Провадження по справі 2/522/6840/14
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

« 19» серпня 2014 року
м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого - судді Суворової
О.В.

при секретарі - Бондаренко Т.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Одесі
цивільну справу за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю «КМД -
Трейдінвест Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про усунення перешкод у користуванні
майном шляхом виселення, -

ВСТАНОВИВ :

ТОВ «КМД - Трейдінвест Україна»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про усунення перешкод у
користуванні майном шляхом виселення,
в якому просить усунути перешкоди у
користуванні квартирою АДРЕСА_1, що
належить ТОВ «КМД-ТРЕЙДІНВЕСТ
УКРАЇНА», шляхом виселення ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з
квартири АДРЕСА_1, посилаючись у
обґрунтування своїх вимог на такі
обставини.

ТОВ «КМД-ТРЕЙДІНВЕСТ УКРАЇНА» за
результатом прилюдних торгів з
реалізації нерухомого майна (предмета
іпотеки), проведених Філією 16 ПП «НИВА-
В.Ш.» (м. Одеса, пл. 10 Квітня, 1 оф. 16, ), було придбано квартиру
АДРЕСА_1, яка належала на праві
власності ОСОБА_1 Зазначене
підтверджується копією протоколу №
1614166-1 від 07.04.2014 проведення прилюдних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна, що є предметом
іпотеки, який міститься в матеріалах
справи.

Вищезазначена квартира належала
Відповідачу 1 на праві власності на
підставі Договору купівлі-продажу,
посвідченого 13.04.2007 року приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 за
реєстровим № 1490, зареєстрованого в
електронному Реєстрі прав власності на
нерухоме майно 03.05.2997 р. КП «ОМБТ1 та
РОН» за номером запису 3342 в книзі
644пр-174.

Позивачем на адресу співвідповідачів
12.06.2014 року було надіслано вимоги про
добровільне виселення мешканців за №
12/06-3 та № 12/06-4, що підтверджується
копією кур'єрського повідомлення, яка
містіться в матеріалах справи. Проте,
мешканці квартири у добровільному
порядку житлове приміщення не
звільняють, в зв'язку з чим позивач
звернувся до суду з зазначеним позовом.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, подав до суду
заяву з проханням розглядати справу за
його відсутності, позовні вимоги
підтримав у повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, про час та місце судового
засідання сповіщалися належним чином.

Суд у зв'язку з неявкою відповідачів,
враховуючи відсутність відповідних
заперечень від представника позивача,
ухвалив слухати справу за відсутності
відповідачі, що не з'явилися, у порядку
заочного розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає позов таким, що підлягає
задоволенню з наступних причин.

Судом встановлено, що ТОВ
«КМД-ТРЕЙДІНВЕСТ УКРАЇНА» за
результатом прилюдних торгів з
реалізації нерухомого майна (предмета
іпотеки), проведених Філією 16 ПП «НИВА-
В.Ш.», було придбано квартиру АДРЕСА_1,
яка належала на праві власності ОСОБА_1
Зазначене підтверджується копією
протоколу № 1614166-1 від 07.04.2014 проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна, що є
предметом іпотеки, який міститься в
матеріалах справи.

Вищезазначена квартира належала
Відповідачу 1 на праві власності на
підставі Договору купівлі-продажу,
посвідченого 13.04.2007 року приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 за
реєстровим № 1490, зареєстрованого в
електронному Реєстрі прав власності на
нерухоме майно 03.05.2997 р. КП «ОМБТ1 та
РОН» за номером запису 3342 в книзі
644пр-174.

Прилюдні торги були проведені Філією 16
ПІІ «НИВА-В.Ш.» з метою примусового
виконання виконавчого листа №
2-1522/12340/11, який 20.07.2012 року виданий
Приморським районним судом м. Одеси про
стягнення з ОСОБА_2 на користь AT «Банк
«Фінанси та Кредит» в особі Філії
«Одеське РУ» AT «Банк «Фінанси та
Кредит» (надалі по тексту «Банк»)
заборгованості за кредитом у розмірі 2
662 595, 35 гривень, з метою задоволення за
рахунок коштів, отриманих від
реалізації майна, вимог Банку, оскільки
вказане нерухоме майно було передане
відповідачем в іпотеку, в якості
забезпечення зобов'язань по Кредитному
договору ОСОБА_2 перед Банком.
Зазначене підтверджується копією Акту
державного виконавця про реалізацію
предмета іпотеки від 18.04.2014 року.

Таким чином, в рамках виконавчого
провадження ВП № 35365108 від 22.11.2012 року
було звернуто стягнення на нерухоме
майно боржника, а саме квартиру
АДРЕСА_1, шляхом продажу з публічних
торгів зазначеної вище квартири
Позивачу.

20 травня 2014 року приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 відповідно до ст. 62
Закону України «Про виконавче
провадження» та на підставі акту
державного виконавця Саламахи В.В. про
реалізацію предмета іпотеки,
затвердженого Начальником другого
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського МУЮ
Шуляченко М.Б. 18.04.2014 року, позивачу було
видане Свідоцтво на однокімнатну
квартиру АДРЕСА_1, зареєстроване в
реєстрі за № 1381. Право власності
позивача на зазначене житлове
приміщення було зареєстровано 20.05.2014 р.
у встановленому законом порядку під
реєстраційним № 01, що
підтверджується копією Витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності № 21893241 від 20.05.2014 року, що
підтверджується матеріалами справи.

Як вбачається з Довідки (витягу з
домової книги про склад сім'ї та
реєстрацію) в придбаній у власність
квартирі АДРЕСА_1, зареєстровані та
постійно мешкають ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У відповідності до ч. 2 ст. 64 ЖК України
ОСОБА_3 є членом сім'ї колишнього
власника, а саме матір'ю ОСОБА_2

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності припиняється у разі
звернення стягнення на майно за
зобов'язаннями власника, що закріплено
п. 8 ч. 1 ст. 346 ЦК України.

Згідно ст.317 ЦК України власникові
належать права володіння, користування
та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник
житлового будинку, квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сім'ї та інших осіб.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України
власник, який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

З аналізу вищезазначених норм
вбачається, що право користування має
похідний характер від права власності,
а тому наслідком припинення права
власності є припинення права
користування.

Як вбачається, право власності на
квартиру АДРЕСА_1, припинилося 07.04.2014
року, у зв'язку із зверненням стягнення
на майно за кредитними зобов'язаннями
власника.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України члени
сім'ї власника жилого будинку
(квартири), які проживають разом з ним у
будинку (квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени
сім'ї власника житла, які проживають
разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Житлове приміщення, яке вони
мають право займати, визначається його
власником.

Член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Згідно з ч. 1. ст. 109 Житлового кодексу
України виселення із займаного жилого
приміщення допускається з підстав,
установлених законом. Виселення
проводиться добровільно або в судовому
порядку. Якщо громадяни не звільняють
жиле приміщення у встановлений або
інший погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права (особистого
немайнового або майнового) у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.
Способом захисту цивільних прав та
інтересів, крім іншого, може бути:
припинення дії, яка порушує право або
зобов'язання вчинити певні дії, тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦП К України,
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Таким чином, суд прийшов до висновку,
що позов ТОВ «КМД - Трейдінвест
Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення
перешкод у користуванні майном шляхом
виселення, є обґрунтованим та таким, що
підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 88, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України,
ст.ст. 317, 319, 386, 391 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ
:

Позов товариства з обмеженою
відповідальністю «КМД - Трейдінвест
Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення
перешкод у користуванні майном шляхом
виселення - задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні
квартирою АДРЕСА_1, що належить
товариству з обмеженою
відповідальністю «КМД-ТРЕЙДІНВЕСТ
УКРАЇНА», шляхом виселення ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з
квартири АДРЕСА_1.

Стягнути в рівних частках з
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь товариства
з обмеженою відповідальністю «КМД -
Трейдінвест Україна», ,
судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом
подання апеляційному суду через суд
першої інстанції апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення може бути переглянуто судом, що
його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача шляхом звернення з заявою
про перегляд заочного рішення протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя
О.В.Суворова

19.08.2014