У Х В А Л А

Іменем України

28 серпня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

Головуючого судді - Бисага Т.Ю.,

суддів - Фазикош Г.В., Бондаренко Ю.О.,

при секретарі - Чейпеш С.І.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ужгород справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області від 18 червня 2014
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до начальника УМВС України в
Закарпатській області про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої незаконними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
органів державної влади, службових
осіб при здійсненні ними своїх
повноважень, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 18
червня 2014 року позовну заяву ОСОБА_1 до
начальника УМВС України в
Закарпатській області про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої незаконними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
органів державної влади, службових
осіб при здійсненні ними своїх
повноважень, залишено без розгляду.

Не погодившись із вищезазначеним
рішенням ОСОБА_1 оскаржив вказану
ухвалу, просив її скасувати та
направити справу до суду першої
інстанції для продовження розгляду по
суті заявлених вимог, посилаючись на
порушенням норм процесуального права.

Дослідивши матеріали справи колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Залишаючи без розгляду позовну заяву
ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з
того, що сторони повторно не з'явилися у
судові засідання, про день, місце та час
розгляду справи були повідомлені
належним чином.

Але з таким висновком судді погодитися
не можна виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України
суд постановляє ухвалу про залишення
заяви без розгляду, якщо належним чином
повідомлений позивач повторно не
з'явився в судове засідання і якщо від
нього не надійшла заява про розгляд
справи за його відсутності.

Згідно ч.1 ст. 74 ЦПК України судові
виклики здійснюються судовими
повістками про виклик.

Частинами 1, 2 ст. 76 ЦПК України
передбачено, що судові повістки,
адресовані фізичним особам, вручаються
їм під розписку, а юридичним особам -
відповідній службовій особі, яка
розписується про одержання повістки.
Розписка про одержання судової
повістки з поміткою про дату вручення в
той самий день особами, які її вручали,
повертається до суду. З аналізу даної
норми слідує, що доказом належного
повідомлення сторони про час і місце
судового розгляду є розписка про
одержання судової повістки.

Разом з тим в матеріалах справи
відсутні жодні докази належного
повідомлення сторін про вищезазначені
судові засідання, зокрема в матеріалах
справи не міститься ані судових
повісток, з яких було б видно про час і
місце розгляду справи, ані розписок про
одержання таких.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до висновку, що у суду
першої інстанції не було підстав,
передбачених п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України,
для залишення позовної заяви без
розгляду.

Ухвала Ужгородського
міськрайонного суду від 18 червня 2014
року, відповідно до п.3 ч.1 ст. 311 ЦПК
України, підлягає скасуванню з
направленням справи до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.307, 311, 314 ЦПК України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, -
задовольнити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 18
червня 2014 року, - скасувати, справу
направити до суду першої інстанції для
продовження розгляду по суті.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: