Справа № 161/4678/14-ц Провадження №
22-ц/773/1221/14 Головуючий у 1 інстанції:
Ковтуненко В.В. Категорія: 27 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2014 року місто Луцьк
Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Киці С.І.,

суддів - Данилюк В.А., Подолюка В.А.,

при секретарі - Захаровій Н.А.,

з участю: представника позивача Місюри
І.В.,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за
апеляційною скаргою відповідача
ОСОБА_2 на заочне рішення Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 28 квітня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2014 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк (далі - ПАТ
КБ) «Приватбанк» звернулось в суд з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості. В обґрунтування своїх
вимог зазначає, що згідно договору №
DNABRX06910001 укладеного 03.10.2007 року між ПАТ
КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 03.10.2007 року
відповідач отримала кредит у розмірі
5778,22грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12,00% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом. ОСОБА_2 зобов'язання за
кредитним договором не виконала, у
зв'язку з чим станом на 20.03.2014 року
утворилась заборгованість в сумі
37162,10грн., яка складається з
заборгованості за кредитом - 3412,96грн.,
заборгованості по процентах за
користування кредитом - 13719,70грн.,
заборгованості по комісії за
користування кредитом 1109,44грн., пені за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором - 16674,19грн., штрафу
(фіксована частина) - 500грн., штрафу
(процентна складова) - 1745,81грн. Просить
стягнути з ОСОБА_2 заборгованість -
37162,10грн. за кредитним договором та
судові витрати - 371,62грн.

Заочним рішенням Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 28 квітня 2014 року позов ПАТ
КБ «Приватбанк» задоволено. Ухвалено
стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» - 37162,10грн. заборгованості
за кредитним договором № DNABRX06910001 від
03.10.2007 року, яка складається з
наступного - 3412,96грн. - заборгованість
за кредитом, 13719,70грн. - заборгованість
по процентах за користування кредитом,
1109,44грн. - заборгованість по комісії за
користування кредитом, 16674,19грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, 500,00грн. -
штраф (фіксована частина), 1745,81грн. -
штраф (процентна складова) та судові
витрати в сумі 371,62грн.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 23 червня 2014 року
заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного
рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 28 квітня 2014 року
залишено без задоволення.

Відповідач ОСОБА_2 подала апеляційну
скаргу на зазначене рішення суду, яке
вважає незаконним, просить скасувати
рішення та постановити нове, яким
відмовити в позові.

Апеляційна скарга підлягає до частково
задоволення з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив із доведеності факту
невиконання боржником своїх
зобов'язань.

Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином і в термін, передбачений
договором, одностороння відмова від
виконання зобов'язання не
допускається, боржник не звільняється
від відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Статтею 1054 ЦК України кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК
України).

Відповідно до ст.549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

Тобто пеня та штраф є різновидами
неустойки як юридичної
відповідальності, а не окремими видами
штрафних санкцій.

Судом першої інстанції встановлено, що
03.10.2007 року ОСОБА_2 на підставі договору
№DNABRX06910001 отримала строковий кредит у
сумі 5778,22грн. на строк 24 місяці з 03.10.2007р.
по 03.10.2009р. включно, з умовами сплати за
користування кредитом відсотків у
розмірі 1,0% на місяць, на суму залишку
заборгованості по кредиту, щомісячної
винагороди за надання фінансового
інструменту у розмірі 138,68грн. та
одноразової винагороди за надання
фінансового інструменту у розмірі
963,04грн. в обмін на зобов'язання
позичальника з повернення кредиту,
сплати відсотків, винагороди, комісії в
зазначені в заяві та умовах надання
споживчого кредиту фізичним особам
(далі - Умов) строки. Пунктом 1.4 Умов
визначено, що договір укладений між
банком та позичальником шляхом
підписання позичальником заяви, яка
разом з умовами про надання споживчого
кредиту фізичним особам та тарифами
складає кредитно-заставний договір.

Відповідач ОСОБА_2 зобов'язання за
вказаним договором належним чином не
виконувала, у зв'язку з чим утворилась
заборгованість по кредиту в розмірі
37162,10грн., яка складається з
заборгованості за кредитом - 3412,96грн.,
заборгованості по процентах за
користування кредитом - 13719,70грн.,
заборгованості по комісії за
користування кредитом 1109,44грн., пені за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором - 16674,19грн., штрафу
(фіксована частина) - 500,00грн., штрафу
(процентна складова) - 1745,81грн.

Суд правильно встановив обставини
справи та дійшов обґрунтованого
висновку про порушення ОСОБА_2 умов
укладеного договору. Факт невиконання
відповідачем зобов'язань по кредитному
договору стверджується розрахунком.
Відповідач не подала суду доказів, які
б свідчили про погашення нею кредиту та
процентів за користування ним.

Проте, визначаючи розмір
заборгованості, яка підлягала
стягненню на користь позивача, суд
першої інстанції не звернув увагу, що
розмір пені, яка нарахована за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором в сумі 16674,19грн. значно
перевищує (в п'ять раз) суму основного
боргу - 3412,96грн., тобто розмір завданих
збитків.

За правилами ч.3 ст.551 ЦПК України розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

З урахуванням того, що у даній справі
ухвалено заочне рішення, заяву про
перегляд якого залишено без
задоволення, колегія суддів приходить
до висновку, що відповідач була
позбавлена можливості заявити в суді
першої інстанції відповідне
клопотання. Відповідно до положень ч.3
ст.551 ЦК України розмір пені підлягає
зменшенню з 16674,19грн. до розміру
основного боргу - 3412,96грн. з цих підстав
підлягає зміні рішення суду в частині
визначення загального розміру
стягнення - слід стягнути 23900грн. 87коп.
заборгованості за кредитним
договором(3412.96грн.-основний борг,
13719,70грн. - проценти за користування
кредитом, 1109,44грн. - комісія, 3412,96грн. -
пені, 500грн. - фіксована частина
штрафу,1745,81грн. - процентна складова
штрафу).

Заява відповідача про застосування
судом позовної давності та відмови у
позові на підставі спливу позовної
давності не підлягає до задоволення.

Умовами надання споживчого кредиту
фізичним особам, які є складовою
кредитного договору укладеного між
сторонамив п.5.5 термін позовної
давності визначений тривалістю п'ять
років. Дане положення не суперечить ч.1
ст.259 ЦК України відповідно до якої
позовна давність, встановлена законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін. Договір про збільшення
позовної давності укладається у
письмовій формі. Останню проплату за
кредит відповідач здійснила в вересні
2010 року. Отже, підстав для застосування
позовної давності немає.

Допущені судом першої інстанції
порушення норм матеріального права є
підставою для зміни рішення суду
першої інстанції в частині стягнення
розміру пені та загальної
заборгованості та ухвалення нового
рішення.

Згідно ч.ч.1,5 ст.88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Якщо суд апеляційної або касаційної
інстанції, не передаючи справи на новий
розгляд, змінює рішення або ухвалює
нове, суд відповідно змінює розподіл
судових витрат.

Відповідно до вищенаведених норм
процесуального закону та частини
задоволених позовних вимог із
відповідача ОСОБА_2 на користь позивача
ПАТ КБ «Приватбанк» слід стягнути
239грн. 87коп. судового збору за розгляд
справи в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2
задовольнити частково.

Заочне рішення Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 28 квітня 2014 року в частині
визначення розміру пені, що підлягає
стягненню, загального розміру
заборгованості та суми судових витрат
змінити.

Зменшити розмір стягнутої пені до
3412(трьох тисяч чотириста дванадцять)
грн. 96коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» -
23900(двадцять три тисячі дев'ятсот) грн.
87коп. заборгованості за кредитним
договором №DNABRX06910001 від 03.10.2007 року,
239(двісті тридцять дев'ять)грн. судових
витрат за розгляд справи в суді першої
інстанції.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: