Справа №592/5623/14-ц
Провадження №2/592/1538/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

04.08.2014 року
м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в
складі: судді - Фоменко І.М., за участю
секретаря - Щербань Г.Г., представника
позивача ОСОБА_1, представника
відповідача Гоч В.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Суми
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
публічного акціонерного товариства
«Сумське машинобудівне
науково-виробниче об'єднання ім. М.В.
Фрунзе» про стягнення моральної шкоди,
-

Встановив:

Позивач звернувся до суду про
стягнення моральної шкоди з
відповідача, та його вимоги підтримав в
суді представник і мотивує тим, що з
19.02.2001 року по 14.03.2014 рік ОСОБА_3
перебував у трудових відносинах з ВАТ
„Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе". В зв'язку
з важкими умовами праці він отримав
професійне захворювання, в результаті
якого висновком МСЕК від 18.04.2013 року
йому встановлено 40% стійкої втрати
професійної працездатності первинно,
безтерміново. Згідно акту
розслідування хронічного професійного
захворювання № 4 від 27.01.2014 року
причиною захворювання стало
проведення робіт в умовах підвищених
рівнів шуму, пилу. Вважає, що відповідач
повинен відшкодувати моральну шкоду в
розмірі 12000,00 грн. за те, що професійне
захворювання спричиняє ОСОБА_3
страждання, порушує нормальні життєві
звички, він постійно хворіє, оскільки з
вини заводу, який не створив безпечних
умов праці він хворіє на емфізему
легень І ступеню, легеневу
недостатність І ступеню та рядом
супутніх захворювань. Просить стягнути
з відповідача на користь ОСОБА_3
моральну шкоду в розмріі 12000 грн.,
спричиненої ушкодженням здоров"я.

Представник ВАТ «Сумське НВО ім. М.В.
Фрунзе» в судовому засіданні позовні
вимоги не визнав та просить відмовити у
задоволенні позову, пояснюючи, що чинне
законодавство не передбачає порядку
стягнення моральної шкоди з
товариства, а також зазначає, що
моральна шкода позивачу виключно з
вини відповідача завдана не була,
жодних доказів на підтвердження своїх
позовних вимог позивач не надав,
останній виконував роботу добровільно,
усвідомлюючи при цьому можливі
негативні наслідки для свого здоров'я.

Вислухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає що позовні вимоги про
відшкодування моральної шкоди з ВАТ
«Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» підлягають
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з 19.02.2001
року по 14.03.2014 рік перебував у трудових
відносинах з ВАТ „Сумське НВО ім. М.В.
Фрунзе", що підтверджується копією
трудової книжки. (а.с.5-7).

27.01.2014 року було складено акт
розслідування хронічного професійного
захворювання № 4 за формою П-4, в якому
зазначено, що професійне захворювання
у ОСОБА_3 виникло у зв'язку з
неефективністю використання засобів
індивідуального захисту,
недосконалістю технологій. Причина
професійного захворювання - проведення
робіт в умовах підвищених рівнів шуму,
загазованості (а.с.8). Перебуваючи на
обстеженні та лікуванні в клініці
Харківського НДІ гігієни та
профзахворювань, позивачу було
встановлений діагноз: хронічне
обструктивне захворювання легень І ст.
пилової етнології у фазі нестійкої
ремісії, Емфізема легень І ст., Легенева
недостатність І ст. Захворювання
професійне. Вегетативно-сенсорна
поліневропатія верхніх кінцівок з
вираженими вегетативно-трофічними
порушеннями на кистях і ангіоспазмами
пальців рук в поєднанні з 2-х стороннім
плече-лопаточним периартрозом,
деформуючий остеоартроз ліктьових і
променезап'ястних суглобів з
контрактурами в дистальних між
фалангових суглобів зі стійким
алогічним синдромом і порушенням
функції в/кінцівок; міофіброз м'язів
рук та плечового поясу. Захворювання
професійне від довготривалої дії
загальної вібрації і фізичного
перенапруженням. (Основний діагноз).
РОХП з переважним ураженням
попереково-крикожового відділу з
полірадикулярним і алгічним
синдромами. Хронічна двостороння
приглухуватість з початковим ступенем
зниження слуху І ст. (Супутній діагноз)
(а.с. 8)

Згідно довідки МСЕК від 18.04.2014 року,
ОСОБА_3 встановлено 40% втрати
професійної працездатності первинно,
безтерміново (а.с.9).

Між сторонами виникли цивільно-трудові
правовідносини, які регулюються КЗпП
України.

Відповідно до ч.2 ст. 153 КЗпП України
забезпечення безпечних і нешкідливих
умов праці покладається на власника
або уповноважений ним орган.

Статтеєю 237-1 КЗпП України
передбачається відшкодування
власником або уповноваженим ним
органом працівникові моральної шкоди.
Відшкодування такої шкоди провадиться
тоді, коли порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Моральна шкода відшкодовується
працівникові без посередньо
роботодавцем за таких умов: наявності
факту порушення роботодавцем законних
прав працівника; у разу виникнення у
працівника моральних страждань, або
втрати нормальних життєвих зв'язків,
або виникнення необхідності для
працівника додаткових зусиль для
організації свого життя; за наявності
причинного зв'язку між попередніми
умовами.

Відповідно до роз'яснень, що містяться
в п. 13 постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про судову практику у
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» (зі змінами,
внесеними постановою Пленуму
Верховного Суду України від 25.05.2001 р.)
відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за
наявності порушення прав працівника у
сфері трудових відносин, зокрема
виконання робіт у небезпечних для
життя і здоров'я умовах, яке призвело до
його моральних страждань, втрати
нормальних життєвих зв'язків чи
вимагає від нього додаткових зусиль
для організації свого життя, обов'язок
по відшкодування моральної
(немайнової) шкоди покладається на
власника або уповноважений ним орган
незалежно від форми власності, виду
діяльності чи галузевої належності.

Не зважаючи на гарантоване державою
право вільного вибору виду діяльності,
передбачене ч.1 ст. 43 Конституції
України та абз. 2 ст. 5-1 КЗпП України,
роботодавець в силу ст. 43 Конституції
України, ст.ст. 153, 157 КЗпП України та
ст..ст. 6,13 Закону України «Про охорону
праці» зобов'язаний створити
працівнику придатні для роботи
безпечні умови, які б відповідали
санітарно-гігієнічним та нормам
охорони праці.

З урахуванням викладеного суд вважає
необхідним, стягнути з ПАТ «СМНВО ім.
М.В. Фрунзе» на користь позивача
моральну шкоду в розмірі 8000 грн.,
враховуючи те, що ОСОБА_3 втратив
працездатність у зв'язку з професійним
захворюванням, яке виникло в
результаті негативних виробничих
факторів під час виконання ним
трудових обов'язків, відповідач, як
роботодавець не забезпечив безпечних
умов праці, у зв'язку з чим позивач
поніс певні моральні страждання, а
також враховуючи принцип розумності,
виваженості та справедливості.

Згідно ст. 88 ЦПК України суд вважає
необхідним стягнути з відповідача на
користь держави судовий збір в розмірі
121 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 10,11,57-60, 88, 209, 213-215 ЦПК
України, ст. 43 Конституції України,
ст.ст. 5-1, 153, 237-1 КЗпП України, суд, -

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задоволити
частково.

Стягнути з публічного акціонерного
товариства «Сумське машинобудівне
науково-виробниче об'єднання ім. М.В.
Фрунзе» на користь ОСОБА_3 8000 грн. в
рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з публічного акціонерного
товариства «Сумське машинобудівне
науково-виробниче об'єднання ім. М.В.
Фрунзе» на користь держави судовий
збір в розмірі 121 грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Сумської області через Ковпаківський
районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя
І.М. Фоменко