Справа №295/1843/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2014 року
м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира
у складі

судді Корицької В.О.,

при секретарі Зоренко Т.О.,

з участю позивача ОСОБА_1, представника
позивача ОСОБА_2, представника
відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом ОСОБА_1,

10001, АДРЕСА_1,

до ТОВ "Житловий Альянс",

01135, м. Київ, вул. Полтавська, буд. 9-11,

треті особи -

ОСОБА_4,

1000, АДРЕСА_2,

ОСОБА_5,

1000, АДРЕСА_3.

про визнання договору позики та
договору поруки недійсними та
застосування двосторонньої
реституції, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду та просить
захистити її права та інтереси шляхом
визнання договору №003116 від 06.03.2006 р з
додатками №№ 1, 2, 3 недійсними; визнати
договір позики № 285 від 13.09.2006 р.
недійсним; визнати договір поруки від
14.09.2006 р. недійсним та застосувати
двосторонню реституцію, стягнувши з
ТОВ "Житловий Альянс" 50571,15 грн.

В обгрунтування заявлених позовних
вимог посилається на те, що позивачу не
були роз'яснені умови договору, що в
натурі матеріальне благо, за яке
сплачувались кошти, не було надано
відповідачем, що договір позики не
відповідає правовій суті такого
договору, а також як зазначила
представник позивача у судовому
засіданні 06.08.2014 р. у ТОВ "Житловий
Альянс" не булого обсягу необхідної
правоздатності для укладення та
вчинення дій за оспорюваними
договорами, оскільки товариство не
отримувало ліцензії.

У судовому засіданні позивач та її
представник підтримали позов та
просили його задовольнити повністю.

Представник відповідача проти позову
заперечив, посилаючись на його
безпідставність та необгрунтованість.

Заслухавши учасників судового
засідання, дослідивши та оцінивши
докази по справі за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді всіх обставин справи в їх
сукупності, з урахуванням меж
заявлених позовних вимог, керуючись
законом, суд вважає, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

У відповідності із ст.ст. 626, 627, ч. 1 ст. 628,
629, 638 ЦК України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності.

Згідно ч. 3 ст. 91 ЦК України юридична
особа може здійснювати окремі види
діяльності, перелік яких
встановлюється законом, після
одержання нею спеціального дозволу
(ліцензії).

Як вбачається із матеріалів справи 06
березня 2006 року між ТОВ «Житловий
Альянс» та ОСОБА_1 було укладено
Договір № 003116, Додаток №1 та Додаток № 2
до даного Договору.

Після цього сторони Договору
приступили до виконання своїх
зобов'язань, передбачених ним, а саме:
ОСОБА_1 сплатила реєстраційний платіж,
один повний платіж, а ТОВ «Житловий
Альянс» сформував групу учасників
системи Альянс, включив до неї ОСОБА_1
та провів перший і наступні розподіли
фонду.

Згідно ст. 1 предметом даного
Договору є надання Учаснику послуг,
спрямованих на придбання Товару,
зазначеного в Додатку № 1 до даного
Договору, через Систему «Альянс»,
організовану Фірмою.

Згідно ст. 2 предмет даного Договору
реалізовується двома шляхами:
здійсненням оплати Товару на користь
Учасника Системи чи надання
відповідної суми в позику, для
придбання Товару самим Учасником
Системи.

За результатом розподілу фонду 27.07.2006
року ОСОБА_1 отримала право на
придбання Товару.

Після чого, 13.09.2006 року між ТОВ
«Житловий Альянс» та ОСОБА_1 було
підписано Договір позики № 285, згідно
якого позивач отримала 37500 грн. та
Додаток № 3 до Договору № 003116 від 06.03.2006
року, згідно якого заборгованість
Учасника Системи на момент підписання
цього Додатку складала 32722,68 грн.

Позивач стверджує, що ТОВ «Житловий
Альянс» надало їй в позику 37500 грн. для
придбання Товару нею самостійно,
замість передбачених Договором № 003116
від 06.03.2006 року 75000 грн., проте такі
твердження не узгоджуються із
укладеним сторонами правочином.

Так, у своїй заяві від 14 вересня 2006 року
позивач ОСОБА_1 просить ТОВ «Житловий
Альянс» відповідно до п. 5.2 статті 5
Додатку № 2 відрахувати суму
запропонованих в декларації чистих
платежів від ціни Товару, зазначеного в
Додатку № 1, та надати їй позику на
оплату Товару в сумі 37 500 грн.

Отримання позивачем 37500 грн. для
придбання Товару підтверджується
також платіжним дорученням № 423 від
15.09.2006 року.

Договір позики № 285 від 13.09.2006 року,
Додаток № 3 від 13.09.2006 року та платіжне
доручення № 423 від 15.09.2006 року також
спростовують твердження позивача про
те, що вона безпосередньо в позику
отримала лише 19579,05 грн.

Крім того, позивач зазначає, що вона не
мала повної та достовірної інформації
про послуги відповідача, порядок їх
надання, а також зазначає, що
передбачені Договором реєстраційний
платіж, адміністративний платіж,
адміністративні послуги ніяким чином з
нею не узгоджувались.

Разом з цим, відповідно до ст. 8 Договору
«підписання цього Договору, а також
Додатків до нього є свідченням того, що
Сторони повністю зрозуміли усі
визначення, умови та зміст Договору та
Додатків до нього»

Відповідно до п. 12.2 ст. 12 Договору
«Учасник заявляє, що отримав усі
коректно викладені пояснення від
консультанта Фірми, уважно прочитав та
зрозумів Договір та усі Додатки до
нього, що засвідчує своїм підписом»

Відповідно до ст. 10 Договору - Додатки №
1, № 2, № 3 стають невід'ємними
складовими частинами цього Договору з
моменту їх підписання.

Крім того ст. 8 Додатку № 2 до основного
Договору № 003116 передбачена можливість
розірвання Договору протягом 10 (десяти)
днів з моменту його підписання в разі
виявлення такого бажання Учасником
Системи. Для цього Учаснику необхідно
письмово повідомити Фірму про відмову
від Договору, в цьому випадку Учаснику
повертаються всі кошти, сплачені ним на
рахунок Фірми.

Отже, Учаснику Системи після
підписання Договору надається ще
десять днів для того, щоб він ще раз
ознайомився з усіма умовами, в разі
необхідності звернувся за правовою
експертизою даного Договору,
пересвідчився що даний Договір
підписаний не під впливом обману та не
порушує його законних прав та
інтересів тощо.

Відповідно до ст. 1 Додатку №2 до
Договору № 003116:

1. Реєстраційний платіж - це
одноразова плата, що підлягає внесенню
Учасником Системи в момент підписання
Договору. Реєстраційний платіж являє
собою узгодженні сторонами витрати
Фірми, пов'язані з включенням Учасника
Системи до Системи «Альянс»;

2. Адміністративний платіж - це
одноразова плата, яка виплачується
Учасником Системи, що отримав Право на
купівлю Товару під час Розподілу Фонду
групи. Адміністративний платіж
покриває витрати Фірми, пов'язані з
організацією передачі товару на
користь Учасника Системи. Розмір
Адміністративного платежу вказаний в
Додатку №1 до Договору.

3. Адміністративні витрати - це
плата за послуги Фірми, зазначені в
Додатку №1 до Договору, яка за
погодженням сторін сплачується з
черговим щомісячним Чистим платежем та
розмір якої зазначено в Додатку №1.

Дані платежі не враховуються в рахунок
погашення боргу.

Тобто всі умови, на які позивач вказує
як несправедливі, зазначено в Договорі
№ 003116 від 06.03.2006 року та Додатках до
нього, погоджено між позивачем та
відповідачем, що підтверджується
підписами ОСОБА_1, а відтак є
обов'язковими до виконання.

Умови надання ОСОБА_1 послуг на
підставі Договору та інформація про ці
послуги викладені досить детально і
ясно в самому Договорі та Додатках до
нього.

Як зазначила позивач у судовому
засіданні 06.08.2014 р. договір нею
укладався добровільно.

За таких обставин, позивач мала повну і
достовірну інформацію про послуги
відповідача та порядок їх надання, а
також отримала грошові кошти на
придбання товару як це передбачено
договором.

Що стосується відсутності ліцензії у
ТОВ «Житловий Альянс» на момент
укладання спірних договорів, то суд
дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 3 ст. 61 Цивільного
процесуального кодексу України
встановлено, що обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ,
у яких беруть участь ті самі особи
або особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Так, ухвалою ВССУ від 02.07.2014 року у
цивільній справі № 6-10327св14 встановлено
наступне: «Відповідно до положень,
закріплених у ч. 1 п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону
України «Про захист прав споживачів»
забороняється здійснення нечесної
підприємницької практики. Нечесна
підприємницька практика включає в себе
будь-яку діяльність (дії або
бездіяльність), що вводить споживача в
оману або є агресивною. Зокрема,
відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 19 цього Закону
забороняються як такі, що вводять в
оману, утворення, експлуатація або
сприяння розвитку пірамідальних схем,
коли споживач сплачує за можливість
одержання компенсації, яка надається
за рахунок залучення інших споживачів
до такої схеми, а не за рахунок продажу
або споживання продукції. Правочини,
здійснені з використанням нечесної
підприємницької практики, є
недійсними.

Таким чином, Законом України «Про
захист прав споживачів» закріплена
можливість визнання недійсними
правочинів, здійснених із
використанням нечесної
підприємницької діяльності, яка
полягає, зокрема, у введенні в оману
споживачів шляхом залучення їхніх
коштів з метою реалізації діяльності
пірамідальної схеми.

При цьому в зазначеному Законі
нормативне визначення поняття
«пірамідальної схеми» не надано, однак
визначені ознаки, які відносять
діяльність суб'єкта підприємництва до
«пірамідальної схеми».

Пірамідальній схемі властива сплата за
можливість одержання окремим
учасником компенсації, яка повинна
надаватися за рахунок залучення цим
учасником схеми інших споживачів.

У той самий час предметом договору
сторін, укладеного в рамках
функціонування системи придбання
товару у групах «Альянс», є надання
учаснику програми адміністративних
послуг, у тому числі фінансового
характеру, з метою придбання ним
об'єкта нерухомості.

Відповідно до ст. 6 договору ТОВ
«Житловий Альянс» гарантує надання
учаснику системи права на купівлю
товару, зазначеного в додатку № 1 до
цього договору за умови виконання
учасником системи усіх зобов'язань за
цим договором.

Передбачені договором умови
дозволяють учаснику сплачувати ціну
товару невеликими щомісячними
внесками, які названі в договорі «Чисті
платежі».

Таким чином, в договорі передбачено, що
споживач кожного місяця сплачує
частину ціни товару.

Споживач, який виконав усі умови угоди,
має повне право вимагати від ТОВ
«Житловий Альянс» виконання свого
зобов'язання, а саме: оплатити продавцю
вартість товару та передати товар
споживачу, незалежно від того, чи
сплачують кошти інші споживачі.

Отже, за системою придбання товарів у
групах «Альянс» кожний з учасників,
який належним чином виконує
зобов'язання за договором, отримує
товар через механізм, передбачений в
договорі, оскільки система функціонує
таким чином, що кількість учасників
групи, яким надається право на
отримання товару, відповідає кількості
товарів, які можна придбати за рахунок
Фонду групи, створеного за рахунок
щомісячних внесків учасників групи (ст.
4.1 додатку № 2 до договору).

За таких обставин, висновок суду про те,
що діяльність ТОВ «Житловий Альянс» за
договором сторін, а саме розподіл фонду
групи, проходить по «пірамідальній
схемі», суперечить змісту п. 7 ч. 3 ст. 19
Закону України «Про захист прав
споживачів», оскільки відсутні головні
ознаки «пірамідальної схеми»:
безтоварність та сплата компенсації
одним учасником за рахунок інших, адже
за схемою придбання товарів у групах
придбавають товар усі учасники за
рахунок об'єднання внесків кожного з
них. Різниця між споживачами -
учасниками схеми є тільки в часі
одержання товару кожним із них, за
умови виконання своїх зобов'язань.

Крім того, для віднесення схеми до
пірамідальної необхідно врахувати й
інші норми чинного законодавства
України, що регулюють спірні
правовідносини, оскільки діяльність
ТОВ «Житловий Альянс» з
адміністрування фінансових коштів не
підпадає під поняття «фінансова
послуга».

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про
фінансові послуги та регулювання
ринків фінансових послуг» фінансовими
вважаються такі послуги: 1) випуск
платіжних документів, платіжних
карток, дорожніх чеків та/або їх
обслуговування, кліринг, інші форми
забезпечення розрахунків; 2) довірче
управління фінансовими активами; 3)
діяльність з обміну валют; 4) залучення
фінансових активів із зобов'язанням
щодо наступного їх повернення; 5)
фінансовий лізинг; 6) надання коштів у
позику, в тому числі і на умовах
фінансового кредиту; 7) надання
гарантій та поручительств; 8) переказ
грошей; 9) послуги у сфері страхування
та накопичувального пенсійного
забезпечення; 10) торгівля цінними
паперами; 11) факторинг; 12) інші операції,
які відповідають критеріям, визначеним
у п. 5 ч. 1 ст. 1 цього Закону.

Враховуючи вище зазначене, на момент
укладення сторонами оспорюваного
договору надання послуг із
адміністрування придбання товарів у
групах законодавством не було
віднесено до переліку видів фінансових
послуг.

Відповідно до додатку № 2 до договору
система «Альянс» - це система придбання
товарів, що базується на створенні груп
покупців (учасників системи), метою
якої є придбання учасником системи
товару в порядку та на умовах
передбачених цим договором. Кожен
укладений договір включається в групу,
кожній сформованій групі надається
порядковий номер, кожному учаснику
системи - порядковий номер його в групі.
Після формування групи учасників
залучення інших учасників не
відбувається. Право на отримання
товару здійснюється в порядку,
передбаченому договором (ст. 5 додатку
№ 2 до договору), і відповідно до
платежів, здійснених самим учасником, а
не відповідно до платежів, здійснених
іншими учасниками групи.

Наведене дозволяє визнати, що висновок
суду щодо пірамідальності схеми
придбання товарів у групах, який
ґрунтується тільки на факті
неотримання товарів усіма учасниками
групи одночасно, а лише окремими
учасниками й у певній послідовності, є
помилковим.

Помилковим є й висновок суду про
введення позивача в оману з підстав
оплати ним не самого товару, а права
купівлі товару та відсутності
залучення власних коштів відповідача.

Такий висновок суперечить нормам
чинного законодавства й суті самого
правочину, визначеного в ч. 5 ст. 1 Закону
України «Про фінансові послуги та
регулювання ринків фінансових послуг».

Редакція ст. 4 Закону України «Про
фінансові послуги та регулювання
ринків фінансових послуг», викладена у
зазначеному вище судовому рішенні,
відповідає редакції закону на момент
вчинення спірних договорів у 2006 році.

Представник позивача зазначає, що
згідно п. 4 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про
фінансові послуги та регулювання
ринків фінансових послуг»
уповноважений орган у межах своєї
компетенції видає ліцензії для
здійснення фінансовими установами
діяльності з надання будь-яких
фінансових послуг, що передбачають
пряме або опосередковане залучення
фінансових активів від фізичних осіб.

Разом з тим, як зазначалося вище ТОВ
«Житловий Альянс» в силу положень
законодавства, яке діяло на момент
вчинення спірних правочинів, не
надавало фінансових послуг, та крім
того, не є фінансовою установою в
розумінні п. 1 ст. 1 Закону України «Про
фінансові послуги та регулювання
ринків фінансових послуг».

Що стосується неправильності
обрахування та у подальшому
зарахування ТОВ «Житловий Альянс»
«чистих платежів» та «адмін платежів»,
здійснених ОСОБА_1, то дані обставини не
можуть бути підставою для визнання
правочинів недійсними. Крім того,
зазначені обставини були предметом
розгляду в суді першої та апеляційної
інстанції при постановленні рішення за
позовом ТОВ «Житловий Альянс» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
невиконання спірних договорів.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги є
безпідставними та задоволенню не
підлягають.

Крім того, суд вважає за необхідне
зазначити, що захисту підлягають
порушені права. В той час, як договір
поруки не порушує права та інтереси
ОСОБА_1, а тому позовні вимоги, крім
зазначеного вище, не підлягають
задоволенню ще і з цієї підстави.

Керуючись ст.ст. 212-215, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити
повністю.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Житомирської
області через суд першої інстанції
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення, особи які брали участь у
справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.О. Корицька