Справа № 637/103/14
РІШЕННЯ

Іменем
України

28 травня 2014 року
Шевченківський районний суд
Харківської області

у складі: головуючого -
Тордія Е.Н.

за участю секретаря
- Гутарєвої В.С.

позивача -
ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщені
Шевченківського районного суду
Харківської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
припинення права власності на частку у
спільному майні , усуненні перешкод у
користуванні власності, стягнення суми
та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
виділ майна подружжя в натурі,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до
Шевченківського районного суду
Харківської області з позовною заявою
про припинення права власності на
частку у спільному майні , усуненні
перешкод у користуванні власності,
стягнення суми компенсації.

В свою чергу ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом про виділ частки майна у
натурі.

Ухвалою суду від 11 вересня 2013
вказані справи об'єднані в одне
провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її
представник підтримали

позовні вимоги та прохали їх
задовольнити . В обгрунування позовних
вимог позивачка

зазначила ,що з відповідачем по справі
вони знаходились у зареєстрованому
шлюбі , який було розірвано в 2о10 році.
За час шлюбу вони придбали майно ,яке
рішенням апеляційного суду
Харківської області від 16 листопада
2011 року , розподілено між ними в рівних
частках. За ними визнано право
власності: по 1/2 частини нежитлової
будівлі магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1»,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1;
, 1/2 частини нежитлової будівлі
магазину № НОМЕР_1, розташованого за
адресою: АДРЕСА_2; -1/2 частини
нежитлової будівлі комерційного
центру, розташованого за адресою:
АДРЕСА_3; -1/2 частини житлового будинку з
надвірними будівлями , розташованого
за адресою: АДРЕСА_4. Рішення набуло
законної сили. Виділ майна в натурі не
проводився.

Згідно оцінки ,магазин
«ІНФОРМАЦІЯ_1», розташований за
адресою: АДРЕСА_1 та нежитлова будівля
магазину № НОМЕР_1, розташованого за
адресою: АДРЕСА_2 мають не великі площі,
і спільне їх використання , з
відповідачем неможливе.Враховуючи , їх
стосунки , а саме той факт ,що вони не
можуть знайти спільної мови,що не дає
можливості вільно користуватися та
розпоряджатися спільним майном, вона
просить припинити частку у спільному
майні, визнавши за нею право власності
на 1/2 частину нежитлової будівлі
магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованого
за адресою: АДРЕСА_1;,1/2частину
нежитлової будівлі магазину № НОМЕР_1,
розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ;-1/2
частину житлового будинку з надвірними
будівлями , розташованого за адресою:
АДРЕСА_4. Визнавши за нею право
власності на ці об'єкти в цілому.

Взамін цього просить виділити 1/2
частини нежитлової будівлі
комерційного центру, розташованого за
адресою: АДРЕСА_3 та ? частину
земельної ділянки на який розташований
комерційний

центр, в цілому відповідачу. Такий
спосіб вважає справедливим ,
враховуючи той факт ,що згідно оцінки,
вартість всього майна , яке підлягає
розподілу становить 1 617 120.35 грн.
нежитлова будівля комерційного центру
, розташований по АДРЕСА_3 оцінена в 514
945,72 грн., вартість земельної ділянки
становить 590 320.00 грн.

Віддаючи відповідачу ? частину
комерційного центру та ? частину
земельної ділянки, частка його майна
збільшується ,що поліпшує його
інтереси. На підставі викладеного
просить суд припинити право спільної
сумісної власності на зазначене вище
майно, визнати за нею право власності
на ? частину нежитлову будівлі,
магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованого
за адресою: АДРЕСА_1;,1/2частину
нежитлової будівлі магазину № НОМЕР_1,
розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ;-1/2
частину житлового будинку з надвірними
будівлями , розташованого за адресою:
АДРЕСА_4. Визнавши за нею право
власності на ці об'єкти в цілому.

При цьому просить усунути перешкоди в
користуванні зазначеним майном та
зобов'язати відповідача звільнити
зазначені приміщення. Окрім того
просить стягнути з ОСОБА_3 8 351.80 грн.
компенсації ,яку вона сплатила
відповідно до рішення апеляційного
суду Харківської області від 19 липня
2012 року і яке було скасовано ухвалою
Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

ОСОБА_3 в судовому за сіданні
заперечував ,щодо припинення спільної
власності за запропонованим
позивачкою розподілом. Вважав ,що
необхідно розподілити та виділити
кожному , майно яке не можливо
розподілити та виділити в рівних
частках те майно яке підлягає
розподілу. Враховуючи викладене не
заперечує , якщо магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1»
та нежитлова будівля №НОМЕР_1 ,будуть
виділений одному з співвласників , з
припиненням спільної часкової
власності. Стосовно комерційного
центру , розташованого по вул.
розташований по АДРЕСА_3, в с.м.т.
Шевченкове заперечував проти того ,щоб
він належав йому в повному обсязі, в
цієї частини вимог підтримав свої
позовні вимоги та прохав виділити йому
в натурі ? частину приміщень ,
відповідно до судово - технічної
експертизи від 07 квітня 2014 року за
першим варіантом , як другому
співвласнику , відповідно, інші
приміщення за цим варіантом передати
ОСОБА_1 Що стосується житлового
будинку, розташованого за адресою:
АДРЕСА_4, пояснив ,що іншого житла
немає, ОСОБА_1 ніхто не виганяв , вона
пішла сама і цим будинком можуть
користуватися вони обидва .Цей будинок
можливо поділити , його частка
становить ? ,тому вона не є незначною і
не може бути припинена. Тому вважав ,що
в цієї частини вимоги задоволенню не
підлягають. Свою позовну заяву
підтримав в повному обсязі та прохав
задовольнити.

ОСОБА_1 заперечувала проти виділу
в натурі , приміщень комерційного
центру , розташованого по АДРЕСА_3 , за
будь - якими запропонованими
варіантами, вказувала на те ,що немає
матеріальної можливості займатися
переобладнанням та введенням в
експлуатацію приміщень, тому прохала в
задоволені позовних вимог відмовити.

Суд вислухавши учасників
судового процесу, вивчивши надані суду
докази за правими ст.212 ЦПК України
дійшов наступного.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

З матеріалі справи вбачається ,що
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували в
зареєстрованому у шлюбі з 30 липня 1996
року по липень2010 року ( том1 а.с.9).

Згідно рішення Апеляційного суду
Харківської області від 16 листопада
2010 року за кожним з подружжя виділено
по ? частини майна ,що є їх спільною
сумісною власністю, а саме: по 1/2
частини нежитлової будівлі магазину
«ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованого за
адресою: АДРЕСА_1;, 1/2 частини
нежитлової будівлі магазину № НОМЕР_1,
розташованого за адресою: АДРЕСА_2; -1/2
частини нежитлової будівлі
комерційного центру, розташованого за
адресою: АДРЕСА_3; -1/2 частини житлового
будинку з надвірними будівлями ,
розташованого за адресою: АДРЕСА_4. (
том1 а.с.4-8).

Виділ майна в натурі сторонами
проводився.

Відповідно до статті З Цивільного
кодексу України однією з загальних
засад цивільного законодавства є
судовий захист цивільного права та
інтересу.

Статтею 16 Цивільного кодексу
України регламентовано право кожної
особи на звернення до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу.

У відповідності з ст. 60 Сімейного
кодексу України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один із них не мав з
поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу). Вважається, що кожна
річ, набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 70 Сімейного
кодексу України у разі поділу майна, що
є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.

Положеннями ст. 365 Цивільного
кодексу України передбачено
припинення права на частку у спільному
майні за вимогою інших співвласників
за рішенням суду на підставі позову
інших співвласників, якщо: 1) частка є
незначною і не може бути виділена в
натурі;

2) річ є неподільною; 3) спільне
володіння і користування майном є
неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної
шкоди інтересам співвласника та членам
його сім'ї.

2. Суд постановляє рішення про
припинення права особи на частку у
спільному майні за умови попереднього
внесення позивачем вартості цієї
частки на депозитний рахунок суду.

Як вбачається з оцінки нежитлової
будівлі, літ. А, (магазину
«ІНФОРМАЦІЯ_1»), розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, нежитлової будівлі
магазину (магазин № НОМЕР_1),
розташованого за адресою: АДРЕСА_2, вони
являють собою неподільні об'єкти.
Планування входу до будівлі, сходів,
житлових кімнат та інших приміщень
будівлі житлового будинку не
дозволяють провести розділ на дві
частини. Нежитлові приміщення, що
використовуються в якості
торгівельно-розважальних площ, а саме
нежитлов'ої будівлі, літ. А, ,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1,
нежитлової будівлі магазину,
розташованого за адресою: АДРЕСА_2,
мають мінімальну корисну площу, що
неможливо поділити на дві частини для
подальшого поточного використання в
комерційних цілях. В разі поділу на дві
незалежних частини зменшиться їх
вартість, зміниться їхнє цільове
призначення, по відношенню до існуючих
об'єктів нерухомості, виходячи з чого
оцінювач робить висновок, що поділ цих
об'єктів нерухомості недоцільно з
економічної точки зору та неможливо з
точки зору технічних властивостей
об'єктів нерухомості ( том1 11-37).

Окрім того як зазначила ОСОБА_1 та не
заперечував ОСОБА_6 спільне
використання даних об'єктів не можливо
, враховуючи стосунки , які склались між
колишнім подружжям.

Суд з урахуванням , пояснень
відповідача , який не заперечує проти
того ,щоб вказані об'єкти знаходились у
кожного з співвласників окремо ,
вважає можливим припинити право
спільної власності на зазначені
об'єкти , виділивши кожному окремий
об'єкт власності. ОСОБА_1 магазин №
НОМЕР_1,розташований в АДРЕСА_2
передавши їй право власності на цю
нежитлову будівлю в цілому. ОСОБА_3
магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташований за
адресою АДРЕСА_1 , передавши йому право
власності на цю нежитлову будівлю в
цілому. Враховуючи зазначений розподіл
суд вважає,що компенсація , яка була
сплачена позивачкою за рішенням
апеляційного суду Харківської області
від 19 липня 2012 року поверненню не
підлягає.

Стосовно вимог про припинення частки
власності на будинок АДРЕСА_4.

Як вказувалось раніше , рішенням
Апеляційного суду Харківської області
від 16 листопада 2010 року за сторонами
визнано право власності по ? частини на
спірний будинок.

Позивачка в своєї заяві посилається на
той факт ,що відповідач позбавив її
право користування вказаним будинок,
мешкає в ньому з новою родиною, при
цьому вона вимушена знімати житло та
не може користуватися належної їй
частиною. Спільне володіння таким
майном неможливо, враховуючи стосунки
які між ними склались.

Як зазначає ст.365 Цивільного кодексу ,
припинення права спільної власності
можливо лице за умови відзначені в ч.1
зазначеної статті.

Суд не може погодитися ,що ? частка є
незначною та не подільною, окрім того
зазначає ,що доказів що відповідач має
інше житло позивачем суду не надано , як
і не доведено , що таке припинення не
завдасть істотної шкоди інтересам
відповідача,окрім того позивачкою не
виконані умови ч. 2 ст. 365 Цивільного
кодексу України ,щодо внесення
попереднього внесення позивачем
вартості цієї частки на депозитний
рахунок суду.

Згідно висновку судово - технічної
експертизи вказаний будинок можливо
розподілити обом співвласникам не
відходячи від ідеальних часток.

Враховуючи ,що сторонами не заявлені
вимоги про розподіл в натурі
зазначеного будинку, відсутності
можливості компенсації вартості ?
частини будинку іншому власнику
,відсутні і правові підстави для
припинення права спільної часткової
власності на нього.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_3 про
виділ в натурі комерційного центру ,
розташованого в АДРЕСА_1 суд дійшов до
висновку ,що ці вимоги підлягають
задоволенню.

Згідно висновку судово - технічної
експертизи № 11793 від 7 квітня 2014 року
сторонам надано ІІ варіантів розплоду
майна , як приміщень що введені в
експлуатацію так і тих що не ведені.
ОСОБА_3 пояснивший ,що між ним та ОСОБА_1
тривалий час йдуть судові тяжби , вони
не можуть знайти спільної мови ,тому
просить виділити йому приміщення ,як
другому співвласнику за І варіантом
розподілу, іншій приміщення за цим
варіантом виділити ОСОБА_1.

Враховуючи ,що сторони, домовитись між
собою стосовно спільного користування
спірним приміщенням не можуть, суд
вважає доцільним визначити варіант
розподілу приміщень на свій розсуд та
проводить розподіл за 1 варіантом
висновку судово - технічної експертизи
№ 11793 від 7 квітня 2014 року.

Посилання ОСОБА_1 на відсутність грошей
для переобладнання приміщень
відповідно до висновків експертизи та
введення його в експлуатацію, не є
підставою для відмови у задоволенні
заявленого позову.

Стаття 60 ЦПК України передбачає, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ч. 3 ст. 358 Цивільного
кодексу України ,кожен з співвласників
має право на надання йому у володіння
та користування тієї частини
спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності.

Відповідно до ч.1 ст. 364 Цивільного
кодексу України співвласник має право
на виділ у натурі частки із майна, що є у
спільній частковій власності.

Частиною 1 ст.11 Цивільного кодексу
України передбачено ,що суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Вимог стосовно стягнення
судових витрат ,сторонами не
заявлялись.

Враховуючи викладене, оцінивши надані
суду докази у їх сукупності , надавши їм
належну правову оцінку суд дійшов до
висновок ,що позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають частковому задоволенню,
позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.. 3, 10, 11, 209,212-215 ЦПК
України, ст.. 60, 70, Сімейного кодексу
України, По станови № 11 Пленуму
Верховного суду від 21 грудня 2007 року
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна ,подружжя» , ст.16, 358,364,
365 Цивільного кодексу України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Припинити право спільної
сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3
на наступне майно : магазин № НОМЕР_1,
розташований в АДРЕСА_2 ; магазин
«ІНФОРМАЦІЯ_1»,розташований за адресою
АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 12
частину магазину № НОМЕР_1 ,
розташованого вАДРЕСА_2 передавши їй
право власності на цю нежитлову
будівлю в цілому.

Визнати за ОСОБА_3 права власності
на ? частину магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1»,
розташованого за адресою АДРЕСА_1 ,
передавши йому право власності на цю
нежитлову будівлю в цілому.

Зобов'язати ОСОБА_3 звільнити
приміщення , №НОМЕР_1 розташоване в
АДРЕСА_2 .

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_3
задовольнити.

Виділити в натурі ОСОБА_3 ?
частину , нежитлової будівлі АДРЕСА_3
яка складається в наступних приміщень:

? 1/2 частина коридору 1 - площею 18.9
кв.м;

? приміщення 2 площєю20.0
кв.м;

?приміщення 3 площею 30.4
кв.м;

?? частина сходів 101 площею 6.85
кв.м

?приміщення 102 площею 14.9
кв.м;

?приміщення 103 площею 51.3
кв.м

?приміщення 104 площею 15.00
кв.м;

?коридор 105 площею 16.5
кв.м;

?вбиральня 106 площею2.9 кв.м;

?кладова 107 площею6.8 кв.м

?частина торговельної зали 108 площею104.6
кв.м;

?приміщення 115 площею 3.8 кв.м;

?сходи201 площею
10.8 кв.м

?частину коридору 202 площею 19.8
кв.м

?приміщення 203 площею
69.7 кв.м;

?приміщення 204 площею
15.3 кв.м

?частина приміщення 205 площею 19.5
кв.м;

?приміщення 215 площею 8.7
кв.м;

?убиральня 216 площею 3.2
кв.м;

?приміщення 217 площею 2.8
кв.м;. ,що складає 441,75 кв.м.

Виділити в натурі ОСОБА_1 ? частину ,
нежитлової будівлі АДРЕСА_3 яка
складається в наступних приміщень

?1/2 частина коридору 1 - площею 18.9
кв.м;

?приміщення 4 площєю28.8
кв.м;

? приміщення 5 площею 29.2
кв.м;

?? частина сходів 101 площею 6.85
кв.м

?частина торговельної зали 108 площею 11.3
кв.м;

?приміщення 109 площею 18.0
кв.м;

?приміщення 110 площею 5.6
кв.м;

?торговельна зала 111 площею 61.9.
кв.м;

?котельні 112 площею 8.1
кв.м;

?приміщення 113 площею 7.4 кв.м

?кладова 114 площею 17.1
кв.м;

?частина коридору 202 площею 26.6
кв.м

?частина приміщення 205 площею10 2.7
кв.м;

?приміщення 206 площею 38.8
кв.м;

?сходи 207 площею 18.0
кв.м

?приміщення 208 площею
5.5 кв.м;

?приміщення 209 площею 6.9
кв.м

?приміщення 210 площею 59.1
кв.м;

?приміщення 211 площею 14.8
кв.м;

?приміщення 212 площею17.8
кв.м;

?приміщення 213 площею 14.8
кв.м;

?бухгалтерія 214 площею 15.1
кв.м

?приміщення 218 площею 4.3
кв.м;.

?приміщення 219 площею
4.2кв.м;. що складає 441,75 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

СУДДЯ