АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/5784/14
Головуючий 1 ін. - Шабас О.С.
Справа № 622/252/14-ц
Категорія: стягнення аліментів
Доповідач - Котелевець
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого -
Котелевець А.В.,

суддів - Шаповал
Н.М., Костенко Т.М.,

за участю секретаря -
Варюшичевої А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Золочівського районного суду
Харківської області від 18 червня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т
а н о в и л а:

В лютому 2014 року ОСОБА_3 звернулася у
суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів.

На обґрунтування вказала, що
перебувала в юридичному шлюбі з
відповідачем з 1994 року по 27 липня 1998
року. Від шлюбу є повнолітня дитина -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Син навчається на
денному відділенні Харківського
автотранспортного технікуму ім.
С.Орджонікідзе. Вона не працює, а
відповідач матеріальної допомоги не
надає.

Посилаючись на вказані обставини,
просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на
період навчання сина у розмірі ?
частини всіх видів заробітку (доходу)
щомісячно.

В уточнених вимогах просила
стягнути з ОСОБА_2 на її користь
аліменти на період навчання ОСОБА_4 у
розмірі 20% частини всіх видів
заробітку (доходу) щомісячно (або
вказати розмір у твердій грошовій
сумі), починаючи з 24 лютого 2014 року, але
не більше ніж до досягнення сином 23
років.

Відповідач позов не визнав,
посилаючись на те, що син досяг
повноліття. Крім того, питання щодо
розміру аліментів визначено рішенням
Фрунзенського районного суду м.
Харкова від 17 травня 1996 року.

Рішенням Золочівського районного
суду Харківської області від 18 червня
2014 року позов задоволено частково.

З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
стягнуті аліменти у розмірі 15% від усіх
видів доходу, починаючи з 24 лютого 2014
року і до закінчення ОСОБА_4 навчання,
але не більш ніж до досягнення ним 23
років.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення норм чинного
законодавства, просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
закрити провадження у справі. Зокрема,
зазначає, що рішення ухвалене без
урахування його матеріального стану та
стану його здоров'я.

ОСОБА_3 рішення суду першої
інстанції не оскаржила, своїх
заперечень на апеляційну скаргу не
надала.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції відповідно до вимог ч. 1 ст. 303
ЦПК України - в межах доводів
апеляційної скарги і вимог, заявлених у
суді першої інстанції - судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Визначаючи аліменти на період
навчання в розмірі 15% від усіх видів
доходів, суд першої інстанції виходив
із того, що ОСОБА_4 досяг повноліття, але
продовжує навчання, має ряд хвороб;
відповідач є інвалідом, одружений, його
дружина не працює, має на утриманні
неповнолітнього сина, а у ОСОБА_2 єдиним
джерелом доходу є лише пенсія. Однак
повністю погодитись з таким висновком
не можна, оскільки суд неповно з'ясував
обставини, що мають значення для
справи; неправильно застосував норми
матеріального права.

Згідно ст. 199 СК України, якщо
повнолітня дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу (ч. 1). Право на
звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів має той з батьків,
з яким проживає дочка, син, а також самі
дочка, син, які продовжують навчання (ч.
3).

Суд визначає розмір аліментів на
повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у
статті 182 цього Кодексу (ч. 1 ст. 200 СК
України).

Матеріали справи свідчать, що
сторони перебували в юридичному шлюбі
з 1994 року. Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3
розірвано Відділом реєстрації актів
цивільного стану Куп'янського району
Харківської області 18 лютого 1997 року за
актовим записом № 22. Від шлюбу є син -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 3, 31).

ОСОБА_4 є студентом першого
курсу Харківського
автотранспортного технікуму ім.
С.Орджонікідзе денної форми навчання, у
зв'язку з чим потребує постійної
матеріальної допомоги. Стипендію не
отримує.

Відповідач не працює, є інвалідом
П групи, отримує лише пенсію, розмір
якої складає 2 700 грн. 00 коп.

Тому суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про стягнення
аліментів на повнолітню дитину, яка
продовжує навчання.

Разом з тим, з висновком суду
першої інстанції про визначення
щомісячного розміру аліментів
погодитись не можна.

Враховуючи стан здоров'я
відповідача, який є інвалідом П
групи, потребує постійного лікування,
судова колегія вважає за необхідне
зменшити розмір аліментів, що
підлягають стягненню на сина, до 10%
частини від усіх видів заробітку
(доходу) щомісячно.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 3, 309 ч. 1
п. п. 1, 4, 314 ч. 2, 316, 317, 319 ЦПК України
судова колегія

в
и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Золочівського районного
суду Харківської області від 18 червня
2014 року змінити.

Зменшити розмір аліментів, що
підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3, до 10% частини від усіх видів
заробітку (доходу) щомісячно.

Рішення набирає законної сили
негайно і може бути оскаржено протягом
двадцяти днів з дня його проголошення
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

судді