Справа №484/2765/13-ц 20.05.2014 20.05.2014 20.05.2014
Провадження №22-ц/784/834/14
Справа № 22-ц/784/834/14
Головуючий першої інстанції:
Суддя-доповідач
апеляційного суду: Коломієць В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі

головуючого Шолох З.Л.

суддів Довжук Т.С., Коломієць
В.В.,

при секретарі Яценко Л.В.,

за участю представника позивачки
ОСОБА_2, представника відповідача
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Первомайського міськрайонного суду
Миколаївської області від 06 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права
власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про
визнання права власності на житловий
будинок з надвірними спорудами за
набувальною давністю.

Позивачка зазначала, що 20 березня 2002
року вона придбала у ОСОБА_6 за
договором купівлі-продажу житловий
будинок з надвірними спорудами, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
Миколаївської області. Вказаний
договір був зареєстрований в
Первомайській філії Південної
Товарної Біржі за реєстр. № 7105. Як
вказала позивачка, в зв'язку з тим, що
даний договір не був нотаріально
посвідчений, вона не може оформити
право власності на земельну ділянку, на
котрій розташований житловий будинок.

Також позивачка вказувала, що ОСОБА_6
теж придбав спірний будинок 12
листопада 1997 року у ОСОБА_5 за договором
купівлі - продажу, який не був
нотаріально посвідчений, а був
зареєстрований в Первомайській філії
Південної Товарної Біржі.

Посилаючись на те, що на момент
укладення договору купівлі-продажу із
ОСОБА_6 вона не знала про необхідність
посвідчення угод щодо відчуження
нерухомого майна нотаріусом, та на те,
що з моменту придбання будинку вона їм
відкрито, добросовісно та безперервно
володіє, просила визнати за нею права
власності на це нерухоме майно на
підставі ст. 344 ЦК України за
набувальною давністю.

Рішенням Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 06 грудня 2013 року у
задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просила скасувати рішення та ухвалити
нове, яким позов задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судом встановлено і таке
підтверджується матеріалами справи, що
20 березня 2002 року позивачка уклала з
ОСОБА_6 договір купівлі-продажу, за яким
придбала у останнього житловий будинок
з надвірними спорудами, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1 Миколаївської
області. Вказаний договір був
зареєстрований в Первомайській філії
Південної Товарної Біржі за реєстр. №
7105 (а.с. 9). Згідно довідки КП «Міжміське
бюро технічної інвентаризації» від
22.11.2012р. № 359 право власності на
зазначений будинок зареєстровано за
позивачкою (а.с. 5).

За правилами ст.ст.15, 16 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права лише в разі його
порушення, невизнання або оспорювання
та в спосіб, якій передбачений законом.

Враховуючи положення статті 344 ЦК
України та роз'яснення, викладені у п. 11
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ N 5 від 07.02.2014р. «Про судову
практику в справах про захист права
власності та інших речових прав», право
власності за набувальною давністю може
бути набуто на майно, яке належить на
праві власності іншій особі, а не особі,
яка заявляє про давність володіння.

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
відсутність підстав для задоволення
вимог позивачки про визнання за нею
права власності на житловий будинок з
надвірними спорудами за набувальною
давністю, оскільки обраний нею спосіб
захисту права не відповідає характеру
правовідносин сторін.

Апеляційна скарга не містить доводів,
які спростовували б висновки суду.

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що оскаржуване
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись статтями 303, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а
рішення Первомайського міськрайонного
суду Миколаївської області від 06
грудня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього часу протягом
двадцяти днів може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Судді