Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №278/1699/14-ц
Головуючий у 1-й інст. Мокрецький
Доповідач Трояновська
У Х В А Л А

20 серпня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

Головуючого-судді Трояновської Г.С.

суддів Миніч Т.І., Матюшенка І.В.

при секретарі Трохимчук Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом Коростенського прокурора з
нагляду за додержанням законів у
транспортній сфері до Житомирської
районної державної адміністрації,
Управління Держземагенства у
Житомирському районі, Реєстраційної
служби Житомирського районного
управління юстиції, ОСОБА_1, ОСОБА_2,
товариства з обмеженою
відповідальністю «ДБНУ» про визнання
недійсним та скасування розпорядження
голови Житомирської районної
державної адміністрації, скасування
державних актів на право власності на
землю, договорів купівлі-продажу
земельної ділянки та реєстрації права
власності на земельні ділянки

за апеляційною скаргою Управління
Держземагенства у Житомирському
районі на ухвалу Житомирського
районного суду Житомирської області
від 22 квітня 2014 року,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою судді Житомирського
районного суду Житомирської області
від 22 квітня 2014 року у названій
цивільній справі відкрито провадження.

Не погоджуючись з вказаною
ухвалою, Управління Держземагенства у
Житомирському районі подало
апеляційну скаргу, в якій ставить
питання про її скасування через
порушення правил підсудності.
Зазначає, що у суду були відсутні
правові підстави для прийняття
позовної заяви, у зв»язку з тим, що
зареєстровані місця проживання та
місцезнаходження відповідачів не
знаходяться у Житомирському районі.
Водночас, за змістом позову не
заявляється вимога про застосування
наслідків недійсності відповідного
розпорядження, акту та договору, що
свідчить про те, що предметом спору є
лише законність відповідного
розпорядження, акту та договору, а не
сама земельна ділянка, що підтверджує
те, що в даному спорі не може бути
застосовано виключну підсудність.

Розглянувши справу в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України,
позови до фізичної особи
пред'являються в суд за зареєстрованим
у встановленому законом порядку місцем
її проживання або за зареєстрованим у
встановленому законом порядку місцем
її перебування, позови до юридичних
осіб пред'являються в суд за їхнім
місцезнаходженням.

Згідно ч. 1 ст. 114 ЦПК України,
позови, що виникають з приводу
нерухомого майна, пред'являються за
місцезнаходженням майна або основної
його частини.

У п. 42 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про
деякі питання юрисдикції загальних
судів та визначення підсудності
цивільних справ» судам роз'яснено, що
виключну підсудність встановлено для
позовів, що виникають із приводу
нерухомого майна (частина перша статті
114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181
ЦК до нерухомого майна належать:
земельні ділянки, а також об'єкти,
розташовані на них, переміщення яких є
неможливим без їх знецінення та зміни
їх призначення. Наприклад, це позови
про право власності на таке майно; про
право володіння і користування ним
(стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого
майна, що є у спільній частковій
власності та виділ частки із цього
майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ
нерухомого майна, що є у спільній
сумісній власності та виділ частки із
цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право
користування нерухомим майном
(визначення порядку користування ним);
про право, яке виникло із договору
найму жилого приміщення, оренди тощо;
про визнання правочину з нерухомістю
недійсним; про звернення стягнення на
нерухоме майно - предмет іпотеки чи
застави; розірвання договору оренди
землі; стягнення орендної плати, якщо
спір виник з приводу нерухомого майна;
про усунення від права на спадкування
та визначення додаткового строку для
прийняття спадщини.

При цьому зазначена постанова Пленуму
не дає виключного переліку позовів, які
мають пред'являтися за
місцезнаходженням майна, а наводить
умови і підстави, за якими можна
визначити, що спір виник з приводу
нерухомого майна.

Із позовної заяви вбачається, що
Коростенський прокурор з нагляду за
додержанням законів у транспортній
сфері звернувся до суду з позовом про
визнання недійсним та скасування
розпорядження голови Житомирської
районної державної адміністрації від
25.12.2012 року №1113, скасування державних
актів на право власності на землю,
договорів купівлі-продажу земельної
ділянки та реєстрації права власності
на земельні ділянки.

З позовної заяви вбачається, що спір
виник з приводу земельних ділянок, а
саме земельної ділянки площею 0,10га
кадастровий номер :05:000:0632,
земельної ділянки площею 0,40га
кадастровий номер :05:000:0670,
земельної ділянки площею 0,50га
кадастровий номер :05:000:0671, що
знаходяться на території Кам"янської
сільської ради Житомирського району
Житомирської області.

У позовній заяві прокурор також просив
накласти арешт на вказані земельні
ділянки в рахунок забезпечення позову.

Отже, спір виник з приводу нерухомого
майна - земельних ділянок, і на цей спір
поширюється положення ч. 1 ст. 114 ЦК
України.

За таких обставин суд першої інстанції
правильно застосував норми
процесуального права та обґрунтовано
постановив ухвалу про відкриття
провадження у справі за позовом
Коростенського прокурора з нагляду за
додержанням законів у транспортній
сфері.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає ухвалу без змін, якщо судом
першої інстанції постановлено ухвалу з
додержанням вимог закону.

З огляду на наведене апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а ухвала суду
першої інстанції - залишенню без змін.

Ухвала суду в касаційному порядку не
оскаржується відповідно до положень п.2
ч.1 ст.324 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 304, 307, 312,
313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Управління
Держземагенства у Житомирському
районі відхилити.

Ухвалу Житомирського районного суду
Житомирської області від 22 квітня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий
Судді