Справа № 291/1160/14-ц
Ружинський районний суд
Житомирської області
Ружинський районний суд Житомирської
в складі : головуючого - судді Руденко
за участю секретаря Шахрай
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Ружині Житомирської
області цивільну справу за позовом
про зміну способу нарахування
В липні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з вказаним позовом. Зазначала, що
на підставі рішення Ружинського
районного суду Житомирської області
від 07.06.1999р. відповідач зобов'язаний
виплачувати аліменти на її користь на
утримання неповнолітніх дітей в
розмірі 13 всіх видів
доходів(заробітку). Однак відповідач
на даний час не працює і крім того
добровільно сплачувати аліменти не
бажає. З врахуванням викладеного, а
також посилаючись на те, що діти по віку
потребують значно більших витрат,
позивачка вважає, що відповідач
повинен сплачувати аліменти на дітей в
твердій грошовій сумі і просить суд
змінити розмір аліментів, які
стягуються з відповідача на її користь
на утримання неповнолітніх дітей та
стягнути з нього такі аліменти в
твердій грошовій сумі по 50 грн.
щомісячно, починаючи з часу подачі
позову і до повноліття дітей.
В суд позивачка не з'явилась, подала
заяву, в якій просить справу слухати у
її відсутність, позовні вимоги
Відповідач в судове засідання не
з'явився, також подав до суду заяву, в
якій просить справу слухати у його
відсутність, позовні вимоги не визнає.
Суд, оглянувши письмові докази,
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками
неповнолітніх :ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується
свідоцтвами про народження дітей та
свідоцтвом про розірвання шлюбу між
Рішенням Ружинського районного суду
Житомирської області від 07.06.1999р. було
задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та
вирішено стягувати з ОСОБА_2 на її
користь на утримання неповнолітніх
дітей: сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 та
доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2., аліменти в
розмірі 13 частини всіх видів заробітку
щомісячно, але не менше 1/2 частини
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян(а.с.8-9).

Відповідно до ч. 1 ст.60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу.

2

При цьому, відповідно до ч. 1 ст.57 ЦПК
України, доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Статтею 180 СК України передбачено
обов'язок батьків утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів є одним із способів
виконання батьками обов'язку щодо
утримання дитини, передбаченим ст.181 СК
України.

За рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України визначено
обставини, які мають бути враховані
судом при визначенні розміру
аліментів, зокрема:

1) стан здоров'я та матеріальне
становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне
значення.

Частиною 2 вказаної статті передбачено,
що мінімальний розмір аліментів на
одну дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків визначення розміру аліментів
в твердій грошовій сумі.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного
Суду України, викладених у Постанові
№3 від 15.05.2006р. "Про застосування судами
окремих норм Сімейного Кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів",
вирішуючи питання щодо розміру
аліментів суд повинен урахувати: стан
здоров'я, матеріальне становище дитини
і платника аліментів; наявність в
останнього інших неповнолітніх дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, повнолітніх дочки, сина; інші
обставини, що мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи,
вищевказаним рішення Ружинського
районного суду Житомирської області
від 07.06.1999р. встановлено спосіб
стягнення аліментів з ОСОБА_2 в частці
від його доходу(заробітку).

Позивачка у своїй позовній заяві
просить змінити вид стягнення
аліментів, визначений вищевказаним
рішенням суду в частці від
доходу(заробітку) відповідача, і
просить їх встановити в твердій
грошовій сумі- по 50 грн. щомісячно.

Таким чином, як вбачається з позовної
заяви, позивачка фактично просить
змінити спосіб нарахування аліментів,
які вже стягуються з відповідача на її
користь: з частки від його доходу
(заробітку) на тверду грошову суму.

Проте чинним законодавством (ст.192 СК
України) передбачено можливість лише
змінювати розмір аліментів, а не
змінювати встановлений принцип
(спосіб) їх нарахування (ухвала Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 28.03.2012 року № 6-46628св11).

З вказаних підстав суд не може змінити
принцип (спосіб) нарахування
аліментів, визначений рішенням
Ружинського районного суду від 07.06.1999р.
в частці від доходу(заробітку)
відповідача.

При цьому суд також враховує, що
відповідач, як вбачається з його
пояснень, даних на попередньому
судовому засіданні, на даний час знову
має постійне місце роботи.

Відповідно до ч. 1 ст.192 СК України
розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них та в інших
випадках, передбачених цим Кодексом.

Просячи суд встановити розмір
аліментів на утримання їхніх
неповнолітніх дітей в сумі по 50грн.
щомісячно, позивачка фактично просить
зменшити їх розмір, оскільки зазначена
нею сума в декілька раз менша
мінімально визначеного розміру
аліментів, які відповідач зобов'язаний
сплачувати на утримання дітей по
вищевказаному рішенню суду.

3

Проте, підставами для зменшення
розміру аліментів, стягуваних з
відповідача у даній справі, як платника
аліментів, мають бути зміна
матеріального або сімейного стану його
або дитини, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них.

Однак будь-яких доказів, які б давали
підстави для зменшення розміру
аліментів, які стягуються з
відповідача на користь позивачки на
утримання їхніх неповнолітніх дітей,
зокрема і доказів, які б підтверджували
значне погіршення матеріального стану
відповідача чи, навпаки, поліпшення
матеріального становища дітей сторін,
позивачкою суду не надано.

Та обставина, що відповідач, як
зазначено в позові- добровільно
сплачувати аліментів в розмірі,
визначеному рішенням Ружинського
районного суду Житомирської області
від 07.06.1999р., не бажає , не є підставою
для зміни їх розміру, так як
законодавством передбачено примусовий
порядок стягнення вказаних аліментів
та визначено кримінальну
відповідальність за злісне ухилення
від їх сплати.

З врахуванням викладеного позовні
вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 180, 181, 182,183, 184, 192
Сімейного Кодексу України, ст.ст. 88,209,
212, 213, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особою, яка не була
присутня в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
З. Б. Руденко.