Справа № 151/579/14-ц
Провадження № 2/151/151/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Чечельницький районний суд Вінницької
в складі : головуючої судді Гарник М.С.
розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "ПЗУ
Україна" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди, заподіяної
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, в порядку регресу, -
03.06.2014 року позивач звернувся до
Чечельницького районного суду
Вінницької області з позовом до
відповідачів про відшкодування шкоди,
заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, в
Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач у
позовній заяві вказує наступне. 21.12.2011
року між позиачем та відповідачем
ОСОБА_1 був укладений договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів (поліс ЦВ) № 1677587, забезпечений
транспортний засіб "Chery", д/н НОМЕР_1.
12.03.2012 року у м. Києві по вул. Гетьмана
трапилася дорожньо-транспортна
пригода за участю автомобіля НОМЕР_2
(постраждалий в ДТП) та забезпеченого
автомобіля "Chery", під керуванням
відповідача ОСОБА_2. 28.03.2012 року
постановою Солом'янського районного
суду м.Києва відповідача ОСОБА_2 було
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення. До
позивача зернувся потерпілий в ДТП з
заявою про пошкодження транспортного
дорожньо-транспортною подією, яка є
страховим випадком відповідно до умов
Договору страхування № 1677587. 03.05.2012 року
позивач здійснив виплату страхового
відшкодування потерпілому в розмірі
неодноразово звертався до
відповідачів з регресними вимогами, в
яких пропонував у добровільному
(позасудовому) порядку відшкодувати
шкоду заподіяну внаслідок ДТП, що
проте жодних дій, спрямованих на
врегулювання даного питання в
досудовому порядку, з боку
відповідачів не було здійснено.
Посилаючись на умови договору
страхування № 1677587, ст. ст. 993, 1187,1188
Цивільного кодексу України, ст. 27
Закону України "Про страхування", ст.ст.
38 Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів", позивач просить
стягнути солідарно з відповідачів на
свою користь в порядку регресу суму в
збір в розмірі 243,60 грн.
Представник позивача в судове
засідання не з'явився, подав до суду
заяву в якій просить справу розглядати
за його відсутності, позовні вимоги
підтримує в повному обсязі, проти
ухвалення заочного рішення не
Належно повідомлені відповідачі
у судове засідання не з'явилися, не
надали своїх заперечень на позов, про
причини своєї неявки не повідомили суд,
від них не надійшло заяви про розгляд
справи за їх відсутності, а тому суд
вважає за можливе ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, оскільки представник позивача
не заперечує проти такого вирішення
справи.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає що позов підлягає до
задоволення частково з наступних
підстав.

21.12.2011 року між ПрАТ "СК"ПЗУ
Україна" та ОСОБА_1 дійсно був укладений
договір обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів Поліс № АВ/1677587 (а.с.6), згідно з
яким забезпеченим транспортним
засобом є автомобіль "Chery", д/н НОМЕР_1, а
страховим випадком є подія, внаслідок
якої заподіяна шкода третім особам під
час дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу і внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором (полісом).

12.03.2012 року внаслідок винних дій
відповідача ОСОБА_2 сталась ДТП,
внаслідок якої автомобіль "Chery", д/н
НОМЕР_1, здійснив наїзд на стоячий
автомобіль НОМЕР_2, врезультаті чого
обидва автомобілі зазнали механічних
пошкоджень, що підтверджується копією
постанови Солом'янського районного
суду м.Києва від 28.03.2012 року, яка не
оскаржувалась та набрала чинності
(а.с.14).

Згідно ч. 4 ст. 61 Цивільного
процесуального кодексу України,
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення, що
набрала законної сили обов'язкова для
суду, що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої ухвалено постанову суду,
з питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

В результаті ДТП транспортному
засобу "Porsche Cayenne", д/н НОМЕР_2 були
завдані механічні пошкодження (а.с.15-19)
і вартість відновлювального ремонту
склала 10487,23 грн. (а.с.20).

19.03.2012 року водій пошкодженого
транспортного засобу "Porsche Cayenne", д/н
НОМЕР_2 ОСОБА_3 дійсно зверталася до
позивача з заявою про настання
страхового випадку по договору
страхування ОСЦПВВНТЗ серії АВ № 1677587,
що підтверджується копією відповідної
заяви (а.с. 7-11).

03.05.2012 року позивач на підставі
Страхового акту (а.с. 24), розрахунку суми
страхового відшкодування до нього
(а.с.25), виходячи із рахунку від 06.04.2012р.
(а.с.20) та калькуляції до нього (а.с. 21-23),
дійсно здійснив виплату страхового
відшкодування на користь
страхувальника в розмірі 10487,23 грн., що
підтверджується копією платіжного
доручення (а.с.26).

Стаття 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачає, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу, з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з
метою порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди
до місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент
дорожньо-транспортної пригоди, чи до
місця здійснення ремонту на території
України.

Згідно ч.1 ст. 1191 Цивільного
кодексу України, особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Суд вважає, що позивач невірно
визнавчив в якості відповідача по
справі власника транспортного засобу
ОСОБА_1 та невірно вказує, що ОСОБА_1, як
власниця транспортного засобу, та
ОСОБА_2, як водій, з вини якого сталося
ДТП, повинні солідарно понести
цивільну відповідальність, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.2 ст.1187 Цивільного
кодексу України шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Також пунктом 6 Постанови Пленуму
Вищого Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ "Про деякі питання застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки" № 4 від 01.03.2013 року
передбачено, що особою, яка зобов'язана
відшкодувати шкоду, завдану джерелом
підвищеної небезпеки, є фізична або
юридична особа, що на відповідній
правовій підставі (право власності,
інше речове право, договір підряду,
оренди, позички тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку. Якщо ж особа під
час керування транспортним засобом має
посвідчення водія на право керування
транспортним засобом відповідної
категорії і реєстраційний документ на
транспортний засіб, переданий їй
власником або іншою особою, яка на
законній підставі використовує такий
транспортний засіб, то саме ця особа
буде нести відповідальність за
завдання шкоди.

Відповідно до ст.1190 Цивільного
кодексу України солідарну
відповідальність перед потерпілим
несуть особи, спільними діями або
бездіяльністю яких було завдано шкоди.
Однак в матеріалах справи відсутні
докази вини ОСОБА_1, а постановою
Солом'янського районного суду м.Києва
винним у вчиненні ДТП визнано саме
відповідача ОСОБА_2. Тому суд вважає, що
ОСОБА_1 є неналежним відповідачем по
справі.

Як вбачається з платіжного
доручення (а.с.33) позивачем при подачі
позову до суду сплачено 243,60 гривень
судового збору, які відповідно до ч.1
ст.88 ЦПК України необхідно стягнути з
відповідача в користь позивача.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 74, 79, 208, 209, 212-217,
224-227 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, в
користь Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "ПЗУ
Україна" (, р/р № 4127
в АТ "ОТП Банк", МФО 300528),
місцезнаходження: м. Київ, вул. Артема,
40, 10487,23 грн. (десять тисяч чотириста
вісімдесят сім гривень 23 копійки) та
243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60
копійок) судового збору.

Решту позовних вимог залишити без
задоволення.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного
рішення може бути подано протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя : підпис

Вірно.Суддя
М.С. Гарник