АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/796/8837/2014
1 інстанції - Луценко О.М.
Доповідач - Слободянюк С.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі :

головуючої - Слободянюк С.В.

суддів - Корчевного Г.В., Лапчевської
О.Ф.,

при секретарі - Трофименко О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє в
інтересах ОСОБА_2, на рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 25 вересня 2013 року за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2012 року ОСОБА_3 звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_2, у якому
просила стягнути з неї інфляційні
витрати у розмірі 254 036, 35 грн. і 3% річних
від суми боргу у розмірі 42 669, 49 грн. та
вирішити питання про розподіл судових
витрат.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 30
червня 2006 року нею було надано у борг
ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 500 000 грн.
строком до 31 грудня 2007 року, що
підтверджується відповідною
розпискою. ОСОБА_2 надані грошові кошти
у встановлений строк не повернула.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 25 вересня 2013 року позов
ОСОБА_3 було задоволено і стягнено з
ОСОБА_2 на її користь втрати від
інфляції у розмірі 254 036, 35 грн., 3 % річних
за порушення строку повернення боргу у
розмірі 42 669, 49 грн., судовий збір у
розмірі 2 967, 05 грн.

Представник ОСОБА_2 за довіреністю -
ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначав,
що суд першої інстанції, в рішенні
Оболонського районного суду м. Києва
від 25 вересня 2013 року, неправильно та
неповно застосував норми
матеріального права, просив суд його
скасувати та закрити провадження у
справі або залишити позов ОСОБА_3 без
розгляду.

В судовому засіданні ОСОБА_1, який діє в
інтересах ОСОБА_2, апеляційну скаргу
підтримав, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4
скаргу не визнав.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість
оскаржуваного рішення, колегія суддів
дійшла висновку про часткове
задоволення скарги.

Судом першої інстанції встановлено і
це підтверджується матеріалами справи,
що 30 червня 2006 року ОСОБА_3 було надано у
борг ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 500
000 (п'ятсот тисяч) гривень, що
підтверджується розпискою, за якою
ОСОБА_2 зобов'язався повернути надані
грошові кошти у строк до 31 грудня 2007
року.

ОСОБА_2 надані грошові кошти у
встановлений строк не повернула.( а.с.6)

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва 16 травня 2008 року з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 було стягнено борг у
розмірі 500 000 грн. і 3 % річних за період з
01 січня 2008 року по 28 лютого 2008 року у
сумі 2 500 грн. (а.с.86).

Відповідно до виписки АО «ПроКредит
Банк» від 19 жовтня 2012 року за період з 01
січня 2009 року по 31 грудня 2010 року
повернення боргу відбувалося
примусово в порядку виконавчого
провадження, згідно виконавчого листа
Оболонського районного суду м. Києва
№2-271 від 23 грудня 2008 року наступним
чином: 30 вересня 2009 року сплачено 5 912, 00
грн., 26 лютого 2010 року сплачено 74 000 грн.,
24 грудня 2010 року - 422 500 грн.

Борг за договором позики було погашено
24 грудня 2010 року.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції керувався ст.ст. 526, 530,
611, 625 ЦК України та виходив з того, що
ОСОБА_2 своєчасно не повернула борг.

На підставі ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 своєчасно борг не повернула, а
тому суд першої інстанції дійшов до
обґрунтованого висновку про наявність
підстав для стягнення з неї на користь
ОСОБА_3 втрат від інфляції та 3 % річних
від суми боргу.

Посилання апелянта на те, що ст. 625 ЦК
України не поширюється на ситуацію,
коли боржник не виконує рішення суду,
колегія суддів вважає помилковими,
оскільки саме по собі ухвалення судом
рішення про задоволення вимог
кредитора, виконання якого не
здійснено, не припиняє зобов'язальних
правовідносин сторін та не звільняє
боржника від відповідальності,
передбаченої ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Також колегія суддів не приймає до
уваги доводи апеляційної скарги в тій
частині, що ОСОБА_3 звернулася до суду з
пропуском строку позовної давності,
оскільки згідно з матеріалами справи
відповідач та її представник не
заявляли у судів першої інстанції
клопотання про застосування наслідків
спливу строків позовної давності.

Рішенням Оболонського районного суду
м.Києва від 16 травня 2008 року (а.с.86)

З 01 січня 2008 року по 30 вересня 2009 року
заборгованість ОСОБА_2 перед ОСОБА_3
становила 500 000 грн., з 01 жовтня 2009 року
по 26 лютого 2010 року - 494 088, 00 грн., з 27
лютого 2010 року по 24 грудня 2010 року - 420 088,
00 грн.

Коефіцієнт індексу інфляції є
загальновідомою обставиною і не
потребує додаткової інформації з
відповідної установи (а.с. 179-181).

Інфляційні витрати складають 222 942, 55
грн. (500 000 грн. * 1, 335 - 500 000 грн. + 494 088 грн.
*1, 068 - 494 088 грн. + 420 088 грн. *1, 052 - 420 088 грн.).

Як зазначено вище, рішенням
Оболонського районного суду м.Києва
від 16 травня 2008 року (а.с.86) стягнуто 3 %
річних за період з 01 січня 2008 року до 28
лютого 2008 року.

3% річних від суми боргу 41 450, 20 грн. (25
040,98 грн. за період з 29 лютого 2008 року по
30 вересня 2009 року (з розрахунку суми
заборгованості 500 000 * 0,03 / 366 * 611 ); 6050, 89
грн. за період з 01 жовтня 2009 по 29 лютого
2010 року ( з розрахунку суми
заборгованості 494 088 * 0, 03 / 365 * 149); 10 358, 33
грн. за період з 27 лютого 2010 року по 24
грудня 2010 року (з розрахунку суми
заборгованості 420088 - 0, 03 / 365 * 300)).

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_3 стягненню підлягає
судовий збір у розмірі 264 3, 93 грн.

Враховуючи наведене апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
оскаржуване рішення - зміні із
зменшенням стягнутих сум.

Зокрема, зменшити розмір інфляційних
втрат з 254 036, 35 грн. до 222 942, 55 грн.,
3 % річних за порушення строку
повернення боргу з 42 669, 49 грн. до 41450, 20
грн. та судового збору з 2 967, 05 грн. до 264
3, 93 грн.

Керуючись ст..ст.303,307,309, 313 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И
Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє
в інтересах ОСОБА_2, задовольнити
частково.

Рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 25 вересня 2013 року змінити,
зменшивши розмір стягнутих сум та
зазначити наступне.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3
інфляційні втрати у розмірі 222 942, 55 грн.,
3 % річних від суми боргу у розмірі 41450, 20
грн. та судовий збір в розмірі 2643, 93 грн.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді