ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Справа № 362/955/14-ц
Провадження № 2/362/963/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.07.2014 року Васильківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого - судді Г.М.
Лебідь-Гавенко,

при секретарі Т.С.
Данильченко,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Василькові Київської області цивільну
справу за позовом Васильківської
центральної районної лікарні до
ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної
шкоди,

в с т а н о в и в:

Васильківська центральна районна
лікарня звернулася до суду з
зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої
вимоги тим, що ОСОБА_1 визнано винним у
вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст.
121 КК України, а саме, що ОСОБА_1 маючи
намір на спричинення умисного тяжкого
тілесного ушкодження та реалізуючи
його, наніс ОСОБА_2 один удар ножем в
праву частину черевної порожнини, в
результаті чого останній, згідно
висновку судово-медичної експертизи №
310 від 02 серпня 2012 року, отримав тілесні
ушкодження та в період з 17 червня 2012
року по 25 червня 2012 року перебував на
лікуванні у Васильківській
центральній районній лікарні
Київської області.

В зв'язку із чим, Васильківська
центральна районна лікарня на
лікування ОСОБА_2 понесла витрати в
розмірі 2 256,40 гривень, які просить суд
стягнути із відповідача ОСОБА_1

Представник позивача Головко О.С. в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав в повному обсязі.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлених
вимог не визнав.

Суд, заслухавши представника позивача
та відповідача, дослідивши письмові
матеріали справи, приходить до
наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

За ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у
кримінальному провадженні, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Як встановлено судом, Вироком
Васильківського міськрайонного суду
Київської області від 11 жовтня 2012 року
у кримінальній справі № 1008-5619-12
(провадження № 1008-384-12), що набрав
законної сили, ОСОБА_1 визнано винним у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.
121 КК України, а саме в умисному
спричиненні ОСОБА_2 тілесного
ушкодження, в результаті якого, згідно
висновку судово-медичної експертизи №
310 від 02 серпня 2012 року, останній
отримав тілесне ушкодження, що
відноситься до тяжких тілесних
ушкоджень, як небезпечне для життя в
момент заподіяння.(а.с.7)

За довідкою № 33 Васильківської
центральної районної лікарні, ОСОБА_2
знаходився на лікуванні в
реанімаційному та хірургічному
відділеннях Васильківської ЦРЛ з 17
червня 2012 року до 25 червня 2012 року, та на
його лікування було витрачено 2 256 грн.
40 коп., що також підтверджується
калькуляцією вартості одного ліжко-дня
в Васильківській ЦРЛ та довідкою
Центральної районної лікарні № 218 від 31
березня 2014року (а.с. 5, 6, 14).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1206 ЦК
України, особа, яка вчинила злочин,
зобов'язана відшкодувати витрати
закладові охорони здоров'я на
лікування потерпілого від цього
злочину, крім випадку завдання шкоди
при перевищенні меж необхідної оборони
або у стані сильного душевного
хвилювання, що виникло раптово
внаслідок насильства або тяжкої образи
з боку потерпілого.

Відповідно до п. 2
«Порядку обчислення розміру фактичних
витрат закладу охорони здоров'я на
стаціонарне лікування потерпілого від
злочинного діяння та зарахування
стягнення з винних осіб коштів до
відповідного бюджету і їх
використання», затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 16 липня 1993 р. N 54, сума коштів, яка
підлягає відшкодуванню,
визначається закладом охорони
здоров'я, в якому перебував на
лікуванні потерпілий, виходячи з
кількості ліжко-днів, проведених
ним в стаціонарі, та вартості
витрат на його лікування в
день. Кількість ліжко-днів
визначається на підставі медичної
картки стаціонарного хворого (форма
003/у) або інших документів, які
підтверджують дату госпіталізації та
виписки хворого із стаціонара
лікувального закладу. Визначення суми
витрат на лікування потерпілого
за один ліжко-день провадиться
виходячи з фактичної кількості
ліжко-днів і загальної суми фактичних
витрат за місяць (в якому
проводилось лікування) на утримання
лікувального закладу, за винятком
витрат на капітальні вкладення,
капітальний ремонт і придбання
інвентаря та обладнання.

Відповідно до п. 3
«Порядку обчислення розміру фактичних
витрат закладу охорони здоров'я на
стаціонарне лікування потерпілого від
злочинного діяння та зарахування
стягнення з винних осіб коштів до
відповідного бюджету і їх
використання», затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 16 липня 1993 р. N 54, визначена сума
коштів на лікування потерпілого
стягується судом з обвинуваченого
або фізичної чи юридичної особи, яка
за законом несе цивільну
відповідальність за шкоду, завдану
діяннями обвинуваченого або неосудної
особи, яка вчинила суспільно
небезпечне діяння, при ухваленні
вироку за позовом закладу охорони
здоров'я або прокурора. У разі
коли при ухваленні вироку сума коштів,
витрачених на стаціонарне лікування
потерпілого, ще не була визначена і
рішення про їх відшкодування не
було прийнято, стягнення провадиться в
порядку цивільного судочинства за
позовом вказаних юридичних осіб. У
такому ж порядку відшкодовуються
витрати на стаціонарне лікування
особи, яка постраждала від
злочину, в разі закриття кримінального
провадження за нереабілітуючими
обставинами.

Оскільки зібраними в справі доказами,
доведено, що відповідач ОСОБА_1 вчинив
злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК
України, умисно спричинивши тяжкі
тілесні ушкодження ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, то саме ОСОБА_1
зобов'язаний відшкодувати закладові
охорони здоров'я витрати понесені на
лікування потерпілого ОСОБА_2 від цього
злочину, то суд дійшов обґрунтованого
висновку про задоволення заявлених
вимог в повному обсязі.

Питання про стягнення з відповідача
ОСОБА_1 судового збору судом не
вирішується, оскільки за довідкою до
акту огляду МСЕК серії КИО-1 № 0385251 від 02
жовтня 2012 року ОСОБА_1 встановлено
першу групу інвалідності починаючи з 01
серпня 2012 року до 01 серпня 2015 року,
тобто він на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ
„Про судовий збір" звільнений від
сплати судового збору, а тому,
відповідно ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо
обидві сторони звільнені від оплати
судових витрат, вони компенсуються за
рахунок держави у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

На підставі наведеного та керуючись, п.
2, 3 «Порядку обчислення розміру
фактичних витрат закладу охорони
здоров'я на стаціонарне лікування
потерпілого від злочинного діяння та
зарахування стягнення з винних осіб
коштів до відповідного бюджету і їх
використання», затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 16 липня 1993 р. N 54, ст. 1206 ЦК України,
ст.ст.10, 11, 60, 61, 118, 130, 208, 209, 212-215, 218, 221, 224,
223, 294 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов Васильківської центральної
районної лікарні до ОСОБА_1 про
відшкодування матеріальної шкоди -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний №
НОМЕР_1) на користь Васильківської
центральної лікарні суму понесених
витрат на лікування ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2 256 (дві тисячі
двісті п'ятдесят шість) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Васильківський міськрайонний суд
Київської області шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя

Г.М.Лебідь-Гавенко