Справа № 712/3625/13-ц
Провадження № 2/712/49/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2014 року Соснівський
районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого
судді - ПИРОЖЕНКО С.А.

при
секретарі - ТІТОВА О.І.

з участю
адвоката - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Черкаси
цивільну справу за позовом
Акціонерного товариства «Ерсте Банк»
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «ФІДОБАНК» до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, третя особа: Управління
державної міграційної служби України,
Служба у справах дітей виконавчого
комітету Черкаської міської ради про
усунення перешкод у користуванні
власністю шляхом виселення та зняття з
реєстрації місця проживання та за
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
Акціонерного товариства «Ерсте Банк»
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «ФІДОБАНК»,
Державної виконавчої служби України,
приватний нотаріус Черкаського
міського нотаріального округу ОСОБА_8,
третя особа: Служба у справах дітей
виконавчого комітету Черкаської
міської ради про розподіл спільного
майна, визнання права власності та
визнання протиправними актів органу
державної влади,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
позовом про усунення перешкод у
користуванні власністю шляхом
виселення та зняття з реєстрації місця
проживання, посилаючись на те, що на
підставі Свідоцтва виданого 23 січня 2012
року приватним нотаріусом Черкаського
міського нотаріального округу ОСОБА_8
та зареєстрованого в реєстрі за № 397,
належить на праві власності майно, що
складається з чотирикімнатної
квартири АДРЕСА_1 загальною площею 105,9
кв.м., вартістю 1 168 830 грн., яка належала
ОСОБА_2

29 січня 2013 року позивач звернувся
з відповідною заявою до Реєстраційної
служби Черкаського міського
управління юстиції Черкаської області
та отримав Витяг з Державного реєстру
прав на нерухому майно про реєстрацію
права власності від 08 лютого 2013 року №
381260, відповідно до якого АТ «Ерсте
Банк» м. Київ є власником
чотирикімнатної квартири загальною
площею 159,2 кв.м. по АДРЕСА_1.

Розпорядись позивача даною
спірною квартирою позбавлений
можливості, так як в даній квартирі
проживають та зареєстровані
відповідачі по справі, які чинять
перешкоди в користуванні та
розпорядженні банком даною квартирою,
тому змушені звернутись до суду за
захистом своїх прав.

В подальшому позивач звернувся до
суду з заявою про залишення позову без
розгляду, про що судом 14 квітня 2014 року
постановлено відповідну ухвалу.

Не погоджуючи з даним позовом
ОСОБА_3, звернулась до суду з зустрічним
позовом про розподіл спільного майна,
визнання права власності та визнання
протиправними актів органу державної
влади, посилаючись на те, що з позову
банку дізналась, що квартира в якій
проживає з 2002 року разом із своєю сім'єю
належить тепер іншій особі, а саме
позивачу на підставі Свідоцтва
виданого приватним нотаріусом
Черкаського міського нотаріального
округу ОСОБА_8

Підставою для оформлення
нотаріусом свідоцтва став Акт № 165/1-11
про передачу майна стягувачу у рахунок
погашення боргу, затвердженого
відділом примусового виконання рішень
ДВС України 27 жовтня 2011 року та
складеного на виконання Постанови про
передачу майна стягувачу в рахунок
погашення боргу від 27 жовтня 2011 року,
постанови про внесення змін, виданої
відділом примусового виконання рішень
ДВС України 15 грудня 2011 року. Вказані
акти органів державної влади позивач
вважає неправомірними та заявляє, що
має право як власник цього майна
вимагати скасування таких актів.

Крім того вважає, що має право
власності на спірне майно яке виникло
до заявлення на нього вимог позивача
відповідно до вимог Сімейного кодексу
України, та вважає, що їй належить 2/3
частки спірної квартири.

В судовому засіданні, адвокат
ОСОБА_3, просила зустрічний позов
задовольнити та визнати незаконним та
скасувати Постанову відділу
примусового виконання рішень ДВС
України про передачу майна стягувачу в
рахунок погашення боргу від 27 жовтня 2001
року. Визнати незаконним та скасувати
Акт № 165/1-11 про передачу майна
стягувачу у рахунок погашення боргу
від 27 жовтня 2011 року. Визнати
незаконним та скасувати Свідоцтво
нотаріуса від 23 січня 2012 року № 397, яким
посвідчено, що ПТА «Ерсте Банк»
належить на праві власності спірна
квартира. Скасувати державну
реєстрацію права власності ПАТ «Ерсте
Банк» на квартиру АДРЕСА_1 від 08 лютого
2013 року № 113472. Визнати за ОСОБА_3 право
власності на спальне майно подружжя, а
саме на 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 та
стягнути судові витрати.

Представник банку, в судовому
засіданні зустрічний позов не визнав,
та просив в його задоволенні відмовити.

Представник ДВС України в
судовому засіданні позов не визнала та
просила в його задоволенні відмовити.

Представник Служби у справах
дітей виконавчого комітету Черкаської
міської ради, в судовому засіданні при
вирішення даного позову поклався на
розгляду суду.

Приватний нотаріус ОСОБА_8 до
судового засідання не з'явилась,
повідомлялась належним чином.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
думку адвоката, дослідивши матеріали
справи, встановив наступні факти та
відповідні їм правовідносини які
регулюються нормами цивільного та
сімейного законодавства.

В судовому засіданні встановлено,
що ПАТ «Ерсте Банк» правонаступником
якого являється ПАТ «ФІДОБАНК» на
підставі Свідоцтва виданого 23 січня 2012
року приватним нотаріусом Черкаського
міського нотаріального округу ОСОБА_8
та зареєстрованого в реєстрі за № 397
належить на праві власності майно, що
складається з чотирикімнатної
квартири АДРЕСА_1 загальною площею 105,9
кв.м., вартістю 1 168 830 (один мільйон сто
шістдесят вісім тисяч вісімсот
тридцять) грн., вказана квартира раніше
належала ОСОБА_2 на праві власності.

Починаючи з 27 березня 2008 року між
банком та ПП «Торговий центр
«Постачальник» в подальшому ПП
«БУДЕРСТ» було укладено Генеральну
угоду № 010-05/928 із загальним лімітом
кредитної заборгованості 2 119 800 доларів
США, та кінцевим терміном повернення
кредитних коштів 26 березня 2015 року.

В рамках даної угоди були
укладені кредитні договори та
відкрито відновлювальну кредитну
лінію у сумі 1 592 259 доларів США, зі
сплатою 10,5 % річних, та не
відновлювальну кредитну лінію у сумі 1
767 450,26 грн., зі сплатою 15,5 % річних.

В забезпечення виконання
зобов'язань за кредитними договорами
було укладено договори поруки №
010-05/928п від 27 березня 2008 року між Банком,
позивальником та ОСОБА_2 та договір
поруки № 010-05/928п.1 від 24 квітня 2008 року
між Банком, Позичальником та ОСОБА_3

Відповідно до п.1.2 вищевказаних
договорів поруки Поручителі ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 зобов'язувались перед Банком у
повному обсязі солідарно відповідати
за виконання Позичальником
зобов'язань, що випливають з укладених
між кредитором та Позичальником
кредитних договорів.

Крім того в забезпечення
зобов'язань за вищевказаною
генеральною кредитною угодою та

кредитними договорами укладеними в її
рамках між Банком та ОСОБА_2 08 грудня 2008
року було укладено Договір іпотеки №
010-05/928 іпф, який посвідчений приватним
нотаріусом.

Статтею 543 ч.1 ЦК України
передбачено, що у разі солідарного
обов'язку боржників (солідарних
боржників) кредитор має право вимагати
виконання обов'язку частково або в
повному обсязі як від усіх боржників
разом, так і від будь-кого з них окремо.

Статтею 554 ЦК України передбачено,
що у разі порушення боржником
зобов'язань, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

У зв'язку з невиконанням
Позичальником умов кредитного
договору Банк звернувся до постійно
діючого Третейського суду при
асоціації українських банків з позовом
до ПП «БУДЕРСТ», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
стягнення солідарно заборгованості.
Третейський суд 22 грудня 2009 року виніс
рішення, яким стягнув солідарно з ПП
«Будерст» ОСОБА_2 та ОСОБА_3
заборгованість за кредитним довго ром
в сумі 14 748 286,15 грн. На підставі
вказаного рішення Третейського суду
Дніпровським районним судом м. Києва 24
лютого 2010 року було видано виконавчі
листи, які були направлені на виконання
до ДВС України.

Таким чином між сторонами були
відповідні кредитні зобов'язання по
отриманню коштів та їх поверненню.

При укладанні Договору іпотеки №
010-05/928 іпф, ОСОБА_3 надала нотаріусу
ОСОБА_8 заяву від 28 грудня 2008 року, в
якій вказано: «Я ОСОБА_3 даю свою згоду
на передачу в іпотеку моїм чоловіком
ОСОБА_2 квартири, що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1 набутої нами під час
перебування у зареєстрованому шлюбі.
При цьому заявляю, що такий правочин
відповідає інтересам нашої сім'ї, та
погоджуюсь з тим, щоб умови договору
іпотеки визначались моїм чоловіком
самостійно. Заява мною прочитана, зміст
її зрозумілий, з моїх слів написано
вірно.».

За таких обставин,суд вважає, що
позовні вимоги не підлягають до
задоволення, з наступних підстав.
Укладаючи відповідні кредитні
договори ОСОБА_2 та ОСОБА_3, діяли в
інтересах своєї сім'ї та свого
підприємства. Під час укладання даних
кредитних договорів, договорів поруки
та іпотеки, вони діяли свідомо, в
ніякому разі не звертали уваги, на те,
що дане майно необхідно розділити, або
вчинити якісь інші дії, або що дані
правочини якимось чином впливають на
їх дітей, дані договори укладали
добровільно.

Посилання ОСОБА_3, на вимоги ст.ст.
60,70-71 СК України, ст.ст.52, 54 Закону
України «Про виконавче провадження»,
безпідставні та нічим об'єктивно не
підтверджені.

Керуючись ст.ст.10,11,209,212,214-215,218 ЦПК
України, ст.ст. 543, 554 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_3 в задоволенні зустрічного
позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Черкаського
апеляційного суду протягом 10 днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: