Справа № 2-о/333/144/14
Провадження № 333/5824/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

24 липня 2014 року
м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м.
Запоріжжя Дмитрієва М.М., розглянувши
заяву ОСОБА_1, про встановлення фактів,
що мають юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

22.07.2014 року ОСОБА_1 звернулась до
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя з позовом про встановлення
фактів, що мають юридичне значення.

22.07.2014 року матеріали зазначеної справи
надійшли у провадження судді
Дмитрієвої М.М.

Суддя вирішує питання про відкриття
провадження у справі за заявою особи не
пізніше трьох днів з дня надходження
заяви до суду.

Справи окремого провадження
розглядаються судом з додержанням
загальних правил, встановлених цим
Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України,
окреме провадження - це вид непозовного
цивільного судочинства, в порядку
якого розглядаються цивільні справи
про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
значення для охорони прав та інтересів
особи або створення умов здійснення
нею особистих немайнових чи майнових
прав або підтвердження наявності чи
відсутності неоспорюваних прав.

Ознайомившись із змістом заяви та
додатками до неї, суд приходить до
переконання, що заява не відповідає
вимогам Цивільного процесуального
кодексу України з наступних підстав.

За правилами ст. 257 ЦПК України заява
фізичної особи про встановлення факту,
що має юридичне значення, подається до
суду за місцем її проживання. Проте,
заявником до її заяви не надано жодного
доказу того, що вона проживає саме у
Комунарському районі м. Запоріжжя
(довідка квартального комітету тощо).

Відповідно до ч. 3 ст. 235 ЦПК України,
справи окремого провадження
розглядаються судом з додержанням
загальних правил, встановлених цим
Кодексом.

Загальні правила, якими встановлюються
вимоги до змісту, форми та порядку
подання заяви до суду, закріплені в
ст.ст.119-120 ЦПК України.

Перевіривши заяву ОСОБА_1 на
відповідність цим нормам
процесуального права, суддя дійшов
наступного висновку.

Так, відповідно до ст. 119 ЦПК України
позовна заява повинна містити:
найменування суду, до якого подається
заява; ім'я (найменування) позивача і
відповідача, а також ім'я представника
позивача, якщо позовна заява подається
представником, їх місце проживання
(перебування) або місцезнаходження,
поштовий індекс, номери засобів
зв'язку, якщо такі відомі; зміст
позовних вимог; ціну позову щодо вимог
майнового характеру; виклад обставин,
якими позивач обґрунтовує свої вимоги;
зазначення доказів, що підтверджують
кожну обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування; перелік
документів, що додаються до заяви.
Позовна заява повинна відповідати
іншим вимогам, встановленим законом. До
позовної заяви додаються документи, що
підтверджують сплату судового збору.

Всупереч вищевказаній нормі закону,
позивачем не надано суду доказів тих
обставин, на які він посилається як на
підстави своїх вимог, у зв'язку з чим
виникає необхідність надати позивачу
можливість, більш детально викласти
обставини з зазначенням доказів, які
підтверджують кожну із обставин
звернення до суду з вище зазначеною
заявою.

Згідно із ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до
позовної заяви додаються документи, що
підтверджують сплату судового збору.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про
судовий збір» встановлена ставка
судового збору за подання до суду заяв
у справах окремого провадження в
розмірі 0,1 розміру мінімальної
заробітної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України
«Про судовий збір», судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленому
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Заяву ОСОБА_1 подано до суду у 2014 році.

Статтею 8 Закону України «Про державний
бюджет України на 2014 рік» станом на 01
січня 2014 року, встановлений показник
мінімальної заробітної плати в розмірі
1218 гривень. Отже, 0,1 розмір мінімальної
заробітної плати станом на 01 січня 2014
року складає 121 гривень 80 копійок, який
підлягає сплаті за подання до суду заяв
у справах окремого провадження.

З урахуванням наведеного, заявнику
необхідно сплатити судовий збір у
вказаному розмірі та надати докази, що
підтверджують сплату судового збору
або надати докази на підтвердження
звільнення від сплати судового збору.

Крім того, всупереч вимогам, п. 1 ч. 1 ст.
258 ЦПК України, заявником не зазначено
мету встановлення юридичного факту.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику в справах про встановлення
фактів, що мають юридичне значення»,
судам слід мати на увазі, що справи про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення, повинні розглядатись за
участю заявників і заінтересованих
осіб. Заявник й залучені до участі у
справах заінтересовані особи вправі
подавати докази на підтвердження
обґрунтованості чи необґрунтованості
заяви про встановлення факту, що
розглядається судом, брати участь у
дослідженні обставин справи,
оскаржувати рішення і ухвали, вчиняти
інші процесуальні дії, передбачені
статтями 99,103 ЦПК України.

В заяві також не зазначені зацікавлені
особи.

Звертається увага заявника, що згідно з
ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє
у відкритті провадження у справі, якщо
з заяви про встановлення факту, що має
юридичне значення, вбачається спір про
право, а якщо спір про право буде
виявлений під час розгляду справи, -
залишає заяву без розгляду. Таким
чином, заявник повинен повідомити про
всі наявні рішення суду, а також справи,
які знаходяться в провадженні судів
між цими самими особами.

Прецедентна практика Європейського
суду з прав людини виходить з того, що,
реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод щодо доступності правосуддя та
справедливого судового розгляду, кожна
держава-учасниця цієї Конвенції вправі
встановлювати правила судової
процедури, в тому числі й процесуальні
заборони і обмеження, зміст яких - не
допустити судовий процес у безладний
рух. Разом з тим, Європейський суд
зазначає, що не повинно бути занадто
формального ставлення до передбачених
законом вимог, так як доступ до
правосуддя повинен бути не лише
фактичним, але й реальним (Рішення Суду
у справі Жоффре де ля Прадель проти
Франції від 16.12.1992 року).

Згідно зі ст. 121 ЦПК України позовна
заява, яка подана без додержання вимог,
викладених у ст.ст. 119-121 ЦПК України,
підлягає залишенню без руху з наданням
строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 119, 121, 256-258 ЦПК України,
суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, про встановлення фактів,
що мають юридичне значення - залишити
без руху, надавши триденний строк з дня
отримання копії цієї ухвали для
усунення недоліків.

Роз'яснити, що у разі невиконання
ухвали суду в зазначений строк, заяву
буде визнано неподаною та повернуто
заявнику зі всіма доданими до неї
документами.

Копію ухвали направити заявнику

Ухвала окремому оскарженню не
підлягає.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя
М.М. Дмитрієва