Справа № 490/2123/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

резолютивна частина

12 серпня 2014 року
м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого -
судді Подзігун Г.В.

при секретарі -
Голубашенко Т.О.

за участю представника позивача -
ОСОБА_1

відповідачки -
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК
України , суд -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 заборгованість за договором
позики від 01.02.2013 року в розмірі 7100 грн.
та судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене через
суд першої інстанції до апеляційного
суду Миколаївської області шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів.

Суддя
Подзігун Г.В.

Справа
№490/2123/14-ц

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2014 року
м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого -
судді Подзігун Г.В.

при секретарі -
Голубашенко Т.О.

за участю представника позивача -
ОСОБА_1

відповідачки -
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики від 01.02.2013 року в
розмірі 7100 грн., посилаючись на
невиконання відповідачем зобов'язань
щодо повернення грошових коштів за
вищевказаним договором.

Представник позивача у судовому
засіданні вимоги позову підтримав та
просив про їх задоволення.

Відповідач у судовому засіданні вимоги
позову не визнав, просив суд в
задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши
доводи позову, дослідивши письмові
докази, судом встановлені наступні
факти та відповідні ним
правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи,
01.02.2013 року між позивачем та
відповідачем було укладено договір
позики, відповідно до умов якого
позивач надав відповідачу позику в
розмірі 7100 грн., а він в свою чергу
зобов'язався повернути її у повному
обсязі в строк до 01.02.2014 року,
щомісячними платежами по 500 грн.

Факт складання розписки визнав
відповідач.

Однак свої зобов'язання щодо
повернення вказаної грошової суми
відповідач не виконав, про що свідчить
оригінал наданої представником
позивача суду розписки.

При цьому суд не приймає до уваги
доводи відповідача про те, що він не
брав вказані в договорі грошові кошти,
оскільки жодного належного доказу на
їх підтвердження відповідачем суду
не надано. З моменту складання
розписки по день розгляду даної справи
відповідач в передбаченому законом
порядку договір позики не оспорював.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
не допускається. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов -відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших
вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень ст. ст. 1046, 1047
ЦК України, за договором позики
позикодавець передає позичальникові
грошові кошти, а останній
зобов'язується повернути зазначені
кошти у визначений термін.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу.

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Статтею 204 ЦК України передбачено, що
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом, або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Враховуючи вищевикладене суд, дійшов
висновку, що вимоги позову
обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Тому слід стягнути з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 заборгованість за
договором позики від 01.02.2013 року в
розмірі 7100 грн.

Відповідно до ст.ст. 88 ЦПК України слід
стягнути з відповідача на користь
позивача судовий збір в розмірі 243,60
грн.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 заборгованість за договором
позики від 01.02.2013 року в розмірі 7100 грн.
та судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене через
суд першої інстанції до апеляційного
суду Миколаївської області шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів.

Суддя
Подзігун Г.В.