22-ц/775/1243/2014(м)
Головуючий у 1 інстанції Кулик С.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Донецької області
в складі:

головуючого: Баркової Л.Л.

Гаврилової Г.Л., Ткаченко Т.Б.

при секретарі : Забавіній М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі справу за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа
ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів
за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Жовтневого районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 02
липня 2014 року,

в с т а н
о в и л а :

Рішенням Жовтневого районного суду
м. Маріуполя Донецької області від 02
липня 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено
частково. Зменшено розмір аліментів
стягнутих за рішенням Жовтневого
районного суду м. Маріуполя від 18.04.2013
року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4, на
утримання двох неповнолітніх дітей:
ОСОБА_6 і ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/3
частини заробітку щомісячно до 500 грн.
на кожну дитину щомісяця до досягнення
ними повноліття.

В апеляційній скарзі відповідачка
ОСОБА_4 просить рішення суду скасувати
і ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог відмовити,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення відповідачки ОСОБА_4, яка
просила задовольнити апеляційну
скаргу, позивача ОСОБА_3, який просив
скаргу відхилити, дослідивши
матеріали справи в межах апеляційного
оскарження та обговоривши доводи
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

У відповідності із положеннями ст.308
ЦПК України, апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Вирішуючи справу і задовольняючи
частково позовні вимоги ОСОБА_3,суд
першої інстанції повно, всебічно і
об'єктивно встановив обставини справи,
правовідносини, що виникли між
сторонами, закон який їх регулює і з
урахуванням встановленого законом
прожиткового мінімуму дитини
відповідного віку, стягнення з
позивача на утримання трьох дітей за
судовими рішеннями більш ніж 50% його
сукупного доходу, зміні сімейного і
матеріального становища позивача у
зв'язку із звільненням з роботи, дійшов
висновку про наявність підстав для
зменшення визначеного за рішенням
суду розміру аліментів з 1/4 частки до 500
грн.

Не погодитися з таким висновком
суду не можна.

За змістом статті 180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері і (або)
батька у твердій грошовій сумі (ч.3ст.181
СК України).

Відповідно до ст.182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров»я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини , батьків, дочки, сина,
інші обставини, що мають істотне
значення.

Відповідно до положень ст.183 СК
України розмір аліментів визначається
у частці від заробітку (доходу) матері,
батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або
одержувача може визначити розмір
аліментів у твердій грошові сумі, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення
(ч.1ст.184 СК України).

Згідно із ч.1 статті 192 СК України
розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено
або збільшено за рішенням суду за
позовом платника або одержувача
аліментів у разі зміни матеріального
або сімейного стану, погіршення або
поліпшення здоров» я когось із них, та
в інших випадках, передбачених цим
кодексом.

Судом встановлено, що на підставі
рішення Жовтневого районного суду м.
Маріуполя від 18.04.2013 року з позивача на
користь відповідач на утримання
неповнолітніх дітей ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1,
стягнені аліменти у розмірі 1/3 частини
доходів позивача щомісячно починаючи з
19.03.2013 року та до повноліття дітей, але
не менш 30% прожиткового мінімуму для
дітей відповідного віку ( а.с. 6)

За виконавчим листом № 2-3511, виданим
Приморським районним судом м.
Маріуполя 25.12.2003 року з позивача на
користь ОСОБА_5 стягуються аліменти на
утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 у
розмірі 1/4 частини заробітку ( а.с. 7).

Відповідно до довідки Жовтневого
ВДВС Маріупольського МУЮ від 11.03.2014
року позивач має заборгованість по
сплаті аліментів на користь
відповідачки у розмірі 7982,10 грн. за
період з 01.08.2013 року по 25.02.2014 року ( а.с.
9).

Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Маріуполя від 20.12.2013 року було
затверджено мирову угоду між позивачем
та відповідачем щодо поділу майна
подружжя, якою визнано право власності
на майно у тому числі і за
неповнолітніми дітьми сторін ( а.с. 20).

Рішенням Жовтневого районного суду
м. Маріуполя від 09.12.2013 року з позивача
на користь ПАТ «МЗВМ» стягнено
заборгованість за договором позики у
розмірі 171641 грн.64 коп., яку позивачем до
цього часу не сплачено ( а.с. 24)

В квартирі, яку сторони придбали за
кредитні кошти, проживає також і
відповідачка з дітьми, що нею не
заперечується.

Відповідно до довідки
Маріупольського центру зайнятості від
22.04.2014 року позивач перебуває на обліку
як безробітний з 02.04.2014 року ( а.с. 30).

Як позивач, так і відповідачка є
працездатними. Відповідачка працює в
ПАТ «Азовзагальмаш» і отримує
заробітну плату в розмірі 500 - 900 грн.
(а.с. 80-81).

З урахуванням встановлених і
викладених в рішенні конкретних
обставин справи, з урахуванням
матеріального забезпечення сторін,
стягненням з позивача на утримання
трьох дітей більш ніж 50% сукупного
доходу, зміни матеріального та
сімейного стану позивача, а також
виходячи з того що право вимагати
заміни розміру аліментів шляхом
способу присудження аліментів з
огляду на мінливість життєвих
обставин, не може обмежуватися разовим
її здійсненням, колегія суддів вважає,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
щодо наявності підстав для зменшення
встановленого судом розміру
аліментів.

Нових обставин, які б могли мати
істотне значення для залишення розміру
аліментів за рішенням суду
відповідачкою апеляційному суду не
надано.

Наведені в апеляційні скарзі інші
доводи були предметом розгляду в суді
першої інстанції, правильно визнані не
доведеними та безпідставними, і не
впливають на висновки суду.

Більш того, при розгляді справи в
апеляційному суді сама відповідачка не
заперечувала, що у позивача погіршився
матеріальний стан, у зв'язку з чим
розмір аліментів на утримання всіх
трьох дітей підлягає зменшенню.

Ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 29 липня 2014 року
відповідачці ОСОБА_4 відстрочено
сплату судового збору за подання
апеляційної скарги в розмірі 121,80 грн.
до ухвалення судового рішення.

Згідно зі статтею 8 Закону України
«Про судовий збір», який набрав
чинності з 1 листопада 2011 року суд може
зменшити розмір судового збору або
звільнити від його сплати, враховуючи
майновий стан сторони.

Як вбачається з довідки УПСЗН в
Орджонікідзевському районі м.
Маріуполя, ОСОБА_4, отримує допомогу як
одинока матір в розмірі 363 грн.
щомісячно. (а.с.76), отримує низьку
заробітну плату в ПАТ «Азовзагальмаш»
(а.с. 80-81), має на утриманні трьох
неповнолітніх дітей.

З урахуванням майнового стану
ОСОБА_4, колегія суддів вважає можливим
звільнити її від сплати судового збору
за подання апеляційної скарги в
розмірі 121,80 грн.

Керуючись ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4
відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду
м. Маріуполя Донецької області від 02
липня 2014 року залишити без зміни.

Звільнити ОСОБА_4 від сплати
судового збору в розмірі 121,80 грн. за
подання апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з дня
проголошення, може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до касаційної
інстанції.

Судді