АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №683/112/14-ц
Провадження №22-ц/792/1199/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2014 року
м.
Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючої - судді
Спірідонової Т.В.,

суддів - Фанди В.П.,
Купельського А.В.,

при секретарі - Шевчук Ю.Г.

за участю: апелянта - ОСОБА_1,

представників апелянтів -
ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_4 на рішення
Старокостянтинівського районного суду
Хмельницької області від 25 лютого 2014
року по справі за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_4 до Старокостянтинівського бюро
технічної інвентаризації, оцінки та
реєстрації, Реєстраційної Служби
Старокостянтинівського районного
управління юстиції Головного
управління юстиції у Хмельницькій
області про визнання незаконним
збирання, зберігання та використання
недостовірної інформації щодо права
особистої приватної власності;
вилучення з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно недостовірної
інформації про право приватної
власності та внесення достовірної
інформації до Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно;
визнання незаконним неусунення
порушення права спільної власності на
домоволодіння,

встановила:

В січні 2014 року позивачі звернулись до
суду з позовом та просили визнати
незаконним збирання та зберігання
недостовірної інформації щодо права
приватної власності ОСОБА_1 на
домоволодіння АДРЕСА_1, що відбулось
шляхом внесення цієї недостовірної
інформації до Реєстру прав власності
на нерухоме майно; визнати незаконним
використання недостовірної інформації
щодо права приватної власності ОСОБА_1
на домоволодіння АДРЕСА_1, що відбулось
шляхом порушення прав співвласників
майна та з метою обмеження прав
власності ОСОБА_4 на спільне майно
подружжя; відновити конституційні
права власності ОСОБА_1, ОСОБА_4, що
існували до 04.07.2007 року на спільне
майно подружжя - домоволодіння
АДРЕСА_1 шляхом вилучення з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
недостовірної інформації про право
приватної власності на це майно ОСОБА_1
та внесення достовірної інформації до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно; визнати незаконним
неусунення порушення гарантій,
визначених законом, права спільної
власності на домоволодіння АДРЕСА_1 В
обґрунтування позовних вимог позивачі
ОСОБА_4, ОСОБА_1 вказали, що вони
перебували у шлюбі з 01.03.1975 року. В
період шлюбу ними в 1992 році було
побудовано житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами
АДРЕСА_1. 28 червня 2007 року ОСОБА_1 було
видано свідоцтво про право власності
на нерухоме майно та витяг з реєстру
прав власності на нерухоме майно, де
було вказано недостовірну інформацію
про те, що дане домоволодіння являється
приватною власністю ОСОБА_1 Рішенням
Старокостянтинівського районного суду
від 07 жовтня 2013 року визнано за кожним з
позивачів право власності на 1/2 частину
зазначеного домоволодіння. У зв'язку із
змінами в законодавстві щодо державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно в подальшому вже
співвідповідачем Реєстраційною
службою Старокостянтинівського
районного управління юстиції, який
забезпечує ведення Державного реєстру
прав, було внесено до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
аналогічну недостовірну інформацію. На
неодноразові звернення позивачів їм
було відмовлено відповідачами
виправити недостовірну інформацію про
приватну власність ОСОБА_1 на зазначене
вище нерухоме майно та зазначення
достовірних відомостей про право
спільної сумісної власності подружжя
на нього. Такі дії відповідачів є
незаконним та такими, що порушують
конституційні права позивачів.

Рішенням Старокостянтинівського
районного суду Хмельницької області
від 25 лютого 2014 року в задоволенні
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, ОСОБА_4
просять рішення скасувати та прийняти
нове про задоволення позовних вимог,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права.
Апелянти зазначають, що при
постановленні рішення судом не
правильно визначено предмет позовних
вимог. Також, судом першої інстанції не
враховано, що рішенням
Старокостянтинівського районного суду
Хмельницької області від 07.10.2013 року
встановлено, що домоволодіння з
моменту його набуття подружжям
перебувало у спільній сумісній
власності, а тому інформація, внесена
відповідачем до Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності за ОСОБА_1 є
порушенням права власності позивачів.

Апелянт ОСОБА_1, його представник
ОСОБА_2 та представник апелянта ОСОБА_4-
ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримали,
просять її задовольнити.

Апелянт ОСОБА_4 повідомлена належним
чином про час і місце слухання справи, у
судове засідання не з'явилась.

Відповідач - реєстраційна служба
Старокостянтинівського районного
управління управління юстиції
повідомлена належним чином про час і
місце слухання справи, представник в
судове засідання не з'явився, подав
заяву про розгляд справи у його
відсутності та заперечення,
зазначивши, що апеляційна скарга
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не підлягає
задоволенню, оскільки рішення суду є
законним та обґрунтованим.

Відповідач - Старокостянтинівське бюро
технічної інвентаризації, оцінки та
реєстрації повідомлене належним чином
про час та місце слухання справи,
представник у судове засідання не
з'явився, причини неявки не повідомив.

Заслухавши учасників процесу та
перевіривши матерали справи в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив із
того, що реєстрація права власності на
підставі чинного свідоцтва про право
власності на нерухоме майно на
домоволодіння АДРЕСА_1, виданого
виконавчим комітетом
Старокостянтинівської міської ради 28
червня 2007 року, була здійснена
відповідно до змісту
правовстановлюючого документу та до
вимог чинного законодавства на момент
виникнення спірних правовідносин.

Судом вірно з'ясовані фактичні
обставини справи та дана їм належна
оцінка, а його висновки
підтверджуються матеріалами справи і
ґрунтуються на нормах діючого
законодавства.

Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1
та ОСОБА_4 перебувають у шлюбі з 01
березня 1975 року.

Рішенням виконавчого комітету
Старокостянтинівської міської ради
від 05 липня 1977 року за № 174 виділено в
натурі земельну ділянку площею 500 кв.м.
АДРЕСА_1 для ОСОБА_1 для будівництва
житлового будинку.

На виконання даного рішення земельна
ділянка була виділена в натурі, про що
складено акт від 25 липня 1977 року.

05 жовтня 1977 року між виконавчим
комітетом Старокостянтинівської
міської ради та позивачем ОСОБА_1
укладено договір про надання в
безстрокове користування земельну
ділянку площею 500кв.м. для будівництва
індивідуального житлового будинку на
праві особистої власності із числом
кімнат від однієї до п'яти включно
АДРЕСА_1, який був посвідчений
Старокостянтинівською державною
нотаріальною конторою 10 травня 1978 року
за р. № 965.

20 червня 1990 року виконавчим комітетом
Старокостянтинівської міської ради
було затверджено акт про закінчення
будівництва і введення в експлуатацію
житлового будинку.

06 серпня 1991 року дане домоволодіння
було зареєстроване на праві особистої
власності за ОСОБА_1 на підставі
вищевказаного договору і записане в
реєстрову книгу під № 3732.

Відносини, пов'язані з оформленням
права власності на об'єкти нерухомого
майна, у 2007 році регулювалися
Тимчасовим положенням про порядок
державної реєстрації права власності
та інших речових прав на нерухоме
майно, затвердженим наказом №7/5
Міністерства юстиції 07 лютого 2002 року.

Відповідно до п.6.1 (а), 6.2, 6.3 Тимчасового
положення про порядок державної
реєстрації права власності та інших
речових прав на нерухоме майно,
затвердженого наказом №7/5
Міністерства юстиції 07 лютого 2002 року
(у редакції чинній на момент виникнення
спірних правовідносин), оформлення
права власності на об'єкти нерухомого
майна провадиться з видачею свідоцтва
про право власності: місцевими
органами виконавчої влади, органами
місцевого самоврядування: фізичним
особам та юридичним особам на
новозбудовані, перебудовані або
реконструйовані об'єкти нерухомого
майна за наявності акта про право
власності на землю або рішення про
відведення земельної ділянки для
цієї мети та за наявності акта комісії
про прийняття об'єкта і введення його в
експлуатацію. Підготовку документів
для видачі свідоцтв про право
власності могли за дорученням органів
місцевого самоврядування, місцевої
державної адміністрації та інших
органів відповідно до законодавства
проводити бюро технічної
інвентаризації. Свідоцтво про право
власності містило, зокрема, назву
об'єкту нерухомого майна, відомості про
власника (власників).

25 червня 2007 року ОСОБА_1 звернувся до
міського голови Старокостянтинівської
міської ради з заявою про оформлення
права власності на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами
АДРЕСА_1.

Рішенням виконавчого комітету
Старокостянтинівської міської ради
про оформлення права власності від 26
червня 2007 року за №287 п.2 вирішено
оформити за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами АДРЕСА_1 та
зобов'язано Старокостянтинівське
БТІОР виготовити необхідні документи
згідно даного рішення та чинного
законодавства.

На підставі даного рішення виконавчим
комітетом Старокостянтинівської
міської ради 28 червня 2007 року видано
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно на домоволодіння
АДРЕСА_1 на власника ОСОБА_1 з
зазначенням форми власності - приватна,
частки - 1/1; опис об'єкта: цілий житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами.

04 липня 2007 року право власності на дане
нерухоме майно було зареєстровано в
електронному реєстрі прав власності на
нерухоме майно та видано витяг про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно, номер витягу: 15118702,
реєстраційний номер: 19441032, номер
запису: 3732 в книзі: 19, власник - ОСОБА_1,
форма власності - приватна, частка - 1/1.

Рішенням Старокостянтинівського
районного суду від 07 жовтня 2013 року
визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2
частину житлового будинку з
господарськими спорудами АДРЕСА_1 та за
ОСОБА_1- право власності на 1/2 частину
житлового будинку з господарськими
спорудами АДРЕСА_1 та відмовлено у
задоволенні позовних вимог про
визнання незаконним та скасування
свідоцтва про право приватної
власності на вказане домоволодіння.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

Оцінивши в сукупності надані докази,
суд першої інстанції правомірно
виходив з того, що реєстрація права
власності на підставі чинного
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно на домоволодіння
АДРЕСА_1, виданого виконавчим комітетом
Старокостянтинівської міської ради 28
червня 2007 року, було здійснена
відповідно до вимог законодавства,
чинного на момент виникнення спірних
правовідносин. При цьому судом
враховано, що позивачі не зверталися в
Реєстраційну службу
Старокостянтинівського районного
управління юстиції для реєстрації
права спільної часткової власності на
зазначене домоволодіння на підставі
рішення Старокостянтинівського
районного суду Хмельницької області
від 07 жовтня 2013 року.

Як вбачається з матеріалів справи
сторони з приводу позовних вимог
подавали докази і давали пояснення та
судом першої інстанції ухвалено
рішення по суті заявлених позовних
вимог. Тому безпідставним є посилання
апелянта на те, що в рішенні суду не
зазначено висновок суду по суті
позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно і
всебічно досліджених обставинах
справи та ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування в
межах доводів апеляційної скарги не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_4
відхилити.

Рішення Старокостянтинівського
районного суду Хмельницької області
від 25 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуюча:/підпис/
Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом:суддя апеляційного
суду
Т.В.Спірідонова