РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2014 року Личаківський
районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді:
Стрепка Н.Л.,

з участю секретаря судових засідань:
Коник О.Б.,

представника позивача:
Пелещишин Н.Р.,

представника відповідача:
ОСОБА_3,

представника третьої особи:
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_5, третьої особи
ОСОБА_6 про звернення стягнення на
предмет застави, -

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом,
вимоги якого в подальшому уточнив, до
відповідача, третьої особи про
стягнення заборгованості за кредитним
договором № 178/МБ-ЦВ від 19 вересня 2007
року в сумі 489 406,46 гривень шляхом
звернення стягнення на об'єкт рухомого
майна - автомобіль марки Audi 90 2.3 Е, 1990
року випуску, білого кольору,
заводський номер кузова НОМЕР_1,
реєстраційний номер НОМЕР_2, а саме:
продажу предмету застави на прилюдних
торгах в межах процедури виконавчого
провадження за ціною, встановленою в
порядку, передбаченому Законом України
«Про виконавче провадження» для
задоволення грошових вимог позивача.

Позов мотивує тим, що 19 вересня 2007 року
між позивачем і третьою особою було
укладено договір кредитної лінії №
178/МБ-ЦВ на суму 182 000 гривень строком до
19 вересня 2007 року, зі сплатою 20 % річних.
7 березня 2008 року між позивачем і
третьою особою було укладено додаткову
угоду № 1 до названого договору,
відповідно до якої кредит надано до 18
вересня 2009 року. В забезпечення
виконання ОСОБА_6 умов кредитного
договору між позивачем і відповідачем
було укладено 7 березня 2008 року договір
застави транспортного засобу,
предметом якого є автомобіль марки Audi 90
2.3 Е, 1990 року випуску, білого кольору,
заводський номер кузова НОМЕР_1,
реєстраційний номер НОМЕР_2. Третя
особа належним чином не виконала взяті
на себе зобов'язання згідно з кредитним
договором у зв'язку з чим виникла
заборгованість в розмірі 489 406,46
гривень. В обґрунтування позовних
вимог посилається на додані до
позовної заяви письмові докази, які
підтверджують право вимоги до
відповідача та розмір заборгованості
третьої особи по кредитному договору.
Як на підставу задоволення вимог
вказує на положення ст.ст. 509, 525, 526, 530, 610,
611, 612, 625, 626, 1049 ЦК України.

Представник позивача Пелещишин Н.Р.,
яка діяла на підставі довіреності від
16 вересня 2013 року позов підтримала з
мотивів викладених в ньому, додатково
пояснила, що договір застави
нотаріально не посвідчувався, позивач
не звертався з позовом про визнання
договору застави дійсним. Просила
позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3, який
діяв на підставі угоди від 4 квітня 2014
року проти позову заперечив і пояснив,
що договір застави є неукладеним,
оскільки сторони договору обумовили,
що він набуває чинності з дати його
підписання та нотаріального
посвідчення якого не було зроблено.
Крім того, позивачем пропущено строк
пред'явлення вимоги до відповідача,
оскільки така пред'явлена більше ніж
через шість місяців з дати виникнення
права на таку. Просив в задоволені
позову відмовити.

Представник третьої особи ОСОБА_4, яка
діяла на підставі угоди від 21 травня 2014
року проти позову заперечила і
пояснила, що позивач зверталась до суду
з позовом до третьої особи про
стягнення заборгованості по
кредитному договору і відтоді у
позивача виникло право на пред'явлення
позову до відповідача, однак вимога
пред'явлення після збігу
шестимісячного строку. Просила в
задоволені позову відмовити.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, оглянувши представлені
представником позивача копії
матеріалів кредитної справи,
дослідивши та перевіривши матеріали
справи, оцінивши в сукупності зібрані у
справі докази, вирішуючи спір в межах
заявлених позовних вимог, суд вважає,
що позов не підлягає до задоволення,
виходячи з таких мотивів.

В судовому засіданні встановлено, що 19
вересня 2007 року між позивачем і третьою
особою було укладено кредитний договір
№ 178/МБ-ЦВ та 7 березня 2008 року додаткову
угоду до даного договору. Відповідно до
умов договору позивач надав третій
особі кредит шляхом відкриття
кредитної лінії в розмірі 232 000 гривень,
терміном з 19 вересня 2007 року по 18
вересня 2009 року у відповідності до п. 1.1
договору (з врахуванням додаткової
угоди № 1 від 7 березня 2008 року), зі
сплатою 20% річних і за збільшення
ліміту кредитної лінії - 2% комісії від
ліміту кредитної лінії (а.с. 7, 11-14).
Пунктом 11.1 вказаного договору
визначено, що договір вступає в силу з
моменту його підписання сторонами і
діє до повного виконання позичальником
своїх зобов'язань за цим договором.

В забезпечення виконання третьою
особою зобов'язань, що виникають з
названого вище кредитного договору між
позивачем і відповідачем було укладено
7 березня 2008 року договір застави
транспортного засобу, предметом якого
є автомобіль марки Audi 90 2.3 Е, 1990 року
випуску, білого кольору, заводський
номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний
номер НОМЕР_2 (а.с. 10). Згідно з п. 5.3
даного договору він набуває чинності з
моменту його підписання сторонами та
нотаріального посвідчення і діє до
повного виконання зобов'язань по
кредитному договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав і
обов'язків є у тому числі договори та
інші правочини.

Згідно з ч. 4 ст. 203 ЦК України правочин
має вчинятися у формі, встановленій
законом.

У відповідності з ч. 1, 4 ст. 209 ЦК України
правочин, який вчинений у письмовій
формі, підлягає нотаріальному
посвідченню лише у випадках,
встановлених законом або домовленістю
сторін.

На вимогу фізичної або юридичної особи
будь-який правочин з її участю може
бути нотаріально посвідчений.

Стаття 220 ЦК України визначає, що у разі
недодержання сторонами вимоги закону
про нотаріальне посвідчення договору
такий договір є нікчемним.

Якщо сторони домовилися щодо усіх
істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і
відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилася
від його нотаріального посвідчення,
суд може визнати такий договір дійсним.
У цьому разі наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагається.

Згідно з п. 4 постанови пленуму
Верховного Суду України від 6 листопада
2009 року № 9 «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» нікчемний
правочин є недійсним через
невідповідність його вимогам закону та
не потребує визнання його таким судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 236 ЦК України
нікчемний правочин або правочин,
визнаний судом недійсним, є недійсним з
моменту його вчинення.

Оскільки позивач і відповідач,
укладаючи договір застави, домовились
про його нотаріальне посвідчення,
такого не здійснили, представник
позивача в судовому засіданні вказала,
що позивач не звертався з позовом до
суду про визнання договору застави
укладеного між сторонами дійсним,
відтак договір застави у відповідності
з ч. 1 ст. 236 ЦК України є нікчемним з
моменту його вчинення та не потребує
визнання його таким судом, а тому
ніяких зобов'язань для сторін такий
договір не породив, у зв'язку з чим
відсутні правові підстави для
звернення стягнення на автомобіль
марки Audi 90 2.3 Е, 1990 року випуску, білого
кольору, заводський номер кузова
НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2 з
метою погашення заборгованості за
кредитним договором № 178/МБ-ЦВ від 19
вересня 2007 року в сумі 489 406,46 гривень.

У зв'язку з тим, що договір застави від 7
березня 2008 року укладений між
позивачем і відповідачем є нікчемним, а
тому відсутні підстави для
застосування строку позовної давності
за клопотання представника
відповідача та представника третьої
особи, оскільки суд відмовляє в
задоволені позову по суті вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 86, 88, 169, 208, 209,
212-215 ЦПК України, суд -

вирішив:

в задоволені позову відмовити за
безпідставністю позовних вимог.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Личаківський районний суд м. Львова
шляхом подачі протягом десяти днів з
дня його проголошення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: