Справа №127/9204/14-ц
Провадження № 2/127/3689/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2014 року

Вінницький міський суд Вінницької
області в складі:

головуючого судді Борисюк І.Е.,

за участю: секретаря Пєскова Є.Д.,

представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2 та
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Вінниці цивільну
справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про
стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду
Вінницької області звернулась ОСОБА_4 з
позовом до ОСОБА_5 про стягнення
аліментів.

В позові позивач зазначила про те, що
06.03.2006 року зареєструвала шлюб з
відповідачем. Від шлюбу мають сина -
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейні стосунки у
позивача з відповідачем не склались і з
2011 року вони не проживають разом.
Рішенням Шаргородського районного
суду Вінницької області 19.07.2012 року
шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розірвано.
Після припинення шлюбних стосунків
відповідач взагалі усунувся від
обов'язку утримання сина, з того часу не
надає жодної допомоги і не цікавиться
життям дитини. Позивач не працює і їй
важко самостійно забезпечувати сина.
Крім того, на утриманні позивача
знаходиться дочка від першого шлюбу -
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2

Вище викладене й стало підставою для
звернення до суду із вимогою про
стягнення з відповідача на користь
позивача на утримання сина - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_3, аліментів у твердій
грошовій сумі у розмірі 1 000, 00 гривень.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала,
просила їх задовольнити, аргументуючи
мотивами, викладеними в позовній заяві.

Представники відповідача у судовому
засіданні позов визнали частково.
Зазначили, що відповідач має мінливий
дохід і може сплачувати лише 400, 00
гривень на місяць. Надали суду
письмові заперечення.

При розгляді справи судом встановлені
наступні факти та відповідні їм
правовідносини.

Рішенням Шаргородського районного
суду Вінницької області від 19.07.2012 року
шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розірвано.
(а.с. 8)

Згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_2, виданого 23.10.2009 року відділом
РАЦС Вінницького міського управління
юстиції Вінницького області, батьками
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, записані ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 (а.с.7)

Судом встановлено, що позивач має
доньку від першого шлюбу - ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується
свідоцтвом про народження, виданим
Вінницьким міським відділом РАГС 13.01.1997
року, яка перебуває на її утриманні.
(а.с. 6, 10)

Згідно довідки № 871, виданої ПП «Бокуд»
06.05.2014 року, в квартирі АДРЕСА_1
зареєстровані та проживають: ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4, (донька), ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_3, (онук), ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_5, (власник), ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_6, (чоловік), ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, (онука). Власник особового
рахунку - ОСОБА_8 (а.с. 9)

Згідно довідки № 1225, виданої
Деребчинською сільською радою 29.05.2014
року до складу сім'ї ОСОБА_5, який
проживає в АДРЕСА_2, входять: ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_8, (мати) та ОСОБА_11,
ІНФОРМАЦІЯ_9, (батько). (а.с. 57)

Згідно довідок, виданих Деребчинською
сільською радою № 1223 та № 1224 від 29.05.2014
року, батьки відповідача не працюють.
(а.с. 55)

Відповідно до довідки № 958, виданої
29.05.2014 року Пенсійним фондом України у
Шаргородському районі, батько
відповідача - ОСОБА_11 отримує пенсію по
інвалідності внаслідок загального
захворювання інвалідам ІІІ групи. За
травень місяць нарахована пенсія
ОСОБА_11 становить 1 059, 84 гривень. (а.с.58)

Судом встановлено, що ОСОБА_5 на
податковому обліку не перебуває;
приватним підприємцем не
зареєстрований; в центрі зайнятості не
зареєстрований; інформація про доходи
за період з 01.01.2013 року по 31.03.2014 року в
ЦБД ДРФО немає. (а.с. 50-52, 56)

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 2 ст. 141 СК України розірвання
шлюбу між батьками, проживання їх
окремо від дитини не впливає на обсяг
їхніх прав і не звільняє від обов'язків
щодо дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини присуджуються у частці від
доходу батька і (або) у твердій грошовій
сумі.

Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України суд при
визначенні аліментів враховує стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини; стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів;
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина; інші
обставини, що мають істотне значення.

Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК
України, відповідно до ст. 60 ЦПК
України. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір. Докази не
можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України,
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування.

Заслухавши пояснення сторін по справі,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд прийшов до
переконання в тому, що позов підлягає
частковому задоволенню.

Суд не приймає до уваги довідку, видану
ПАТ КБ «Приватбанк» 31.07.2014 року,
квитанції та виписку по особовому
рахунку ОСОБА_4 як докази по справі. З
наданих квитанцій жодним чином не
вбачається, що кошти, які перераховував
відповідач на рахунок позивача, є
сплатою аліментів на утримання дитини.
Також, з виписки по особовому рахунку
позивача та довідки банку не
вбачається, що даний рахунок було
відкрито для проведення розрахунків по
зобов'язаннях, які не стосуються
аліментів, як те зазначала представник
позивача. Однак, з даних документів не
вбачається й те, що дані кошти
перераховували в рахунок сплати
аліментів, як те зазначали
представники відповідача. (а.с. 59, 60, 74-76)

Також, суд критично ставиться до
довідок, виданих Деребчинською
сільською радою № 1221 та № 1222 від 28.05.2014
року, оскільки вважає, що сільська рада
не має права стверджувати про
відсутність у власності відповідача
майна, а також про відсутність трудової
книжки. (а.с. 53-54) Тому суд вважає, що дані
докази є недопустимими.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі, який рішенням Шаргородського
районного суду Вінницької області від
19.07.2012 року, яке набрало законної сили
30.07.2012 року, розірвано. Від шлюбу мають
сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 Частиною 1 ст.
180 СК України передбачено обов'язок
обох батьків утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

При визначенні розміру аліментів судом
враховано стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів (працездатний, отримує
мінливий дохід, офіційно не працює);
наявність у відповідача
непрацездатного батька; інші
обставини, що мають істотне значення.

Судом враховано прожитковий мінімум
для дітей віком до 6 років, встановлений
Законом України «Про Державний бюджет
на 2014 рік», який з 01 січня 2014 року
становить 1032, 00 гривень.

Прожитковий мінімум - це вартісна
величина достатнього для забезпечення
нормального функціонування організму
людини, збереження його здоров'я набору
продуктів харчування, мінімального
набору непродовольчих товарів і
мінімального набору послуг, необхідних
для задоволення основних соціальних і
культурних потреб особистості.

Судом також прийнято до уваги те, що
стягнення аліментів не повинно
погіршувати становище іншого
порівняно зі становищем одержувача
аліментів. Враховуючи те, що відповідач
має мінливий дохід, обов'язок обох
батьків утримувати дитину, а також інші
обставини, що мають істотне значення,
суд приходить до висновку про часткове
задоволення позову.

Оцінивши в сукупності наявні в
матеріалах справи докази та врахувавши
обставини справи, позиції сторін,
вимоги чинного законодавства, в тому
числі положення ч. 1 ст. 184 СК України і
обов'язок обох батьків утримувати
дитину, суд дійшов до переконання в
тому, що відповідач зобов'язаний та
може надавати щомісячне утримання
дитині в розмірі 516, 00 гривень до
досягнення дитиною повноліття.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону
дитинства» кожна дитина має право на
рівень життя, достатній для її
фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного і
соціального розвитку.

Встановлений даним рішенням суду
розмір аліментів на утримання дитини, є
гарантією прав дитини, встановлених
Конституцією України, Конвенцією про
права дитини. Проживання одного з
батьків окремо від дитини не повинно
впливати на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.
Суд звертає увагу, що батьки
зобов'язані піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток, а також зобов'язані
забезпечити здобуття дитиною повної
загальної середньої освіти, готувати
її до самостійного життя, на що, в тому
числі, необхідні й фінансові витрати.
Здійснення батьками своїх прав та
виконання обов'язків мають
ґрунтуватися на повазі до прав
дитини та її людської гідності,
відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України.

Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Отже, враховуючи те, що позивач на
момент звернення до суду була
звільнена від сплати судового збору, а
також положення ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з
відповідача в дохід держави підлягає
стягненню судовий збір в сумі 243, 60
гривень.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на
дитину присуджуються за рішенням суду
від дня пред'явлення позову.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд
допускає негайне виконання рішень у
справах про стягнення аліментів - у
межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного та керуючись ч.
2 ст. 141, ч. 1 ст. 180, ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 182, ч. 1
ст. 184, ч. 1 ст. 191 СК України, Законом
України «Про охорону дитинства», ст.ст.
10, 11, 58-61, 88, 212-215, 217, 218, п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_10,
ідентифікаційний № НОМЕР_1,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3,
аліменти на користь ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4 на утримання малолітньої
дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, в твердій
грошовій сумі в розмірі 516 (п'ятсот
шістнадцять) гривень 00 копійок,
щомісячно, починаючи стягнення з 07.05.2014
року і до досягнення дитиною
повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Рішення суду в частині стягнення
платежу за один місяць допустити до
негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_10,
ідентифікаційний № НОМЕР_1,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 в
дохід держави судовий збір в сумі 243, 60
гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя: