Провадження №2/522/8591/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2014 року, Приморський районний суд м.
Одеси, у складі :

головуючого судді - Турецького О.С.,

при секретарі - Гасуляк С.Г.,

за участю представника позивача -
ОСОБА_1, представника відповідача -
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі Приморського
районного суду м. Одеси, цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним
вище позовом про стягнення боргу, в
обґрунтування якого зазначила
наступне.

15.06.2011 року позивачка уклала із
відповідачами договір позики, згідно з
яким передала їм грошові кошти в сумі
200.000,00 (двісті тисяч) доларів США, з
умовою їх повернення до 17 жовтня 2011
року.

Договір було укладено у простій
письмовій формі у вигляді розписки.

Однак, по закінченню зазначеного
строку відповідачі борг не повернули.

Також, позивачка зазначила, що вже
зверталася з таким позовом в грудні 2011
року, однак, з метою мирного
врегулювання спору, ухвалою від 19.11.2013
року було задоволено заяву позивача
про залишення позову без розгляду. Щодо
оригіналу розписки, ОСОБА_3 зазначила,
що її вкрали на початку 2013 року, про що
нею було заявлено в міліцію.

Згідно останніх уточнень від 13.08.2014
року, представник позивача просила суд
стягнути солідарно з відповідачів суму
позики у гривневому еквіваленті за
курсом Національного Банку України
станом на 13.08.2014 року.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримала та просила
суд його задовольнити, наявність
оригінала розписки від 15.06.2011 року у
відповідачів пояснила тим, що розписка
була складена в двох екземплярах,
представник відповідача ОСОБА_5,
ОСОБА_2, проти задоволення позову
заперечувала, пояснила, що борг
відповідачами погашено, що
підтверджується наявністю у них
оригінала розписка від 15.06.2011 року, яка
була складена в одному екземплярі, а
крадіжка, про яку йдеться мова з позові,
належними доказами не підтверджена.

З'ясувавши обставини, якими сторони
обґрунтовують свої вимоги та
заперечення, та правовідносини сторін,
що випливають з таких обставин,
вислухавши учасників цивільного
процесу, перевіривши їх доводи
наявними в справі доказами, дослідивши
матеріали справи, надавши їм правову
оцінку, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню повністю, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 15.06.2011 року ОСОБА_3
уклала із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 договір
позики, згідно з яким передала їм
грошові кошти в сумі 200.000,00 (двісті
тисяч) доларів США, з умовою їх
повернення до 17 жовтня 2011 року.

Договір було укладено у простій
письмовій формі у вигляді розписки.

Частиною 1 ст. 1046 ЦК України визначено,
що за договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики).

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України), на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Однак, по закінченню зазначеного
строку відповідачі борг не повернули.

Наявність оригіналу розписки від 15.06.2011
року у відповідачів, не дає суду
підстав вважати, що в силу ст. 545 ЦК
України грошове зобов'язання виконане,
так як суду не надано належних доказів
повернення коштів

Згідно з п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України,
способом захисту цивільних прав та
інтересів може бути відшкодування
матеріальної та моральної (немайнової
шкоди).

Згідно вимог ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином, відповідно до умов договору.
Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання чи виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

Згідно ст. 1049 ЦК України, позивальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій сумі, що
були передані йому позикодавцем) у
строк та в порядку, що встановлені
договором.

Частиною 1 ст. 88 ЦПК України визначено,
що стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК У країни,
судові витрати складаються з судового
боргу та витрат, пов'язаних з розглядом
справи.

Керуючись ст. ст. 4, 6, 8, 10-11, 15, 57-60, 79, 88, 109,
209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4
(ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) та
ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2)
на користь ОСОБА_3, ідентифікаційний
номер: НОМЕР_3, заборгованість за
договором позики від 15.10.2011 року у
розмірі 2.680.000,00 (два мільйони шістсот
вісімдесят тисяч) гривень, що станом на
13.08.2014 року еквівалентно 200.000,00
(двомстам тисячам) доларів США.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4
(ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) та
ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2)
на користь ОСОБА_3, ідентифікаційний
номер: НОМЕР_3, судові витрати по сплаті
судового збору у розмірі 3.441,00 (три
тисячі чотириста сорок одно) гривня.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Одеської області через
Приморський районний суд міста Одеси
шляхом подачі скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подавати апеляційну скаргу
протягом 10-ти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:

О.С.Турецький

02 вересня 2014 року