Ухвала

іменем україни

7 серпня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової
О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом прокурора
Вінницького району Вінницької області
в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Український
промисловий банк», ОСОБА_5, приватного
нотаріуса Вінницького районного
нотаріального округу ОСОБА_6, за участю
третьої особи на стороні відповідача -
Якушинецької сільської ради
Вінницького району Вінницької області,
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - Служби у справах
дітей Вінницької районної державної
адміністрації, про визнання договору
іпотеки недійсним, за касаційною
скаргою товариства з обмеженою
відповідальністю «Український
промисловий банк» на рішення
Вінницького районного суду Вінницької
області від 04 червня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Вінницької області
від 01 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року прокурор Вінницького
району Вінницької області в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_4 звернувся до
суду із вказаним позовом, в
обґрунтування якого посилався на те, що
26 травня 2006 року між фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_4 та товариством
обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ)
«Укрпромбанк» укладено кредитний
договір на відкриття відновлювальної
кредитної лінії, відповідно до умов
якого ОСОБА_4 мав отримати кредит в
розмірі 300 тис. дол. США, строк кредитної
лінії з 26 травня 2006 року по 25 травня 2009
року.

В забезпечення виконання кредитного
договору 29 травня 2006 року між банком та
ОСОБА_5 укладено договір іпотеки,
предметом якого є двоповерховий
житловий будинок з господарськими
будівлями, загальною площею 233 кв.м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та
земельна ділянка площею 0,2367
га, на якій знаходиться житловий
будинок.

З моменту реєстрації права власності
вищевказаного житлового будинку, а
саме з 10 грудня 2003 року в ньому
проживала малолітня дитина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1., яка є сином ОСОБА_4 та
ОСОБА_5

Оспорюваний договір іпотеки, на думку
позивача, має бути визнаний судом
недійсним, оскільки він суперечить
інтересам дитини, яка проживає у
будинку, неповнолітній ОСОБА_4 має
право на користування вказаним
житловим будинком, договір іпотеки
вчинений без попередньої згоди та
дозволу на це органу опіки та
піклування.

Рішенням Вінницького районного суду
Вінницької області від 04 червня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Вінницької області
від 01 жовтня 2013 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір іпотеки від
29 травня 2006 року, укладений між ОСОБА_5 і
ТОВ «Український промисловий банк».
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі скаржник просить
скасувати оскаржувані судові рішення,
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову, мотивуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга не може бути
задоволена з огляду на наступне.

Згідно з частиною другою статті 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до вимог статті 335 ЦПК
України під час розгляду справи у
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України
«Про охорону дитинства» батьки або
особи, які їх замінюють, не мають права
без дозволу органів опіки та
піклування укладати договори, які
підлягають нотаріальному посвідченню
або спеціальній реєстрації,
відмовлятися від належних дитині
майнових прав, здійснювати розподіл,
обмін, відчуження житла,
зобов'язуватися від імені дитини
порукою, видавати письмові
зобов'язання.

Згідно із ст. 12 Закону України «Про
основи соціального захисту бездомних
громадян і безпритульних дітей»
неприпустимо зменшення або обмеження
прав і охоронюваних законом інтересів
дітей при вчиненні будь-яких
правочинів стосовно жилих приміщень.

Органи опіки та піклування здійснюють
контроль за дотриманням батьками та
особами, які їх замінюють, житлових
прав і охоронюваних законом інтересів
дітей.

Для здійснення будь-яких правочинів
стосовно нерухомого майна, право
власності на яке або право
користування яким мають діти, потрібна
попередня згода органів опіки та
піклування.

Відповідно до ч. 6 ст. 203 ЦК України,
правочин, що вчиняється батьками, не
може суперечити правам та інтересам
їхніх малолітніх, неповнолітніх чи
непрацездатних дітей.

Встановивши, що на час укладення
іпотечного договору, предметом якого є
житловий будинок, право на проживання в
будинку мала неповнолітня дитина, при
цьому попередньої згоди на укладення
договору іпотеки орган опіки та
піклування не надав, суди правильно
дійшли висновку про задоволення позову
про визнання недійсним договору
іпотеки житлового будинку від 29 травня
2006 року.

Згідно зі статтею 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«Український промисловий банк»
відхилити.

Рішення Вінницького районного суду
Вінницької області від 04 червня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Вінницької
області від 01 жовтня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
В.С. Висоцька

О.В.
Кафідова

І. М. Фаловська