Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/3829/14
Головуючий у 1 інстанції:
Суддя-доповідач: Осоцький І.І.
У Х В А Л А

Іменем України

02 вересня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Осоцького І.І.,

Суддів: Мануйлова Ю.С.,

Панкеєва О.В.,

При секретарі: Буримі В.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
ОСОБА_3 в особі представника - ОСОБА_4 на
рішення Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 29 липня 2014 року по справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та кредит»
до ОСОБА_5, ОСОБА_3, 3-ті особи:
Вільнянський районний відділ
Управління Міністерства внутрішніх
справ України у Запорізькій області,
Жовтневий відділ державної виконавчої
служби Запорізького міського
управління юстиції, про зняття арешту з
нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року ПАТ «Банк «Фінанси та
кредит» звернулось до суду з позовом до
відповідачів про зняття арешту з
нерухомого майна, в якому зазначала, що
01.12.2006 року між ТОВ «Банк «Фінанси та
Кредит», правонаступником якого є ПАТ
«Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_5 був
укладений договір про відкриття
кредитної лінії № 3027-126К, згідно з
умовами якого ОСОБА_5 отримав кредитні
ресурси в сумі 30 000 доларів США. 02.03.2007
року було укладено додаткову угоду № 1
до договору про відкриття кредитної
лінії № 3027-126К від 01.12.2006р., за з якою
ОСОБА_5 отримав 52 000 доларів США.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором між банком та
ОСОБА_5 був укладений договір іпотеки №
3027-1261 від 01.12.2006 року, відповідно до умов
якого, іпотекодавець передав в іпотеку
нерухоме майно, а саме -квартиру
АДРЕСА_1.

Зазначене нерухоме майно було передано
в іпотеку як. забезпечення повернення
кредитних ресурсів, виданих за
кредитним договором № 3027-126К від 01.12.2006
р. у справі № 2-3758/10 з ОСОБА_5 на користь
ПАТ « Банк» Фінанси і кредит» було
стягнуто суму заборгованості за
кредитом, відсотками та пенею, що разом
становить 811 445, 48 грн. та складається з
552 034, 37 грн. основної суми боргу та 259 411,
11 грн. несплачених відсотків та пені за
користування кредитом, звернуто
стягнення на квартиру АДРЕСА_1,
житловою.площею 15, 7 кв. м. та загальною
площею 66, 5 кв. м., яка належить ОСОБА_5 на
підставі свідоцтва про право на
спадщину № 2-1544 від 18.04.2006 р виданого
третьою міською нотаріальною конторою,
витяг з реєстру прав власності на
нерухоме майно № 1182799, реєстраційний №
10247311, номер запису 35897 в книзі 217,
виданого ОП «ЗМБТІ» 13.09.2006 р в рахунок
погашення заборгованості відповідача.

В процесі виконання судового рішення
листом Жовтневого ВДВС Запорізького
МУЮ від 19.09.2013. № 19487/ позивача
повідомлено про арешт квартири АДРЕСА_1
накладений слідчим Вільнянського РВ
капітаном міліції Мирошниковим А.А. та
запропоновано здійснити заходи щодо
зняття з іпотечного майна арешту. Крім
того, позивачем у квітні 2013 року
отримана інформаційна довідка з
реєстру, прав власності на нерухоме
майно № 072118 де вказано що слідчим
Вільнянського РВ капітаном міліції
Мирошниковим А.А. накладено арешт на
квартиру АДРЕСА_1, у зв'язку з чим
заборонено будь - які дії пов'язані з
майном. Арешт накладено в рамках
кримінальної справи порушеної
відносно ОСОБА_5 Позивач просив суд
зняти арешт накладений слідчим
Вільнянського РВ капітаном міліції
Мирошниковим А.А. на заставне майно -
квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 15,7
кв. м. та загальною площею 66, 5 кв. м., що
належить на праві власності ОСОБА_5

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 29 липня 2014 року позов
задоволено.

Знято арешт, накладений на заставне
майно - квартиру .АДРЕСА_1, житловою
площею 15, 7 кв. м. та загальною площею 66, 5
кв. м., що належить на праві власності
ОСОБА_5 і по якій внесений запис до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно за реєстраційним
номером 10247311, яка передана в іпотеку
ПАТ « Банк « Фінанси та кредит» згідно з
іпотечним договором від 01.12.2006 № 3027-1261
посвідченого приватним нотаріусом
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_7 зареєстрованого в
реєстрі за № 1453.

ОСОБА_3 в особі представника - ОСОБА_4
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позову.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов ПАТ "Банк
„Фінанси та кредит" та знімаючи арешт,
накладений на заставне майно -
квартиру .АДРЕСА_1, житловою площею 15, 7
кв. м. та загальною площею 66, 5 кв. м., що
належить на праві власності ОСОБА_5, суд
першої інстанції обгрунтовно виходив з
того, що оскільки вказане нерухоме
майно є предметом іпотеки в
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором, то Банк, як
заставодержатель має пріоритетне
право звернення стягнення на предмет
застави.

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона(боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно із ч.1 ст. 546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

Відповідно до ст. 575 ЦК України
закладом є застава рухомого майна, що
передається у володіння
заставодержателя або за його наказом -у
володіння третьої особи. Правила про
окремі види застав встановлюються
законом.

Згідно із ст. 589 ЦК України в разі
невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави, за рахунок якого
заставодержатель має право
задовольнити свої вимоги в повному
обсязі, що визначається на момент
фактичного задоволення, включаючи
проценти, відшкодування збитків,
завданих простроченням виконання( у
випадках, передбачених законом чи
договором -неустойкою), необхідні
витрати за утримання заставленого
майна, а також витрати на здійснення
забезпеченої заставою вимоги, якщо
інше не передбачено договором застави.

Судом першої інстанції
встановлено, що , що 01.12.2006 року між ТОВ
«Банк «Фінанси та Кредит»,
правонаступником якого є ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит» та ОСОБА_5 був
укладений договір про відкриття
кредитної лінії № 3027-126К, згідно з
умовами якого ОСОБА_5 отримав кредитні
ресурси в сумі 30 000 доларів США. 02.03.2007
року було укладено додаткову угоду № 1
до договору про відкриття кредитної
лінії № 3027-126К від 01.12.2006р., за з якою
ОСОБА_5 отримав 52 000 доларів США.

В забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором між
банком та ОСОБА_5 був укладений договір
іпотеки № 3027-1261 від 01.12.2006 року,
відповідно до умов якого,
іпотекодавець передав в іпотеку
нерухоме майно, а саме -квартиру
АДРЕСА_1.

Зазначене нерухоме майно було
передано в іпотеку як. забезпечення
повернення кредитних ресурсів, виданих
за кредитним договором № 3027-126К від
01.12.2006 р. у справі № 2-3758/10 з ОСОБА_5 на
користь ПАТ « Банк» Фінанси і кредит»
було стягнуто суму заборгованості за
кредитом, відсотками та пенею, що разом
становить 811 445, 48 грн. та складається з
552 034, 37 грн. основної суми боргу та 259 411,
11 грн. несплачених відсотків та пені за
користування кредитом, звернуто
стягнення на квартиру АДРЕСА_1,
житловою.площею 15, 7 кв. м. та загальною
площею 66, 5 кв. м., яка належить ОСОБА_5 на
підставі свідоцтва про право на
спадщину № 2-1544 від 18.04.2006 р виданого
третьою міською нотаріальною конторою,
витяг з реєстру прав власності на
нерухоме майно № 1182799, реєстраційний №
10247311, номер запису 35897 в книзі 217,
виданого ОП «ЗМБТІ» 13.09.2006 р в рахунок
погашення заборгованості відповідача.

В процесі виконання судового
рішення листом Жовтневого ВДВС
Запорізького МУЮ від 19.09.2013. № 19487/
позивача повідомлено про арешт
квартири квартири АДРЕСА_1 накладений
слідчим Вільнянського РВ капітаном
міліції Мирошниковим А.А. та
запропоновано здійснити заходи щодо
зняття з іпотечного майна арешту. Крім
того, позивачем у квітні 2013р. отримана
інформаційна довідка з реєстру, прав
власності на нерухоме майно № 072118, де
вказано що слідчим Вільнянського РВ
накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, у
зв'язку з чим заборонено будь - які дії
пов'язані з майном. Арешт накладено в
рамках кримінальної справи порушеної
відносно ОСОБА_5

За приписами ст. 12 Закону України
від 18.11.2003 року "Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень"
реєстрація обтяження надає
відповідному обтяженню чинності у
відносинах з третіми особами, якщо інше
не встановлено цим Законом. У разі
відсутності реєстрації обтяження таке
обтяження зберігає чинність у
відносинах між боржником і
обтяжувачем, проте воно не є чинним у
відносинах з третіми особами, якщо інше
не встановлено цим Законом.

На підставі реєстрації
встановлюється пріорітет обтяження,
якщо інші підстави для виникнення
пріорітету не визначені цим Законом.

Відповідно до ст.ст.21-23 зазначеного
Закону, застава рухомого майна, згідно
з параграфом 6 гл.49 ЦК України, що
виникає на підставі договору, є видом
забезпечувального обтяження і
відповідно до забезпечувального
обтяження обтяжувач має право в разі
порушення боржником забезпеченого
обтяженням зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета обтяження в черговості згідно
із встановленим пріорітетом.

При вирішенні спору та зняття
арешту з іпотечного майна, судом першої
інстанції правильно застосовані норми
ст. 54 Закону України "Про виконавче
провадження", якою передбачено, що
звернення стягнення на заставлене
майно в порядку примусового виконання
допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача- заставодержателя.

Для задоволення вимог стягувачів,
які не є заставодержателями, стягнення
на заставлене майно боржника може бути
звернуто лише у разі: виникнення права
застави після винесення судом рішення
про стягнення з боржника коштів; якщо
вартість предмета застави перевищує
розмір заборгованості боржника
заставодержателю.

Про звернення стягнення на
заставлене майно для задоволення вимог
стягувачів, які не є
заставодержателями, державний
виконавець повідомляє
заставодержателю не пізніше
наступного дня після накладання арешту
на майно або якщо йому стало відомо, що
арештоване майно боржника перебуває у
заставі, та роз'яснює заставодержателю
право на звернення до суду з позовом
про зняття арешту із заставленого
майна.

За таких обставин, судова колегія
дійшла висновку, що рішення суду є
законним та обґрунтованим, ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Доводи, наведені в апеляційній
скарзі, фактично зводяться до
переоцінки доказів та незгоди апелянта
з висновком суду першої інстанції з їх
оцінкою, не спростовують висновків
суду, а тому підстав для скасування
рішення та ухвалення нового рішення
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст., ст. 307, 308, 313, 317 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі
представника - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 29 липня 2014 року в цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте вона може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: