Справа № 464/4299/14-ц
пр.№ 2/464/1153/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.07.2014

Сихівський районний суд м. Львова в
складі :

головуючого-судді - Чорної
С.З.

при секретарі - Дзюбі І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, третя особа орган опіки та
піклування Сихівської районної
адміністрації ЛМР про усунення
перешкод у користуванні житловим
приміщенням, -

в с т а н о в и в :

позивач звернулася до суду з позовом, у
якому просить зобов'язати ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не чинити їй та її сину
- ОСОБА_5 перешкод у користуванні
квартирою АДРЕСА_1. В обгунтування
вимог покликається на те, що 08.11.2007р. між
нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб, після
чого вони почали проживати у спірній
квартирі, яка належить батькам
чоловіка - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 20.05.2008р. зі
згоди відповідачів її було
зареєстровано у вказану квартиру.
ІНФОРМАЦІЯ_2. у них народився син
ОСОБА_5, який був зареєстрований у
вказаній квартирі. Починаючи із травня
2012р. сімейні відносини почали
погіршуватись і вона змушена була
залишити квартиру та разом із сином
перебратись на тимчасове проживання до
своїх батьків. У червні та листопаді
2012р. було зроблено спроби повернутись
проживати у квартиру, однак зі сторони
відповідачів чинились перешкоди, були
поміняні замки, її особисті речі та
речі її сина були з квартири
переміщені, її повідомлено, що в цій
квартирі проживають інші люди. Окрім
того, відповідачі звернулись до суду з
вимогою визнання її та її сина такими,
що втратили право на проживання у
квартирі. 11.10.2013р. ухвалено рішення
відповідно до якого, суд відмовляючи у
задоволенні позову зазначив, що вона та
її син ОСОБА_5 мають право на
користування житловою площею у
квартирі АДРЕСА_1 і такого права не
втратили. Незважаючи на це відповідачі
і надалі не дають їй можливості
скористатись її правом на проживання у
вказаній квартирі, не надають ключів
від вхідних дверей, у квартирі з
невідомих їй підстав проживають
сторонні особи (не родичі), які назвали
себе орендарями, жодної можливості
вселитись у квартиру вони із сином не
мають. Мирно вирішити спір є неможливо.

У судовому засіданні позивач та її
представник позовні вимоги повністю
підтримали, пояснення дали аналогічні
до викладеного у заяві. Представник
позивача додатково зазначив, що його
довіритель не може реалізувати своє
право на проживання у даній квартирі,
відповідачі замінили ключі у квартирі,
визнають даний факт, а відтак такий не
підлягає доказуванню. Окрім того,
неодноразові телефонні переговори з
приводу вселення результатів не дали.
18.02.2014р. ОСОБА_1 письмово звернулась до
відповідачів, 28.02.2014р. приїхавши у
квартиру, яку відкрили сторонні люди
зрозуміла, що в добровільному порядку
її туди ніхто не впустить, зверталась в
міліцію. У спірній квартирі
зареєстрована ОСОБА_1 та її син-ОСОБА_5,
однак реалізувати своє законне право
на проживання з вищевикладених причин
не можуть.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у
судове засідання не з"явилися, хоча
належним чином були повідомлені про
час та місце розгляду справи, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи даними. Так, в матеріалах справи
наявна письмова розписка представника
відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_7 про розгляд
справи. Відповідач ОСОБА_2 згідно
поштових повідомлень повідомлявся про
розгляд справи за адресою АДРЕСА_1, що
підтверджується наявними поштовими
повідомлення, які повертаються на
адресу суду з відміткою «за
закінченням терміну зберігання»,
одночасно в матеріалах справи наявна
заява відповідача ОСОБА_2, який
зазначає місце свого проживання:
АДРЕСА_1, яка подана в ході розгляду
справи представником відповідача
ОСОБА_3 - ОСОБА_7, а відтак суд, вважає, що
останній належним чином повідомлений
про розгляд справи. Окрім того, в
матеріалах справи наявне письмове
клопотання ОСОБА_4 у якому він просить
розглядати справу за його позовом до
ОСОБА_1 про позбавлення її права на
користування жилим приміщенням та
скасування реєстрації у квартирі за
його відсутності. В матеріалах справи
наявне письмове клопотання
представника відповідача ОСОБА_3-
ОСОБА_7, про відкладення розгляду
справи, яке отримано судом 25.07.2014р., у
зв"язку із зайнятістю на слідчих діях у
Галицькому РВ ЛМУ ГУМВСУ по
кримінальному провадженню, однак, суд
не приймає його до уваги, у зв'язку із
відсутністю будь-якого
документального підтвердження
поважності неприбуття до суду.
Враховуючи вищенаведене, неодноразові
неявки відповідачів, представника
відповідача, суд розцінює їх, як
зловживання правом, та згідно вимог
ст.ст. 169, 224 ЦПК України, вважає за
можливе розглядати справу заочно, у
відсутності відповідачів, на підставі
наявних у справі доказів.

Представник третьої особи Сихівської
районної адміністрації, як органу
опіки та піклування у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
вважає їх підставними, враховуючи
рішення суду, яким визнано право
позивача на проживання разом з дитиною
у спірній квартирі, інтереси
малолітньої дитини, той факт, що
власники у квартирі не проживають,
просить їх задоволити.

Заслухавши пояснення позивача та її
представника, представника третьої
особи, дослідивши матеріали справи,
оглянувши матеріали цивільної справи
№ 464/6919/13-ц. та висновок, ЖЕО №1575 від
28.02.2014р., з'ясувавши дійсні обставини
справи та перевіривши їх доказами, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Згідно ч.3 ст. 9 ЖК Української РСР ніхто
не може бути виселений із займаного
жилого приміщення або обмежений у
праві користування жилим приміщенням
інакше як з підстав і в порядку,
передбачених законом.

Відповідно до вимог ч.4 ст.156 ЖК
Української РСР до членів сім'ї
власника будинку (квартири) належать
особи, зазначені в ч.2 ст.64 цього
Кодексу. Припинення сімейних відносин
з власником будинку (квартири) не
позбавляє їх права користування
займаним приміщенням.

Відповідно до вимог ч.3 ст.61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Рішенням Сихівського районного суду
м.Львова від 11.10.2013р., яке Ухвалою
колегії суддів Судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Львівської області, залишено без змін
у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 про усунення перешкод у
користуванні власністю та визнання
втрати права на житлове приміщення, в
задоволенні позову відмовлено,
встановлено, що ОСОБА_1 та її
неповнолітній син ОСОБА_5 мають право
на користування житловою площею в
квартирі АДРЕСА_1, таке право не
втратили, оскільки їх тимчасова
відсутність обумовлена поважними
причинами, поважною причиною
непроживання ОСОБА_1 з малолітнім сином
є факт чинення їй перешкод у проживанні
через неприязні стосунки, які склались
між сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що
17.02.2014р. позивач зверталась до
відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_3, як
власників квартири з письмовою завою,
в якій зазначала, що у зв'язку з тим, що
вона на даний час не має вільного
доступу до вказаної квартири, поміняні
замки від вхідних дверей, просила
28.02.2014р. з"явитись за адресою АДРЕСА_1 та
надати їй ключі від вказаної квартири
для того, щоб вона зі своїм сином змогла
повністю реалізувати своє законне
право на житлову площу у квартирі, де
вони з сином зареєстровані.

Як вбачається з висновку по
довідці-повідомленні та зверненні гр.
ОСОБА_1 від 04.03.2014р., 28.02.2014р. позивач
зверталась в Сихівський РВ, про те, що у
квартирі АДРЕСА_1 знаходяться невідомі,
просить вжити заходів до своїх
колишніх свекрухи та свекра, які
перешкоджають їй в доступі до житла. Як
вбачається з письмових пояснень
ОСОБА_3, отриманих ДІМ Сихівського РВ
ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області від
04.03.2014р., повідомлено, що оскільки
спільне життя в її сина - ОСОБА_2 з
невісткою - ОСОБА_1 не склалося, 01.05.2012р.
вона поїхала жити до своїх батьків,
28.02.2014р. повернулась в дану квартиру,
між ними виникло непорозуміння, вважає,
що вселитись в дане помешкання колишня
невістка-ОСОБА_1. може лише згідно
рішенням суду.

Згідно довідки ЛКП „Під Зуброю" №3019
від 20.06.2014р., вбачається, що у квартирі
АДРЕСА_1 зареєстровано 4 осіб: ОСОБА_3,
ОСОБА_2 - з 20.06.2014р., ОСОБА_8 та ОСОБА_9 Як
вбачається з наявної письмової заяви
відповідача - ОСОБА_2.(батько та
колишній чоловік позивача ОСОБА_1.) від
27.06.2014р., просить зареєструвати його
неповнолітнього сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2. за його адресою: АДРЕСА_1
без дозволу на це матері ОСОБА_1.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач ОСОБА_1 та її малолітній син
ОСОБА_5, не проживають у спірній
квартирі з об'єктивних причин, поважною
причиною їх не проживання є факт
чинення ОСОБА_1 перешкод у користуванні
через неприязні стосунки, які склались
між сторонами.

Крім того, неодноразові звернення
позивача як у правоохоронні органи так
і до органу опіки та піклування
Сихівської районної адміністрації, з
метою захисту порушених житлових прав
дитини дають підстави вважати, що
відповідачі чинять їй перешкоди для
проживання у спірній квартирі та
об'єктивно перешкоджають належним
чином користуватися нею.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що
оскільки право позивача ОСОБА_1 та її
малолітнього сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2.н. на користування
житловою площею у квартирі АДРЕСА_1
визнано судом, на даний час відповідачі
протиправно чинять позивачу перешкоди
у користуванні вищевказаною квартирою,
порушене право підлягає захисту судом.

Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК
України, з відповідачів в користь
позивача підлягають солідарному
стягненню понесені останнім судові
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 243,60 грн.

На підставі ст.ст. 9, 156 ЖК України та
керуючись ст.ст. 1, 10, 11, 57-61, 88, 169, 208, 209,
212-216, 218, 224-228 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не
чинити ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перешкод у
користуванні квартирою АДРЕСА_1 та
вселити їх у вищевказану квартиру.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4
солідарно на користь ОСОБА_1 243,60 грн.
судових витрат.

Рішення суду може бути переглянуте за
заявою відповідача про перегляд
заочного рішення, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення.

Головуючий: