У Х В А Л А

Іменем України

07 серпня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Ігнатюка Б.Ю.

суддів - Дроботі В.В., Бисаги
Т.Ю.

при секретарі - Гаврилко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ужгород справу за
апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Країна» на рішення
Мукачівського міськрайонного суду від
13 червня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_2, інтереси якої представляв
ОСОБА_3, до ПАТ «Страхова компанія
«Країна» про стягнення страхового
відшкодування ,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до
публічного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Країна» /надалі -
страхова компанія/ про визнання події
страховим випадком та стягнення
страхового відшкодування в сумі 59930.33
грн. та судових витрат по справі.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 26
вересня 2013 р. в результаті автоаварії
було пошкоджено належний їй автомобіль
«Шкода Фабія» на суму 59930.33 грн. Винним у
скоєнні автоаварії є ОСОБА_4, який
керував автомобілем «Форд Транзіт» та
яким було укладено з відповідачем
поліс обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів. Тому нею всі необхідні
документи були надані відповідачу, але
ні виплати страхового відшкодування ні
відповіді з приводу звернення за такою
виплатою нею не отримано до травня 2014 р.
Тому вона і звернулась до суду.

Рішенням суду позов в частині визнання
події страховим випадком та в частині
стягнення страхового відшкодування
задоволено.

Відповідач не погодився з цим рішенням,
порушив питанням про його скасування
та ухвалення нового рішення про
відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована
невідповідністю висновків суду
обставинам справи.

В судове засідання представник
апелянта не явився, про причину неявки
не повідомив. Про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином, що
підтверджено відповідною розпискою.
Тому суд вважав за можливе розглянути
справу у його відсутності відповідно
до ч.2 ст.305 ЦПК України.

Представник позивачки вважав, що
підстав для задоволення скарги немає.

Заслухавши представник позивачки
та дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд
першої інстанції виходив з того, що
подія, яка мала місце 26.09.2014 р. з участю
автомобіля позивачки, повністю
доведена і винний в цьому водій
забезпеченого транспортного засобу,
який належить ОСОБА_5, ОСОБА_4; це був
страховий випадок, по якому відповідач
повинен сплатити страхове
відшкодування позивачці, розмір якого
є доведеним.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
VIN - код /надалі - код/ автомобіля , з яким
відбулась у вказаний час автоаварія, не
відповідає коду автомобіля, який
вказано в страховому полісу.
Відповідно, автомобіль ОСОБА_5, яким
керував винний в скоєнні автоаварії
ОСОБА_4, не є забезпеченим транспортним
засобом.

Але цей довід не може бути прийнятий на
підставі наступного.

Факт автоаварії з участю автомобіля
позивачки 26.09.2013 р., в результаті чого
він був пошкоджений на 59930 грн. є
незаперечним: він не оспорюється
відповідачем і доведений постановою
Мукачівського міськрайонного суду від
29.10.2013 р., якою ОСОБА_4 визнаний винним в
скоєнні цієї автоаварії та довідкою
Мукачівського МРВ про
дорожньо-транспортну пригоду від
20.09.2013 р., а також рахунком по оплаті
ремонту автомобіля позивачки на
вказану суму. Тому ці обставини є
доведеними та не оспорюються.

Відповідно до полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, укладеного між
відповідачем та ОСОБА_5 забезпеченим
транспортним засобом являється
автомобіль «Форд Транзіт», 1995 року
випуску, номерний знак НОМЕР_1, номер
кузова НОМЕР_2. У довідці про
дорожньо-транспортну пригоду також
вказано зазначений власник автомобіля,
такий же номерний знак автомобіля;
вказано про наявність полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземного транспортного
засобу, укладеного з відповідачем з
вказівкою на строк його дії, який
відповідає строку, вказаному в самому
полісі. Однак в цій довідці допущено
помилку в номері кузова автомобіля.
Саме на підставі цього відповідачці не
виплачується страхове відшкодування.
Однак ця помилка не залежить від волі
власника забезпеченого транспортного
засобу, ідентифікація якого можлива і
при наявності інших індивідуальних
ознак, якими з достовірністю
підтверджується ідентифікація
автомобіля. І такими являються назва
власника та марка автомобіля, номерний
знак автомобіля та рік його випуску. На
підставі цього, апеляційний суд вважає,
що судом першої інстанції вірно
зроблено висновок про те, що
забезпеченим транспортним засобом був
автомобіль, яким управляв ОСОБА_4

Більш цього, поліс взагалі не містить
такого поняття як VIN-код автомобіля.

Щодо такого доводу апеляційної скарги,
як не взяття до уваги вимоги Методики
товарознавчої експертизи та оцінки
колісних транспортних засобів, то слід
зазначити, що висновку такої
експертизи по справі взагалі немає.

Інших доводів апеляційна скарга не
містить.

А тому, керуючись ст.ст.307,308,314 ЦПК
України, судова колегія,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Країна» відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного
суду від 13 червня 2014 року по даній
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Судді :