АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/1197/14
Головуючий в І інстанції Кузьміна О.І.
Доповідач: Пузанова Л.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року травня місяця 20 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Пузанової
Л.В.Суддів:Фурман Т.Г. Чиркової К.Г.при
секретарі:Бараш Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Суворовського
районного суду м. Херсона від 24 лютого
2014 року в справі за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_7, про
визнання договору купівлі-продажу
дійсним,

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2013 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з позовом про визнання правочину
дійсним, зазначаючи, що 16 травня 2013 року
між ним та ОСОБА_6 у письмовій формі
укладено договір купівлі-продажу 1/2
частини квартири АДРЕСА_1, нотаріальне
посвідчення якого повинно було
відбутися в строк до 01 серпня 2013 року.

Посилаючись на повне виконання умов
правочину та ухилення відповідачки від
його нотаріального посвідчення, просив
суд визнати дійсним договір
купівлі-продажу 1/2 частини спірної
квартири.

Заочним рішенням суду від 24 лютого 2014
року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове про задоволення позовних вимог,
зазначаючи, що висновки суду щодо
відсутності підстав для визнання
договору купівлі-продажу 1/2 частини
спірної квартири дійсним не
відповідають обставинам справи та
нормам цивільного законодавства, що
регулює спірні правовідносини,
зокрема, Закону України «Про внесення
змін до Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» та інших
законодавчих актів України» щодо
моменту укладення договору, який
підлягає нотаріальному посвідченню.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів прийшла до
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що
предметом спору в ній є 1/2 частина
квартири АДРЕСА_1

Судом встановлено, що спірна квартира
складається з двох кімнат житловою
площею 29,6 кв.м., загальною площею 50,4
кв.м. і належить на праві власності
ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на підставі договору
купівлі-продажу, укладеного та
нотаріально посвідченого 10 грудня 2010
року (а.с. 11).

Право власності ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на
квартиру зареєстровано в
установленому законом порядку із
визначенням рівних часток кожного у
майні (а.с. 9).

ОСОБА_5 стверджує, що 16 травня 2013 року
він уклав з ОСОБА_6 у простій письмовій
формі договір купівлі-продажу, за
умовами якого остання продала йому
належну їй 1/2 частину квартири, що
знаходиться за наведеною вище адресою,
за 23000 грн. і фактично передала частину
квартири, отримавши повний за неї
розрахунок, та зобов'язалася оформити
угоду нотаріально до 01 серпня 2013 року,
однак, в послідуючому ухилилася від
цього.

У підтвердження факту укладення угоди
та виконання ним договору в частині
сплати ОСОБА_6 грошових коштів за
квартиру позивач надав суду копію
письмово укладеного договору,
розписку ОСОБА_6 про отримання 23000 грн.
та зобов'язання нотаріально
посвідчити договір, а також заяву
ОСОБА_6 на ім'я співвласника квартири
ОСОБА_7 про намір продати належну їй
частину квартири.

Справжність підписів сторін на
договорі, а ОСОБА_6 також на розписці та
заяві в установленому законом порядку
не посвідчена, заява ОСОБА_7 направлена
не через нотаріальну контору, а
отримана ним особисто згідно відмітки
та підпису останнього на заяві (а.с. 4,6-8).

Відповідно до вимог ст. 220 ЦК України у
разі недодержання сторонами вимоги
закону про нотаріальне посвідчення
договору такий договір є нікчемним.
Якщо сторони домовилися щодо усіх
істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і
відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилася
від його нотаріального посвідчення,
суд може визнати такий договір дійсним.
У цьому разі наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагається.

Враховуючи, що надані позивачем у
підтвердження факту домовленості
сторін щодо усіх істотних умов
договору письмові докази з
достовірністю не свідчать про те, що ці
домовленості відбулися за участю саме
відповідачки, як продавця, оскільки
справжність її підпису на них не
засвідчено в установленому законом
порядку, а сама вона цей факт не
підтвердила, та зважаючи, що ці докази
не містять згоди щодо усіх істотних
умов договору купівлі-продажу 1/2
частини спірної квартири, зокрема, щодо
оплати витрат на нотаріальне
посвідчення угоди, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відсутність
передбачених ч. 2 ст. 220 ЦК України
підстав для визнання угоди дійсною.

При цьому колегія суддів враховує, що
на обставини, які були б перешкодою для
додержання сторонами вимоги закону про
нотаріальне посвідчення договору на
момент досягнення згоди щодо його
укладення, позивач не вказує і такі
судом не встановлені, як не
встановлений факт ухилення
відповідачки від нотаріального
посвідчення угоди.

Висновки суду відповідають обставинам
справи в межах наданих сторонами і
досліджених в судовому засіданні
доказів та положенням ст. 220 ЦК України,
яка регулює спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не
ґрунтуються на законі, належних
доказах і, як такі, що висновки суду не
спростовують, підлягають відхиленню.

Зокрема, колегія суддів погоджується з
доводами позивача щодо неправильного
застосування судом положень ст. 640 ЦК
України щодо моменту укладення
договору, яка, враховуючи нову редакцію
частини третьої, що набрала чинності з
01.01.2013 року, і діяла на час виникнення
спірних правовідносин, передбачає, що
договір, який підлягає нотаріальному
посвідченню, є укладеним з дня такого
посвідчення, а не з моменту його
державної реєстрації, однак, вважає, що
допущена судом помилка в застосуванні
норми матеріального права не впливає
на його висновки по суті заявлених
ОСОБА_5 вимог, а тому не може бути
підставою для скасування законного та
обґрунтованого рішення.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що рішення ухвалено судом
з додержанням норм матеріального та
процесуального права, і підстави для
його скасування та ухвалення нового
рішення про задоволення позову
відсутні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 24 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: