чинній на момент укладення договору
від 12.04.2005 р. купівлі-продажу квартири,
передбачалось, що якщо договір про
відчуження майна підлягає державній
реєстрації, право власності у набувача
виникає з моменту такої реєстрації.

При цьому статтею 657 Цивільного кодексу
України у редакції, чинній на момент
укладення договору від 12.04.2005 р.
купівлі-продажу квартири,
встановлювалось, що договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
єдиного майнового комплексу, житлового
будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Таким чином, на момент укладення між
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 договору від 12.04.2005 р.
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1
статтями 334 та 657 Цивільного кодексу
України визначалось, що право
власності на цю квартиру виникало в
ОСОБА_3 з моменту державної реєстрації
договору.

Відповідно до пункту6 Тимчасового
порядку державної реєстрації
правочинів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 26.052004 р.
№ 671, яке було чинним на момент
укладення договору від 12.04.2005 р.
купівлі-продажу квартири, державна
реєстрація правочинів проводиться
шляхом внесення нотаріусом запису до
Реєстру одночасно з його нотаріальним
посвідченням.

Як вбачається з договору від 12.04.2005 р.
купівлі-продажу квартири, його було
зареєстровано в Реєстрі за № 1139
(зворотній бік а. с. 17).

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що право власності на
квартиру АДРЕСА_1 виникло в ОСОБА_3 з
моменту державної реєстрації договору
від 12.04.2005 р. купівлі-продажу квартири,
тобто з 12.04.2005 р.

Судом також установлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що
підтверджується виданим повторно
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від
30.10.2013 р. (а. с. 7).

ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3, що
підтверджується виданим повторно
свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2
від 03.03.2005 р. та свідоцтвом про шлюб
серії НОМЕР_3 від 27.06.2009 р. (а. с. 34, 6).

Таким чином, зважаючи на статті 1216 - 1218,
1222, 1223, 1258 та 1261 Цивільного кодексу
України, ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_3
першої черги за законом.

При цьому ОСОБА_1 звернулась з заявою
про прийняття спадщини після смерті
батька - , ОСОБА_3, у передбачений
статтею 1270 Цивільного кодексу України
строк, що підтверджується листом від
02.06.2014 р. № 387/02-14 приватного нотаріуса
Бердичівського міського нотаріального
округу ОСОБА_5, тобто твердження
Бердичівської міської ради
Житомирської області про те, що ОСОБА_1
пропустила строк, встановлений для
подання до нотаріуса заяви про
прийняття спадщини, є безпідставним.

З цього ж листа випливає, що інші
спадкоємці з заявами про прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_3, а також з
заявами про видачу свідоцтв про право
на спадщину, не звертались, а відтак суд
виходить з того, що інші спадкоємці
відсутні.

З метою оформлення спадщини ОСОБА_1
06.02.2014 р. звернулась до приватного
нотаріуса Бердичівського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 з
проханням видати свідоцтво про право
на спадщину за законом на квартиру
АДРЕСА_1 після смерті батька - ОСОБА_3,
проте постановою від 06.02.2014 р. № 74/02-31
цього нотаріуса про відмову у вчиненні
нотаріальної дії їй було відмовлено у
видачі такого свідоцтва у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючого
документа на цю квартиру (а. с. 8 - 9).

Суд зазначає, що зі змісту постанови
від 06.02.2014 р. № 74/02-31 приватного
нотаріуса Бердичівського міського
нотаріального округу ОСОБА_5
вбачається, що ОСОБА_1 було відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом на квартиру АДРЕСА_1 у
зв'язку з тим, що право власності на цю
квартиру зареєстровано за ОСОБА_1, а не
за ОСОБА_3.

Те, що право власності на квартиру
АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1,
підтверджується довідкою № 89 від 04.02.2014
р. Комунального підприємства
"Бердичівське міжміське бюро технічної
інвентаризації" (а. с. 14)

Разом з тим, як вже було встановлено
судом раніше, право власності на
квартиру АДРЕСА_1 виникло в ОСОБА_3 з
моменту державної реєстрації договору
від 12.04.2005 р. купівлі-продажу квартири,
тобто з 12.04.2005 р.

Між тим, ОСОБА_3 державну реєстрацію
цього права власності не здійснив,
через що ОСОБА_1, яка є його спадкоємцем
першої черги за законом, яка прийняла
спадщину, було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на квартиру АДРЕСА_1, що, в свою
чергу, перешкоджає їй оформити право
власності на цю квартиру.

Частиною першою статті 328 Цивільного
кодексу України встановлено, що право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що ОСОБА_1 набула як
спадкоємець першої черги за законом,
який прийняв спадщину, право власності
на майно спадкодавця - батька ОСОБА_3, у
тому числі - на квартиру АДРЕСА_1.

Беручи до уваги зазначене, суд вважає,
що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 1 - 4, 7, 8, 10, 11, 15, 18, 57 -
60, 64, 208, 209, 212 - 215 Цивільного
процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
квартиру АДРЕСА_1.

Роз'яснити, що:

- рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано;

- у разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційнею судом;

- апеляційна скарга на рішення може
бути подана до Апеляційного суду
Житомирської області через
Бердичівський міськрайонний суд
Житомирської області протягом десяти
днів з дня його проголошення;

- особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
В.В. Корбут

Повне рішення складено 01.09.2014 р.