Справа № 211/2567/14-ц
Провадження 4-с/211/31/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2014 року Довгинцівський
районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Рибаєва О.А. ,при
секретарі судового засідання -
Форманчук К.М.,

за відсутності:

заявника ОСОБА_1

державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Верхньодніпровського районного
управління юстиції Кваша Олександри
Миколаївни,

заінтересованої особи ОСОБА_3,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Кривому Розі
матеріали скарги ОСОБА_1 на
бездіяльність державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Верхньодніпровського районного
управління юстиції Кваша Олександри
Миколаївни, заінтересована особа
(боржник) ОСОБА_3, та зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник - ОСОБА_1 звернувся до суду зі
скаргою визнати неправомірною
бездіяльність державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Верхньодніпровського районного
управління юстиції Кваша О.М., та
зобов'язання вчинити певні дії. В
обґрунтування вимог заявник зазначив,
що 20 листопада 2013 року Довгинцівським
районним судом м.Кривого Рогу
Дніпропетровської області було
ухвалено рішення у цивільній справі
№211/5037/13 про стягнення з ФОП ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_1 грошової компенсації за
7 днів невикористаної щорічної
відпустки у розмірі 252,14 грн.,
середнього заробітку за період
затримки розрахунку в сумі 13 327,40 грн.,
моральної шкоди в розмірі 100,00 грн., а
всього 13 679,54 грн. Рішення суду набуло
чинності 05 лютого 2014 року. 28.02.2014 року
видано виконавчий лист. У зв'язку з
невиконанням ФОП ОСОБА_3 у
добровільному порядку рішення суду
заявник надіслав до Відділу державної
виконавчої служби
Верхньодніпровського районного
управління юстиції заяву про примусове
виконання рішення. 11 березня 2014 року
державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Верхньодніпровського районного
управління юстиції Кваша О.М. винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження №42443494. В зазначеній
постанові державний виконавець надала
строк боржнику для самостійного
виконання рішення суду - не пізніше 18
березня 2014 року. На дату подання заяви
до суду боржник не виконав рішення
суду. Вказує, що у заяві про відкриття
виконавчого провадження від 06.03.2014 р.,
він просив одночасно з відкриттям
виконавчого провадження накласти:
арешт на майно боржника та оголосити
заборону на його відчуження; накласти
арешт на кошти та інші цінності
боржника, що знаходяться на рахунках і
вкладах чи на зберіганні у банках або
інших фінансових установах; накласти
арешт на кошти, які перебувають у касі
боржника або надходять до неї. Проте,
державним виконавцем не застосовано
заходів примусового виконання рішень,
передбачених ст. 32 Закону України «Про
виконавче провадження». 03 квітня 2014 р.
заявник направив лист з заявою до
начальника відділу державної
виконавчої служби
Верхньодніпровського управління
юстиції Залімського С.Г. про вжиття
заходів для своєчасного, правильного і
повного виконання рішення
Довгинцівського районного суду м.
Кривого Рогу у виконавчому провадженні
№42443494 та негайного накладення арешту
на рахунки боржника, майно, та його
касу. Лист отриманий 07.04.2014 р.. Проте,
ніяких заходів реагування не вжито,
відповіді не отримано і жодної
виконавчої дії державним виконавцем не
проведено. Заявник вважає, що своєю
бездіяльністю, яка виразилась у не
вчиненні жодної виконавчої дії
протягом тривалого часу, тобто не
своєчасності виконання рішення
Довгинцівського районного суду м.
Кривого Рогу, державний виконавець
відділу державної виконавчої служби
Верхньодніпровського районного
управління юстиції Кваша О.М. порушує
його право на справедливий суд
упродовж розумного строку, що
передбачено статтею 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод 1950 року. За таких обставин
заявник просить винести постанову,
якою визнати бездіяльність державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби
Верхньодніпровського управління
юстиції Кваші Олександри Миколаївни
неправомірною у виконавчому
провадженні №42443494; зобов'язати
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Верхньодніпровського управління
юстиції Квашу Олександру Миколаївну
здійснити заходи примусового
виконання рішень, передбачені ст. 32
Закону України «Про виконавче
провадження»; зобов'язати державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби
Верхньодніпровського управління
юстиції Квашу Олександру Миколаївну
відповідно до ст. 57 Закону України «Про
виконавче провадження»: 1) накласти
арешт на кошти та інші цінності
боржника, що знаходяться на рахунках і
вкладах чи на зберіганні у банках або
інших фінансових установах, 2) накласти
арешт на кошти, які перебувають у касі
боржника або надходять до неї; 3)
накласти арешт на майно боржника та
оголосити заборону на його відчуження.

У судове засідання заявник не прибув,
надав заяву про розгляд скарги у його
відсутність, у якій посилаючись на
доводи, викладені у скарзі, просив
скаргу задовольнити повністю.

У судове засідання державний
виконавець відділу державної
виконавчої служби
Верхньодніпровського районного
управління юстиції Кваша О.М., та
заінтересована особа (боржник) ОСОБА_3
до суду не прибули, будучи належним
чином повідомлені про день та час
розгляду скарги, про причини неявки суд
не повідомили, клопотань про
відкладення розгляду справи до суду не
надходило, що не перешкоджає розгляду
скарги.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.383 ЦПК України
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Згідно ст. 124 Конституції України,
судові рішення ухвалюються судами від
імені України і є обов'язковими для
виконання на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначає Закон України «Про
виконавче провадження».

У відповідності до ст. 1 Закону України
"Про виконавче провадження", виконавче
провадження, як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, зазначених у
цьому Законі, спрямованих на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Відповідно до ст. 17 вказаного Закону,
підлягають виконанню державною
виконавчою службою виконавчі
документи, зокрема виконавчі листи, що
видаються судами.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в статті 17 цього
Закону за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення.

У заяві про відкриття виконавчого
провадження щодо виконання рішення про
майнове стягнення стягувач має право
просити державного виконавця накласти
арешт на майно та кошти боржника та
оголосити заборону на його відчуження
(ч. 3 ст. 19 вказаного Закону).

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про
виконавче провадження» за заявою
стягувача державний виконавець
одночасно з винесенням постанови про
відкриття виконавчого провадження
може накласти арешт на майно та кошти
боржника, про що виноситься відповідна
постанова.

З матеріалів справи вбачається, що
11.03.2014 року до Відділу державної
виконавчої служби
Верхньодніпровського районного
управління юстиції надійшла заява
ОСОБА_1 про відкриття виконавчого
провадження за виконавчим листом,
виданим 28.02.2014 року у справі №211/5037/13 про
примусове виконання рішення
Довгинцівського районного суду
м.Кривого Рогу від 20.11.2013 року. В
зазначеній заяві ОСОБА_1 просив
одночасно з відкриттям виконавчого
провадження: накласти арешт на майно
боржника та оголосити заборону на його
відчуження; накласти арешт на кошти та
інші цінності боржника, що знаходяться
на рахунках і вкладах чи на зберіганні
у банках або інших фінансових
установах; накласти арешт на кошти, які
перебувають у касі боржника або
надходять до неї.

Постановою державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Верхньодніпровського районного
управління юстиції Кваша О.М. від 11.03.2014
року відкрито виконавче провадження
№42443494 з примусового виконання
виконавчого листа Довгинцівського
районного суду м.Кривого Рогу №211/5037/13ц
від 28.02.2014 року про стягнення з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 13 679,54
грн.. З постанови про відкриття
виконавчого провадження №4244394 від
11.03.2014 року вбачається, що державним
виконавцем не був накладений арешт на
майно та кошти боржника при винесенні
даної постанови, жодних інших постанов
про накладення арешту державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби
Верхньодніпровського районного
управління юстиції Кваша О.М. не
приймалося, чим порушені права
стягувача.

Відповідно до ст.ст. 11, 27 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії, в разі
ненадання боржником у строки,
встановлені для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Як вбачається зі скарги, у встановлений
державним виконавцем для
добровільного виконання строк рішення
суду боржником виконано не було, у
зв'язку з чим державний виконавець
зобов'язаний був розпочати примусове
виконання рішення.

Отже вищевказана бездіяльність з боку
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Верхньодніпровського районного
управління юстиції Кваша О.М., зокрема
щодо незастосування останнім заходів
примусового виконання рішень,
передбачених ст. 32 Закону України «Про
виконавче провадження», є
неправомірною.

Згідно ст. 387 ЦПК України за
результатами розгляду скарги суд
постановляє ухвалу. У разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

За таких обставин суд вважає, що є
підстави для задоволення вимоги
заявника щодо зобов'язання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби
Верхньодніпровського районного
управління юстиції Кваша О.М. здійснити
заходи примусового виконання рішень,
передбачені ст.32 Закону України «Про
виконавче провадження».

Щодо вимоги заявника зобов'язати
державного виконавця Кваша О.М.
відповідно до ст. 57 Закону України «Про
виконавче провадження»: 1) накласти
арешт на кошти та інші цінності
боржника, що знаходяться на рахунках і
вкладах чи на зберіганні у банках або
інших фінансових установах, 2) накласти
арешт на кошти, які перебувають у касі
боржника або надходять до неї;
3)накласти арешт на майно боржника та
оголосити заборону на його відчуження,
суд вважає за необхідне зазначити
наступне. Оскільки здійснення
державним виконавцем заходів
примусового виконання рішень,
відповідно до ст.32 Закону України «Про
виконавче провадження» вже передбачає
таку виконавчу дію як арешт майна, суд
не вважає доцільним двічі
зобов'язувати державного виконавця до
виконання такої дії як накладення
арешту на кошти та інше майно боржника.

Виходячи із вищевикладеного, суд,
оцінивши докази, надані сторонами у
справі, їх належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, приходить до висновку, що
скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити
частково.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст.19,20,25,32 Закону України «Про
виконавче провадження», ст.ст. 208-210, 292,
293, 383-389 Цивільного процесуального
кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Верхньодніпровського районного
управління юстиції Кваша Олександри
Миколаївни, заінтересована особа
(боржник) ОСОБА_3, та зобов'язання
вчинити певні дії - задовольнити
частково.

Визнати неправомірною бездіяльність
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Верхньодніпровського районного
управління юстиції Кваша Олександри
Миколаївни щодо непроведення усіх
виконавчих дій, у цілях примусового
виконання рішення Довгинцівського
районного суду м.Кривого Рогу від 20.11.2013
року у виконавчому провадженні №42443494.

Зобов'язати державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Верхньодніпровського управління
юстиції Квашу Олександру Миколаївну
здійснити заходи примусового
виконання рішень, передбачені ст. 32
Закону України «Про виконавче
провадження», у виконавчому
провадженні №42443494.

В задоволенні решти вимог скарги -
відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в
апеляційному порядку шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 5 днів з
дня проголошення ухвали до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом 5 днів з дня отримання копії
ухвали.

Головуючий суддя
О. А. Рибаєв