14.08.2014 Справа № 756/7400/14-ц
Справа пр.
№2/756/3360/14
№756/7400/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2014 року Оболонський
районний суд міста Києва у складі:

головуючого
судді - Андрейчука Т.В.

при секретарі
- Ліщенко Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору, - Служба у справах дітей
Оболонської районної у м. Києві
державної адміністрації, про стягнення
аліментів, -

в с т а н о в и в:

У травні 2014 року позивач
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_2, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмета спору, - Служба у справах
дітей Оболонської районної у м. Києві
державної адміністрації, про стягнення
аліментів та визначення місця
проживання дітей.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовувала тим, що з 31 травня 2003
року між сторонами справи укладено
шлюб.

Від шлюбу з відповідачем у
ОСОБА_1 народилися сини ОСОБА_3 та
ОСОБА_4

Позивач стверджувала, що на
даний час діти мешкають з нею та
перебувають на повному її утриманні,
ОСОБА_2 регулярної матеріальної
допомоги на утримання синів не надає.

Також ОСОБА_1 зазначила, що
вона створила дітям усі необхідні
умови для життя та повноцінного
розвитку, а тому визначення місця
проживання малолітніх ОСОБА_3 і ОСОБА_4
з матір'ю відповідатиме їхнім
інтересам.

З цих підстав позивач просила
суд стягнути з відповідача на її
користь аліменти на утримання дітей у
розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку
(доходу) відповідача щомісячно, але не
менше 30% прожиткового
мінімуму для дітей відповідного віку,
починаючи з дня звернення
ОСОБА_1 до суду з позовом і до
досягнення старшою дитиною повноліття,
а також визначити місце проживання
малолітніх ОСОБА_3 і ОСОБА_4 з матір'ю за
адресою: АДРЕСА_1.

За заявою представника
позивача ухвалою Оболонського
районного суду м. Києва
від 13 серпня 2014 року позовну заяву
ОСОБА_1 залишено без розгляду в частині
позовних вимог про визначення місця
проживання дітей.

У судовому засіданні позивач
та її представник позовні вимоги
підтримали, просили суд їх
задовольнити.

Відповідач та його
представник в судовому засіданні проти
позову заперечували, зазначили, що
ОСОБА_2 належним чином виконує свої
батьківські обов'язки, добровільно
надає допомогу на утримання своїх
синів. Також відповідач стверджував, що
він має намір вирішити спір в
позасудовому порядку шляхом укладення
між ним та ОСОБА_1 нотаріального
посвідченого договору про розмір
аліментів на дітей.

У судовому засіданні
представник третьої особи просила суд
вирішити спір згідно з нормами чинного
законодавства.

Заслухавши пояснення сторін
та їхніх представників, представника
третьої особи, дослідивши матеріали
справи, зібрані у справі докази, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

З матеріалів справи
вбачається, що 31 травня 2003 року між
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 укладено
шлюб, зареєстрований у Застугнянській
сільській раді Васильківського району
Київської області, актовий запис №1 (а.
с. 5).

Від шлюбу з ОСОБА_2 у ОСОБА_1
народилася сини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 9, 10).

На даний час малолітні ОСОБА_3
та ОСОБА_4 постійно мешкають з матір'ю
ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а. с.
15). Угоди про добровільну сплату
аліментів між сторонами у справі не
досягнуто.

Діти перебувають на
утриманні матері, відповідач ОСОБА_2 у
добровільному порядку не надає
регулярної матеріальної допомоги,
достатньої для належного забезпечення
потреб синів та їх
розвитку.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 27
Конвенції про права дитини,
ратифікованої постановою Верховної
Ради України від 27 лютого 1991 року
№78-ХІІ, держави-учасниці визнають
право кожної дитини на рівень життя,
необхідний для фізичного, розумового,
духовного, морального і соціального
розвитку дитини. Батько (-ки) або інші
особи, які виховують дитину, несуть
основну відповідальність за
забезпечення в межах своїх здібностей
і фінансових можливостей умов життя,
необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК
України за рішенням суду кошти на
утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

ОСОБА_2 працює на посаді
менеджера (управителя) з
транспортно-експедиційної діяльності
публічного акціонерного товариства
"Оболонь", його заробітна плата за
період з грудня 2013 року по
травень 2014 року становила 55527,77 грн (а. с.
32).

Зважаючи на те, що відповідач
офіційно працевлаштований, має
стабільний щомісячний дохід в грошовій
формі, суд приходить до висновку про
необхідність присудити аліменти у
частці від заробітку ОСОБА_2

Ч. 1 ст. 182 СК України
передбачено, що при визначенні розміру
аліментів суд враховує: стан здоров'я
та матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; інші обставини, що
мають істотне значення.

Відповідачем та його
представником не надано належних та
допустимих доказів на підтвердження
того, що його стан здоров'я
незадовільний, що у нього є інші діти,
окрім ОСОБА_3 і ОСОБА_4, а також доказів
на підтвердження того, що на його
утриманні перебувають непрацездатні
батьки.

Позивач у судовому засіданні
пояснила, що вона працює, має
регулярний та стабільний заробіток, що
дозволяє їй брати участь в утриманні
синів. Цю обставину суд вважає такою, що
має істотне значення при визначенні
розміру аліментів на утримання
малолітніх.

Враховуючи обставини,
викладені у ч. 1 ст. 182 СК України,
виходячи з принципу загальної та
однакової відповідальності обох
батьків за виховання і розвиток дітей,
суд приходить до висновку про те, що
розмір аліментів, які підлягають
стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на
утримання синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 має
становити 1/3 частину всіх видів
заробітку (доходу) відповідача
щомісячно, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дітей відповідного віку,
оскільки, на думку суду, саме такий
розмір щомісячного грошового
забезпечення з урахуванням грошового
забезпечення, яке повинна надавати на
утримання синів їхня мати ОСОБА_1, є
необхідним та достатнім для
забезпечення потреб дітей, їх
фізичного, розумового, духовного,
морального і соціального розвитку.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 191
СК України аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову. Оскільки позовну
заяву з додатками ОСОБА_1 подано до суду
27 травня 2014 року, цей день вважається
днем пред'явлення позову.

Повно та всебічно дослідивши
обставини справи, оцінивши зібрані
докази у сукупності, суд вважає, що
позов слід задовольнити частково,
стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання малолітніх синів
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини
всіх видів заробітку (доходу)
відповідача щомісячно, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дітей
відповідного віку, починаючи з 27 травня
2014 року і до досягнення дитиною
повноліття.

Керуючись ст. 88 ЦПК України
суд присуджує з відповідача судовий
збір у сумі 243,60 грн. в дохід держави.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1
ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне
виконання рішення в межах суми платежу
за один місяць.

Зважаючи на вищенаведене,
відповідно до ст. ст. 180, 182, 183, 191
Сімейного кодексу України, та,
керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214,
215, 367 Цивільного процесуального
кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмета спору, - Служба у справах
дітей Оболонської районної у м.
Києві державної адміністрації, про
стягнення аліментів - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 аліменти на утримання
малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3
частини всіх видів заробітку (доходу)
відповідача щомісячно, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дітей
відповідного віку, починаючи з 27 травня
2014 року і до досягнення старшою дитиною
повноліття.

У задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три)
гривні 60 (шістдесят) копійок в дохід
держави.

Допустити негайне виконання
рішення в межах суми платежу за один
місяць.

Рішення суду може бути
оскаржено в апеляційному порядку до
апеляційного суду міста Києва через
Оболонський районний суд міста Києва
шляхом подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення суду апеляційної
скарги.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя

Т.В. Андрейчук