Справа № 462/3568/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

01 вересня 2014 року

Залізничний районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Іванюк І.Д.

при секретарі с/з -
Журавльовій А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові справу
за позовом ОСОБА_2 до публічного
акціонерного товариства «Європейський
газовий банк» про повернення вкладу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про
повернення вкладу у розмірі 40000 грн.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що
16.07.2013 р. між ним та відповідачем в особі
Львівського відділення банку №2 був
укладений договір банківського вкладу
з фізичною особою за № 321994 на період
дії до 21.04.2014 р., згідно якого він вніс на
рахунок відповідача кошти у розмірі
100000 грн. під 19 процентів річних із
виплатою їх в кінці строку та
зобов'язанням відповідача повернути
суму вкладу та виплатити нараховані
проценти на умовах та в порядку, які
передбачені цим договором. Після
закінчення строку дії договору,
оскільки відповідач був не взмозі
повернути йому суму вкладу, 23.04.2014 року
між ними було укладено договір
банківського вкладу з фізичною особорю
№339627 терміном дії один день, дія якого
була продовжена до 05.05.2014 року. 05.05.2014
року йому було повернуто 60000 грн. Між
тим, відповідач відмовляється
повернути йому решту коштів по вкладу,
а тому просив позов задоволити.

Позивач в судове засідання не з'явився,
подав суду клопотання про підтримання
позову у повному обсязі та розгляд
справи у його відсутності.

Відповідач в судове засідання не
з'явився із невідомих причин, про
розгляд справи був належним чином
повідомлений. Суд вважає за можливе
розглянути справу у його відсутності
на підставі наявних у ній доказів та
постановити заочне рішення.

Оглянувши матеріали справи, дослідивши
зібрані у справі докази, вирішуючи спір
на підставі наданих доказів та в межах
заявлених позовних вимог, суд
приходить до висновку що позов слід
задоволити.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до мов договору та вимог ЦК
України, інших актів законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України за
договором банківського вкладу
незалежно від його виду банк
зобов'язаний видати вклад або його
частину на першу вимогу вкладника, крім
вкладів, зроблених юридичними особами
на інших умовах повернення, які
встановлені договором. З ст. 1061 ЦК
України вбачається, що банк виплачує
вкладникові проценти на суму вкладу в
розмірі, встановленому договором
банківського вкладу, а згідно ч. 5
вказаної статті у разі повернення
вкладу виплачуються усі нараховані до
цього моменту проценти.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про
банки і банківську діяльність" вклад
(депозит) - це кошти в готівковій або у
безготівковій формі, у валюті України
або в іноземній валюті, які розміщені
клієнтами на їх іменних рахунках у
банку на договірних засадах на
визначений строк зберігання або без
зазначення такого строку і підлягають
виплаті вкладнику відповідно до
законодавства України та умов
договору.

Судом встановлено, що 16.07.2013 р. між
сторонами укладено договір
банківського вкладу № 321994, за умовами
якого банк прийняв від позивача
(вкладника) грошові кошти в сумі 100000
грн. строком до 21.04.2014 року з
нарахуванням 19 % річних та
зобов'язувався нараховувати і
сплачувати проценти по вкладу,
повністю повернути вклад у дату
повернення, тобто 21.04.2009 року (а. с. 5).

Також, 23.04.2014 р. між сторонами укладено
договір банківського вкладу № 339627, за
умовами якого банк прийняв від
позивача (вкладника) грошові кошти в
сумі 100000 грн. строком до 24.04.2014 року з
нарахуванням 19 % річних та
зобов'язувався нараховувати і
сплачувати проценти по вкладу,
повністю повернути вклад у дату
повернення, тобто 24.04.2014 року (а.с. 6).

З виписки по особовому рахунку від
14.05.2014 р. (а.с. 9) вбачається, що 05.05.2014 року
позивачу було повернуто частину вкладу
в розмірі 60000 грн. (а.с. 9)

В зв'язку з закінченням терміну дії
договору, ОСОБА_2 звертався із заявами
про повернення вкладу (а.с. 7), однак такі
заяви банком залишені без задоволення.

Таким чином, у судовому засіданні
встановлено, що публічне акціонерного
товариства «Європейський газовий
банк» не виконало своїх зобов'язань
перед позивачем за договором
банківського вкладу з фізичною особою
за № 339627 від 23.04.2014 р., а тому суд
приходить до висновку про підставність
вимог позивача, що є підставою для
задоволення позову у повному обсязі.

Окрім того, з відповідача слід стягнути
судові витрати на користь держави.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 169, 212- 215, 225-226 ЦПК
України, ст.ст. 526, 610, 1058 - 1061 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Стягнути з публічного акціонерного
товариства «Європейський газовий
банк» /код банку №380430,
ідентифікаційний номер банку в / на користь ОСОБА_2 /паспорт серія
НОМЕР_1, виданий Залізничним РВ УМВС
України у Львівській області 05.02.1998
року, ідетифікаційний номер НОМЕР_2/
суму вкладу у розмірі 40000 (сорок тисяч)
грн.

Стягнути з публічного акціонерного
товариства «Європейський газовий
банк» на користь держави 400 грн.
судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданною протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через суд, що
його ухвалив, шляхом подання
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня проголошення рішення.

Суддя: