У Х В А Л А

Іменем України

22 серпня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової
палати в цивільних справах

апеляційного суду
Закарпатської області у складі:

головуючої -
Боднар О.В.

суддів - Куштана
Б.П., Готри Т.Ю.

при секретарі -
Чейпеш С.І.

з участю - ОСОБА_1, представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на рішення
Берегівського районного суду від 13
червня 2014 року справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

у с т а н о в и л а :

У березні 2014 року ПАТ КБ «Надра»
звернулося до суду з позовом до
позичальника за кредитним договором №
2008/840-МК4/48 від 19.09.2008 р. та додатковою
угодою до нього від 26.08.2010 р. ОСОБА_1 та
поручителя за договором поруки б/н від
19.09.2008 р. ОСОБА_4, в якому на підставі
ст.ст. 554, 1050 ЦК України просило стягнути
солідарно з відповідачів на свою
користь заборгованість за кредитним
договором, яка станом на 19.03.2014 р.
становить 25 653,20 доларів США (243 087,19 грн.),
з яких: заборгованість за кредитом - 14
319,84 доларів США (135 693,37 грн.),
заборгованість за відсотками - 9 126,66
доларів США (86 483,30 грн.), пеня - 1 490,71
долари США (14 125,85 грн.), штраф - 715,99
долари США (6 784,67 грн.) та судові витрати
в розмірі 2 430,87 грн.

Рішенням Берегівського районного
суду від 13 червня 2014 року позов
задоволено. Стягнуто солідарно з
відповідачів на користь позивача
заборгованість за кредитним договором
№ 2008/840-МК4/48 від 19.09.2008 р. в сумі 243 087,19
грн. та судові витрати в розмірі 2 430,87
грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 просять рішення Берегівського
районного суду скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову у позові.

Зазначають, що суд першої
інстанції, задовольняючи позов банку,
посилався на додаткову угоду до
кредитного договору, однак відповідач
ОСОБА_4 не давав згоди на укладення
такої угоди. Вважають, що порука
припинилась 26 серпня 2010 року з
підстави, передбаченої ч.1 ст.559 ЦК
України, у зв'язку із зміною
зобов'язання, внаслідок чого
збільшився обсяг відповідальності
поручителя. За таких обставин, відсутні
підстави для солідарного стягнення
заборгованості з обох відповідачів.

Крім того, зазначають, що ОСОБА_4
не було належним чином повідомлено про
наявну заборгованість.

Вказують, що ОСОБА_4 був
позбавлений можливості заявити в суді
першої інстанції про застосування
позовної давності, оскільки не був
повідомлений про день і час розгляду
справи, а ОСОБА_1 була позбавлена
можливості зробити таку заяву,
оскільки не була присутня в судовому
засіданні у зв'язку із поганим станом
здоров'я.

Вважають наданий банком
розрахунок неповним, оскільки в ньому
чітко не зазначено помісячну
заборгованість по тілу кредиту.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦК України,
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Розглянувши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи,
апеляційний суд визнав, що скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 19 вересня 2008 року
між ВАТ КБ «Надра» (змінило
найменування на ПАТ КБ «Надра») та
ОСОБА_1 був укладений кредитний договір
№ 2008/840-МК4/48, за умовами якого остання
отримала грошові кошти у сумі 15 000,00
доларів США на споживчі цілі, зі
сплатою 15,9 % річних за користування
кредитом, з кінцевим терміном
повернення 20 вересня 2018 року (а.с. 12-13).

В цей же день 19 вересня 2008 року між ВАТ
КБ «Надра» та ОСОБА_4 був укладений
договір поруки б/н, за умовами якого
останній поручився за належне
виконання ОСОБА_1 зобов'язань за
кредитним договором (а.с. 16).

Пунктом 2.1. договору поруки
встановлено, що кредитор набуває права
вимагати від поручителя виконання
зобов'язання, що витікає із кредитного
договору, при умові якщо в установлений
кредитним договором строк виконання
позичальником зобов'язання в цілому чи
в будь-якій його частині не будуть
виконані, а також при умові
обов'язкового направлення поручителю
повідомлення з вимогою виконати
зобов'язання позичальника в цілому (або
в тій чи інший частині).

Повідомлення, що направляється
кредитором поручителю, повинно бути
здійснено у письмовій формі і буде
вважатись поданим належним чином, якщо
воно надіслано рекомендованим листом
(за адресою, що вказана у договорі) чи
надано особисто поручителю (п.2.4
договору поруки).

26 серпня 2010 року між ВАТ КБ «Надра» та
ОСОБА_1 була укладена додаткова угода
до кредитного договору № 2008/840-МК4/48 від
19 вересня 2008 року, згідно з п.1.1.5 якої
при умові виконання умов цього
договору ОСОБА_1 протягом шести місяців
з 20 вересня 2010 року по 20 лютого 2011 року
надавалась відстрочка сплати частини
необхідного платежу, розмір якого було
визначено в графіку до цьєї угоди, а
саме: 252,57 доларів США (а.с. 6-11).

В матеріалах справи міститься вимога
банку про погашення заборгованості за
кредитним договором № 732 від 21.03.2014
року, адресована відповідачам (а.с. 3).
Дані про отримання вимоги
відповідачами відсутні.

Як вбачається з наданого позивачем
розрахунку, ОСОБА_1 належним чином
умови кредитного договору не
виконувала, останній платіж по тілу
кредиту був здійснений нею 31.07.2009 року,
по відсотках за користування кредитом -
12.05.2011 р. (а.с. 4). Внаслідок цього
утворилась заборгованість, яка станом
на 19.03.2014 р. становить 25 653,20 доларів США
(243 087,19 грн.), з яких: заборгованість за
кредитом -14 319,84 доларів США (135 693,37 грн.),
заборгованість за відсотками - 9 126,66
доларів США (86 483,30 грн.), пеня - 1 490,71
долари США (14 125,85 грн.), штраф - 715,99
долари США (6 784,67 грн.).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1054
ЦК).

За договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку (ч.1
ст.553 ЦК).

У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя (ч.1 ст.554
ЦК).

Як роз'яснено в п.22 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 р. № 30 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин», відповідно
до частини першої статті 559 ЦК
припинення договору поруки
пов'язується зі зміною забезпеченого
зобов'язання за відсутності згоди
поручителя на таку зміну та за умови
збільшення обсягу відповідальності
поручителя. При цьому обсяг
зобов'язання поручителя визначається
як умовами договору поруки, так і
умовами основного договору, яким
визначено обсяг зобов'язань боржника,
забезпечення виконання яких здійснює
поручитель.

Проте якщо в договорі поруки
передбачено, зокрема, можливість зміни
розміру процентів за основним
зобов'язанням і строків їх виплати тощо
без додаткового повідомлення
поручителя та укладення окремої угоди,
то ця умова договору стала результатом
домовленості сторін (банку і
поручителя), а отже, поручитель дав
згоду на зміну основного зобов'язання.

Якщо в договорі поруки такі умови
сторонами не узгоджені, а з обставин
справи не вбачається інформованості
поручителя і його згоди на збільшення
розміру його відповідальності, то
відповідно до положень частини першої
статті 559 ЦК порука припиняється у разі
зміни основного зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності. У цьому випадку
поручитель має право на пред'явлення
позову про визнання договору поруки
припиненим.

Тобто, для припинення договору поруки з
підстави, на яку посилаються апелянти,
необхідна наявність двох умов:
відсутність згоди поручителя та
збільшення обсягу його
відповідальності.

На підтвердження того, що обсяг
відповідальності поручителя
збільшився, апелянти посилаються на
пункти 4.1. та 4.2. додаткової угоди.

Зокрема, п.4.1 додаткової угоди
встановлено, що у разі невиконання
позичальником зобов'язань щодо строків
та повноти сплати кредиту, процентів
та/або комісій відповідно до умов цього
договору, позичальник сплачує банку
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої
суми за кожен день прострочення.

Пунктом 5.1 кредитного договору було
встановлено, що у разі прострочення
позичальником строку сплати
мінімального необхідного платежу (253,00
долари США) по погашенню кредиту, а
також у випадку прострочення строку
виконання зобов'язань позичальника
щодо повернення кредиту та сплати всіх
нарахованих відсотків, комісій та
можливих штрафних санкцій протягом
семи календарних днів з дня отримання
вимоги банку, позичальник сплачує
банку пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла на час
виникнення заборгованості, від
несвоєчасно сплаченої суми
заборгованості за кожен день
прострочення.

Пунктом 4.2. додаткової угоди, на який
посилаються апелянти, встановлено, що у
разі порушення позичальником вимог п.п.
3.3.1.- 3.3.6., 3.3.9., 3.3.12. - 3.3.23., 3.3.25. - 3.3.26. цього
договору (якими, зокрема, встановлений
обов'язок позичальника сплачувати
банку відсотки та комісію в розмірі та
порядку, встановленому договором;
достроково повернути наявну
заборгованість за кредитом та сплатити
нараховані відсотки, комісії, можливі
штрафні санкції) позичальник
зобов'язаний сплатити банку штраф 5% від
суми залишку по кредиту, розрахованої
за кожен день порушення умов цього
договору за кожен випадок.

Сплата штрафу у разі порушення
позичальником вимог пп. 4.3.1., 4.3.2., 4.3.7.,
4.3.9., 4.3.10. договору (якими, зокрема,
передбачений обов'язок позичальника
суворо дотримуватися положень цього
договору) у розмірі 10 відсотків від
суми кредиту (15 000,00 доларів США) за
кожен випадок, була передбачена і п.5.2.
кредитного договору.

Аналізуючи зазначені умови (пункти)
кредитного договору та додаткової
угоди до нього, можна дійти висновку, що
обсяг відповідальності поручителя не
збільшився, тому доводи апелянтів щодо
припинення договору поруки 21 березня
2014 року з підстави, передбаченої ч.1
ст.559 ЦК, є помилковими та до уваги не
беруться.

Безпідставними є і доводи
апелянтів про сплив строку позовної
давності.

Умовами кредитного договору та
додаткової угоди до нього встановлений
кінцевий термін повернення кредиту - 20
вересня 2018 року (п.1.1.2). 21 березня 2014 року
у зв'язку з невиконанням позичальником
своїх зобов'язань за кредитним
договором позивачем була пред'явлена
письмова вимога до відповідачів про
дострокове погашення загальної
заборгованості в розмірі 25 653,20 доларів
США (243 087,19 грн.) за додатковою угодою
протягом десяти днів з дня отримання
вимоги. Отже, граничним строком
виконання основного зобов'язання є 31
березня 2014 року.

Відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК порука
припиняється після закінчення строку
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку основного зобов'язання
не пред'явить вимоги до поручителя.

Пунктом 5.3 договору поруки
встановлено, що дія договору
закінчується належним виконанням
позичальником взятих на себе
зобов'язань за кредитним договором чи
виконанням поручителем своїх
зобов'язань згідно з умовами договору
поруки.

У п.24 Постанови роз'яснено, що
пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

Сама по собі умова договору про дію
поруки до повного виконання
позичальником зобов'язання перед
кредитодавцем або до повного виконання
поручителем взятих на себе зобов'язань
не може розглядатися як установлення
строку дії поруки, оскільки це не
відповідає вимогам статті 252 ЦК
України, згідно з якою строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами. Термін
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати.

Аналогічна правова позиція
висловлена ВСУ в постанові від 23 травня
2012 року по справі № 6-33цс12.

За таких обставин, оскільки банком був
змінений строк виконання основного
зобов'язання, у зв'язку з направленням
відповідачам вимоги про погашення
заборгованості за кредитним договором,
то відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України
вимоги до поручителя могли бути
заявлені у межах шести місяців від дня
настання цього строку.

Відповідно до ст.ст.257, 261 ЦК загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки, перебіг якої
починається від дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права.

Як вбачається з розрахунку
заборгованості (а.с. 4) останній платіж
був здійснений ОСОБА_1 12 травня 2011 року.

Банк звернувся з позовом 28 березня 2014
року, тобто в межах встановленого
законом строку.

Крім того, як зазначено в постанові
Пленуму Вищого господарського суду
України від 29.05.2013 року № 10 «Про деякі
питання практики застосування
позовної давності у вирішенні
господарських спорів», законом не
встановлено вимог щодо форми заяви
сторони про сплив позовної давності.
Відтак її може бути викладено у відзиві
на позов або у вигляді окремого
клопотання, письмового чи усного. Тому
доводи апелянтів, про те що у зв'язку з
їх відсутністю у судовому засіданні
вони були позбавлені можливості
зробити таку заяву є безпідставними.

Не можуть бути взяті до уваги і доводи
апелянтів про те, що поручитель не був
належним чином повідомлений про наявну
заборгованість за кредитним договором
та про час та місце розгляду справи,
оскільки, як вбачається з матеріалів
справи, досудова вимога та судові
повістки надсилалися відповідачам за
адресою: м. Берегово, вул. Корятовича,
буд.2 корп «Б», кв.2. Саме ця адреса була
зазначена у всіх укладених договорах,
копіях паспортів сторін та апеляційній
скарзі (а.с. 6-9, 12-13, 16-18, 66).

Статтею 77 ЦПК встановлений
обов'язок осіб, які беруть участь у
справі, повідомляти суд про зміну свого
місця проживання (перебування,
знаходження) та про причини неявки у
судове засідання.

Крім того, відповідно до п.3.3.21
додаткової угоди позичальник
зобов'язаний повідомляти банк про
зміну своєї адреси, банківських чи
інших реквізитів, що можуть вплинути на
виконання зобов'язань за цим договором,
з наданням відповідних документів, що
їх підтверджують не пізніше дня
настання таких змін. У разі
неповідомлення або неналежного
повідомлення позичальником своїх
реквізитів або про їх зміну банк не
несе відповідальності за можливе
неотримання позичальником
інформаційних повідомлень.

Пунктом 2.5 договору поруки
встановлено обов'язок поручителя
своєчасно сповістити кредитора про
зміну своєї адреси. У випадку ненадання
інформації щодо зміни адреси, вказаної
у цьому договорі, направлення на таку
адресу повідомлення кредитора буде
вважатися зробленим належним чином.

За таких обставин, ухвалене судом
рішення відповідає вимогам ст.ст. 213-215
ЦПК України і передбачених ст.ст. 309, 310
цього Кодексу підстав для його
скасування немає.

Апеляційна скарга доводів, які можуть
бути підставою для скасування або
зміни рішення суду першої інстанції, не
містить.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 307, 308 ЦПК України, ст.ст. 553, 554, 559,
1049, 1050 ЦК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Берегівського районного суду
від 13 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

с у д д і :

Куштан Б.П. Боднар О.В.
Готра Т.Ю.