РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/11112/14-ц

пр. № 2/759/4231/14

18 серпня 2014 року. Святошинський
районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді
Наборозняка М.І.

при секретарі Дюрич
М.М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Києві справу за
позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення
сервітуту ОСОБА_2 за адресою з за
адресою: АДРЕСА_1,

Встановив:

Позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до суду
з позовом до відповідача, в якому
він чітко не визначив свої позовні
вимоги. Йому надавався строк для
усунення недоліків позовної заяви,
частково він їх усунув.

Провадження у справі було відкрито
24.07.2014 року (а.с.20-21) за його позовними
вимогами: про припинення сервітуту
ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 та зняття
з реєстрації місця проживання.

, В позові ОСОБА_1 вказав, що
відповідач не проживає у зазначеній
квартирі (надалі - спірна) ; після
розірвання шлюбу 01.04.2013 року зі своєю
дружиною ОСОБА_3, матір*ю відповідача,
який є його сином, будь-яке спілкування
з ним припинилось.

Потім в позові він вказав норми ЦК
України: ст.ст. 401, 402, 403, 405, 406. В заяві
вказав, що відповідач втратив право
сервітуту по закону згідно з ч. 2 ст. 405
ЦК України.

В судовому засіданні 12.08.2014 року
позивач свої позовні вимоги підтримав,
просив винести рішення лише про
припинення сервітуту відповідача за
вказаною адресою

Відповідач в судовому засіданні
позов не визнав. Пояснив, що він
проживав у спірній квартирі після
розірвання шлюбу між його батьками
(відповідач - його батько) до квітня 2014
року, в день виповнення йому 18 років
(ІНФОРМАЦІЯ_1) батько звернувся до
суду із позовом до нього, а до вказаної
дати він за сімейним законодавством
повинен був надавати йому житло, як
своєму неповнолітньому сину. Також
пояснив, що у зв*язку із
перешкоджанням проживати у спірній
квартирі він (відповідач) кілька
разів звертався до міліції, раз до ЖЕКу,
про що надав письмові документи та
просив долучити їх копії до справи (суд
долучив). З огляду на такі обставини,
він не був відсутній у спірному житлі
за неповажними причинами, тому позов
не визнає ; звертався до суду із
позовом про його вселення, який ще
судом не розглянутий.

Суд, заслухавши пояснення позивача, ,
відповідача, дослідивши матеріали
справи, дійшов висновку, що позов не
підлягає задоволенню.

Сторони не оспорюють факт належності
спірної квартири до комунальної
(державної) власності.

Суд застосовує при розгляді справи
норми ч. 2 ст. 405 ЦК України, яка вказує
на те, що член сім*ї власника житла
втрачає право користування цим
житлом у разі відсутності у ньому
без поважних причин понад 1 рік, якщо
не було іншої домовленості.

Позивач вказав, що письмової (чи
іншої) домовленості зі своїм сином з
приводу користування спірною
квартирою не було,; син є
зареєстрованим у його (позивача)
квартирі з дня народження.

Суд вважає достовірними доказами
надані відповідачем висновки
міліції, мешканців будинку, оформлені
актом, посвідченим РЕО, про те, що
позивач в період : квітень-травень 2014
року , чинив перешкоди сину
(відповідачу) щодо можливості
проживання у спірній квартирі (у
квартирі, власником якої є позивач).

Суд також застосовує норми ст. 156 ЖК
України, в якій вказано, що припинення
сімейних відносин власника житла із
його користувачем, який був членом
сім*ї власника квартири, не позбавляє
цього колишнього члена сім*ї права
користування цим житлом.

За таких обставин суд відмовляє
позивачу у задоволенні його вимоги.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 212-214 ЦПК України, суд

вирішив :

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана протягом 10 днів з
дня його проголошення на адресу
Апеляційного суду м.Києва через
районний суд .

Суддя :