У Х В А Л А

26.08.2014 суддя Тростянецького районного
суду Сумської області Маслов В.В., за
участі секретаря - Кучмій Д.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Тростянець заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про
скасування заходів забезпечення
позову

В С Т А Н О В И В :

Заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись
до суду із заявою про скасування
заходів забезпечення позову
зазначаючи про те, що 09 грудня 2010 року
ухвалою Тростянецького районного суду
Сумської області у справі № 2- 1498/10 було
задоволено заяву ВАТ КБ «Надра» в особі
Сумського регіонального управління
«Слобожанщина» про забезпечення
позову, накладено арешт на квартиру під
номером АДРЕСА_1 та тимчасово обмежено
їх (відповідачів за позовом, ОСОБА_1 та
ОСОБА_2), у праві виїзду за межі України
до моменту виконання боргових
зобов'язань за кредитним договором від
10 грудня 2007 року № 05/2007/427110/109, укладеним
із ВАТ КБ « Надра». Також судом було
допущено негайне виконання вказаної
ухвали та направлено її на виконання в
частині обмеження виїзду за кордон до
адміністрації Державної прикордонної
служби України. Ухвала набрала
законної сили.

Рішенням Тростянецького районного
суду Сумської області від 26 вересня 2011
року позов ВАТ КБ «Надра» було
задоволено.

Посилаючись на те, що суд, встановлюючи
обмеження у праві виїзду за межі
України як засіб забезпечення позову,
вийшов за межі своїх процесуальних
повноважень, заявники просили частково
скасувати заходи забезпечення позову
накладені ухвалою Тростянецького
районного суду Сумської області від 09
грудня 2010 року - а саме: зняти тимчасове
обмеження ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України.

Відповідачі за позовом ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 в судове засідання з'явились, на
полягали на задоволенні судом заяви
про скасування заходів забезпечення
позову.

Представник позивача в судове
засідання з'явився проти задоволення
заяви про скасування заходів
забезпечення позову заперечував,
посилаючись на ту обставину, що
відповідачами не було оскаржено ухвалу
про забезпечення позову у визначені
законом строки, а тому на даний час її
перегляд неможливий. Також представник
банку зазначив, що заборгованість
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перед ПАТ КБ «Надра»
згідно рішення Тростянецького
районного суду Сумської області по
справі № 2- 1498/2010 не погашена та складає
159679,02 грн., а тому скасування заходів
забезпечення позову може ускладнити
виконання рішення суду.

Суд заслухавши пояснення позивача та
відповідача, дослідивши матеріали
справи, зазначає про наступне.

З матеріалів справи судом встановлено,
що на розгляді Тростянецького
районного суду Сумської області
перебувала цивільна справа № 2-1498/10 за
позовом ВАТ КБ «Надра» в особі
Сумського регіонального управління
«Слобожанщина» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Ухвалою Тростянецького районного суду
Сумської області від 09 грудня 2010 року у
вказаній справі було задоволено заяву
позивача про забезпечення позову,
накладено арешт на квартиру під
номером АДРЕСА_1 та тимчасово обмежено
відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, у праві
виїзду за межі України до моменту
виконання боргових зобов'язань за
кредитним договором від 10 грудня 2007
року № 05/2007/427110/109, укладеним із ВАТ КБ
«Надра». Також судом було допущено
негайне виконання вказаної ухвали та
направлено її на виконання в частині
обмеження виїзду за кордон до
адміністрації Державної прикордонної
служби України. Ухвала набрала
законної сили. (а.с.39)

Рішенням Тростянецького районного
суду Сумської області від 26 вересня 2011
року по справі № 2- 1498/2010 позов ВАТ КБ
«Надра» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором було задоволено, стягнуто на
користь банку заборгованість на суму
158125,09 грн. та суму судових
витрат.(а.с.151-152)

Допитана в судовому засіданні
заступник начальника ВДВС
Тростянецького РУЮ у Сумській області
Соболь С.В. повідомила, що виконавче
провадження по виконанню рішення
Тростянецького районного суду
Сумської області по справі № 2- 1498/2010 ще
не завершено, сума заборгованості
боржниками не сплачена, майна на яке
можна звернути стягнення в ході
виконавчого провадження не виявлено.

Вказані обставини також
підтверджуються відомостями з єдиного
державного реєстру виконавчих
проваджень про виконавче провадження
№29809873 та копією постанови начальника
ВДВС Тростянецького РУЮ від 28 липня 2014
року.

Розглядаючи вимогу заявників про
скасування заходів забезпечення
позову накладених ухвалою
Тростянецького районного суду
Сумської області від 09 грудня 2010 року в
частині зняття тимчасового обмеження
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України, суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишити територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до
Конвенції «Про захист прав людини і
основоположних свобод» кожен є вільним
залишати будь - яку країну, включно зі
своєю власною. На здійснення цих прав
не може бути встановлено жодних
обмежень, крім тих, що передбачені
законом і є необхідними в
демократичному суспільстві в
інтересах національної чи громадської
безпеки, для підтримання публічного
порядку, запобігання злочину, для
захисту здоров'я чи моралі або з метою
захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про
громадянські та політичні права
передбачено, що кожна людина має право
покидати будь-яку країну, включаючи
свою власну. Згадані вище права не
можуть бути об'єктом ніяких обмежень,
крім тих, які передбачено законом, які є
необхідними для охорони державної
безпеки, громадського порядку, здоров'я
чи моральності населення або прав і
свобод інших і є сумісними з іншими
правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені
правовідносини регулюються ст. 313
Цивільного кодексу України, відповідно
до якої фізична особа має право на
свободу пересування. Фізична особа, яка
досягла шістнадцяти років, має право на
вільний самостійний виїзд за межі
України. Фізична особа може бути
обмежена у здійсненні права на
пересування лише у випадках,
встановлених законом.

Це право віднесено у ЦК України до
особистих немайнових прав фізичної
особи (кн. друга ЦК), а саме - до
особистих немайнових прав, що
забезпечують природне існування
фізичної особи (гл. 21 кн. другої ЦК
України). Відповідно до ч. 3 ст. 269 ЦК
України особисті немайнові права тісно
пов'язані з фізичною особою. Фізична
особа не може відмовитись від
особистих немайнових прав, а також не
може бути позбавлена цих прав.

Порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, випадки
тимчасового обмеження права громадян
на виїзд з України, порядок вирішення
спорів у цій сфері регулюється Законом
від 21 січня 1994 р. № 3857-XII "Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України" (далі - Закон № 3857-XII).

Положеннями ст. 6 цього Закону
встановлено, що громадянинові України
може бути тимчасово відмовлено у
видачі паспорта, або громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон, зокрема, у таких випадках:

- якщо діють неврегульовані аліментні,
договірні чи інші невиконані
зобов'язання до виконання зобов'язань
або розв'язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках, або забезпечення зобов'язань
заставою, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України (п. 2);

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд
за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити передбачені цим
Кодексом види забезпечення позову.
Перелік видів забезпечення позову
визначений у ст. 152 ЦПК України. Серед
видів такого забезпечення у ст. 152 ЦПК
України не передбачено вжиття судом
тимчасового обмеження особи у праві
виїзду за межі України.

Натомість з набранням чинності з 9
березня 2011 р. Закону від 4 листопада 2010
р. № 2677-VI "Про внесення змін до Закону
України "Про виконавче провадження" та
деяких інших законодавчих актів щодо
вдосконалення процедури примусового
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб)" закріплено
право державного виконавця, у разі
ухилення боржника від виконання
зобов'язань покладених на нього
рішенням, звертатись до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника за межі України.

У роз'ясненнях, викладених Верховним
Судом України в Узагальненні судової
практики щодо вирішення питання про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України від 01.02.2013 звертається
увага судів на неприпустимість
обмеження виїзду з України у спосіб, не
передбачений ЦПК України.

З огляду на зазначене, суд приходить до
висновку, що накладені ухвалою
Тростянецького районного суду
Сумської області від 09 грудня 2010 року
тимчасові обмеження стосовно
відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо
права виїзду за межі України є
порушенням принципу верховенства
права, проголошеного Конституцією
України, та вимог ст. 6 Конвенції щодо
вирішення справи судом, встановленим
законом, яке має бути усунуте судом.

Відповідно до ч. 6 ст.154 ЦПК України суд
може одночасно з ухваленням судового
рішення або після цього постановити
ухвалу про скасування заходів
забезпечення позову.

За таких обставин, в силу ст. 154 ЦПК
України, суд вважає, що заява
представника відповідачів про
часткове скасування заходів
забезпечення позову є обґрунтованою, і
такою, що підлягає задоволенню.

При цьому суд не бере до уваги
посилання представника позивача на ту
обставину, що таке скасування заходів
забезпечення позову може ускладнити
виконання рішення суду, оскільки
позивач не позбавлений права вирішити
питання про обмеження у виїзді за межі
України відповідачів у порядку,
визначеному ст. 377 - 1 ЦПК України, та за
поданням державного виконавця на
підставі п. 18 ст. 11 ЗУ «Про виконавче
провадження» у зв'язку з ухиленням
боржника від виконання судового
рішення (п. 5 ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України»).

Керуючись ст. 154 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про скасування
заходів забезпечення позову -
задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову,
застосовані ухвалою Тростянецького
районного суду Сумської області від 09
грудня 2010 року по цивільній справі за
позовом ВАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором в частині
тимчасової заборони у праві виїзду за
межі України ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4,
громадянину України, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, проживає за адресою :
АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2,
громадянка України, ідентифікаційний
номер НОМЕР_2, проживає за адресою :
АДРЕСА_1 ).

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Сумської області
через Тростянецький районний суд
Сумської області. Апеляційна скарга на
ухвалу суду подається протягом п'яти
днів з дня її проголошення. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя
В.В. Маслов