РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2014 року
м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд
Донецької області у складі:

головуючого - судді
Здоровиці О.В.

при секретарі
Сисенко Ю.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
м.Добропілля цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю "ДТЕК
Добропіллявугілля" про відшкодування
моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулися з позовом до
ТОВ "ДТЕК "Добропіллявугілля" про
відшкодування моральної шкоди. В
обґрунтування своїх позовних вимог
посилається на те, що він перебував у
трудових відносинах з відповідачем.
01.11.2009 року під час виконання трудових
обов'язків з ним трапився нещасний
випадок, внаслідок якого він отримав
травму: забій шийно-грудного відділів
хребта. Цей факт підтверджується Актом
про нещасний випадок на виробництві
форми Н-1 від 10.06.2013 року та актом
проведення розслідування нещасного
випадку форми Н-5 від 10.06.2013 року.
Довідкою МСЕК від 15.04.2014р. йому
встановлена втрата працездатності в
розмірі 25% пов'язана з даним нещасним
випадком. Внаслідок трудового каліцтва
йому спричинено моральну шкоду, яку він
оцінює в розмірі 15000 грн. Вказану
моральну шкоду повинно відшкодовувати
підприємство, з яким він знаходився у
трудових відносинах. В результаті
отриманої ним травми йому був
заподіяний, перш за все, фізичний біль,
фізичні і душевні страждання.
Пошкодження здоров'я призвело до
порушення його особистих немайнових
прав, таких, як право на охорону
здоров'я, безпечну працю. Після травми
він тривалий час знаходився на
лікарняному листі, що підтверджується
записами в амбулаторній карті і
виписками з історії хвороби. Травма
стала однією з основних причин, по якій
його звільнили з роботи за станом
здоров'я. В даний час, через травму він
не може нормально займатися домашнім
господарством, фізичні навантаження
провокують болі в голові. Зазначені
негативні наслідки після травми
порушили його звичайний спосіб життя і
вимагають від нього додаткових зусиль
для нормалізації своєї
життєдіяльності. Таким чином, у зв'язку
з травмою на виробництві і негативними
наслідками, які настали, йому було
завдано істотної моральної шкоди, яку
він оцінює в сумі 15000 (п'ятнадцять тисяч)
гривень, яку він просить стягнути з
відповідача на свою користь.

Позивач в судове засідання не з'явився,
надав заяву про розгляд справи за його
відсутністю, в якій зазначив, що свої
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі.

Представник відповідача - Косенко С.В.,
діючий на підставі довіреності, позов
не визнав. Вважає, що суду не надано
належних доказів, які б свідчили про
факт заподіяння позивачеві моральних
страждань, таким чином моральна шкода
не доведена. Просив відмовити ОСОБА_1 в
задоволені позову.

Вислухавши пояснення відповідача,
вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані
і підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

Вирішуючи справу суд вважає, що
правовідносини, які виникли між
сторонами в зв'язку з відшкодуванням
моральної шкоди, регулюються ст. 237-1
КЗпП України.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах
з відповідачем і працював в ТОВ «ДТЕК
«Добропіллявугілля», що
підтверджується як копією трудової
книжки, так і актами Н-1 та Н-5 від 10.06.2013
року

Під час виконання трудових обов'язків,
01.11.2009 року, з позивачем трапився
нещасний випадок, внаслідок якого він
отримав травму, цей факт
підтверджується актом проведення
розслідування нещасного випадку форми
Н-5 від 10.06.2013 року (а.с.3-4) та Актом про
нещасний випадок на виробництві форми
Н-1 №11 від 10.06.2013 року (а.с.5-6).

Наведені вище факти отримання
позивачем травми - представник
відповідача в судовому засіданні не
оспорював.

Висновком обласної МСЕК №6 від 15.04.2014
року (а.с.7) позивачу первинно
встановлено 25% втрати професійної
працездатності у зв'язку з трудовим
каліцтвом 01.11.2009 року з 01.04.2014 року до
01.05.2016 року.

Відповідно до ч.2 ст.153 КЗпП України
забезпечення безпечних і нешкідливих
умов праці покладається на власника
або уповноважений ним орган.

Статтею 173 КЗпП України передбачено, що
шкода, заподіяна працівникам каліцтвом
або іншим ушкодженням здоров'я,
пов'язаним з виконанням трудових
обов'язків, відшкодовується у
встановленому законодавством порядку.

Статтею 13 Закону України "Про охорону
праці" передбачено, що роботодавець
зобов'язаний створити на робочому
місці в кожному структурному
підрозділі умови праці відповідно до
нормативно-правових актів, а також
забезпечити додержання вимог
законодавства щодо прав працівників у
галузі охорони праці.

У судовому засіданні встановлено, що
шкоду здоров'ю внаслідок нещасного
випадку на виробництві позивачу
заподіяно, як з вини самого позивача,
так і з вини інших осіб підприємства, що
підтверджується актом розслідування
нещасного випадку форми Н-5 від 10.06.2013
року (а.с.3-4) та актом про нещасний
випадок на виробництві форми Н-1 №11 від
10.06.2013 року (а.с.5-6), довідкою МСЕК №240459
від 15.04.2014 (а.с.7).

З акту розслідування нещасного випадку
від 10.06.2013 року (а.с.3-4) та акту про
нещасний випадок №11 від 10.06.2013 року
(а.с.5-6) вбачається, що нещасний випадок
з ОСОБА_1 трапився внаслідок
невиконання вимог інструкції з охорони
праці, а саме: гірничим майстром
дільниці «Ремонтно відновлювальних
робіт та погашення» ОСОБА_3, який не
забезпечив безпечне ведення робіт у
зміні, чим порушив п.4.10 «Посадової
інструкції гірничого майстра дільниці
«Ремонтно відновлювальних робіт та
погашення» та внаслідок невиконання
гірником підземним дільниці «Ремонтно
відновлювальних робіт та погашення»
ОСОБА_1, який під час виконання роботи
не слідкував за особистою безпекою, чим
порушив п.1.10 «Інструкції з охорони
праці №5 для гірника підземного».

Враховуючи наведене, в судовому
засіданні встановлено, що умови праці
позивача не відповідали вимогам ст. 153
КЗпП і що відповідач не забезпечив
додержання вимог законодавства щодо
прав працівників у галузі охорони
праці, що підтверджується актом про
нещасний випадок на виробництві та
актом розслідування нещасного випадку,
який стався на виробництві.

Зазначені небезпечні умови праці стали
однією із причин нещасного випадку на
виробництві з позивачем, який
внаслідок отриманої травми отримав
ушкодження здоров'я.

Пошкодженням здоров'я внаслідок
отриманої на виробництві травми
позивачеві завдано моральну шкоду, яка
обумовлена моральними та фізичними
стражданнями з приводу пошкодження
здоров'я, погіршенням життєвих умов, що
потребує від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Відповідно до ст.237-1 КЗпП України,
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Згідно до п.7 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31.03. 1995
року "Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової
шкоди" (із змінами, внесеними згідно з
Постановою Пленуму Верховного суду
України № 5 від 25.05.2001 року) заподіяна
моральна (немайнова) шкода
відшкодовується фізичній чи юридичній
особі, права якої були безпосередньо
порушені протиправними діями
(бездіяльністю) інших осіб.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з врахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Відповідно до п.9 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 31
березня 1995р. № 4 „Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди" розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає залежно від
характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат, їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. При цьому
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

Відповідно до ст..60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами
є будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги та заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
справи.

Доказами, наявності факту
заподіяння позивачу моральної шкоди, є
акт про нещасний випадок на
виробництві, акт розслідування
нещасного випадку, рішеннями МСЕК про
встановлення позивачу стійкої втрати
працездатності.

В судовому засіданні на основі аналізу
приведених вище доказів вірогідно
встановлено вину відповідача у
спричинені позивачеві моральної шкоди
внаслідок пошкодження здоров'я, що є
підставою для задоволення його позову.

З врахуванням викладеного, суд вважає
законними та обґрунтованими вимоги
позивача до відповідача про
відшкодування моральної шкоди, так як
внаслідок виробничої травми позивачу
заподіяні фізичний біль і душевні
страждання. Ушкодження здоров'я
призвело до порушення його особистих
немайнових прав, таких як, право на
охорону здоров'я, на безпечну працю.
Внаслідок ушкодження здоров»я
позивача було звільнено з роботи за
станом здоров»я. Все це призвело до
порушення його звичного образу життя
та вимагає від позивача додаткових
зусиль для організації свого життя, що
належним чином має бути компенсовано.

Дані обставини знайшли своє
підтвердження в матеріалах справи,
дослідженими та проаналізованими у
ході судового розгляду.

Враховуючи глибину моральних та
фізичних страждань позивача з приводу
пошкодження здоров'я, ступінь втрати
ним професійної працездатності, а
також те, що нещасний випадок на
виробництві трапився в тому числі і з
вини самого позивача, який порушив
положення інструкції з охорони праці,
суд вважає за необхідне стягнути з
відповідача на користь позивача 9 000
грн. в порядку відшкодування моральної
шкоди.

Задовольнити вимоги позивача про
стягнення з відповідача 15 000 грн. в
порядку відшкодування моральної шкоди
суд не находить можливим, оскільки така
сума не відповідає глибині моральних
та фізичних страждань позивача,
ступеню втрати ним професійної
працездатності.

Прийняти до уваги заперечення
представника відповідачів про те, що
позивач не довів факту спричинення
йому моральної шкоди внаслідок
спричиненої травми, суд не може,
оскільки це твердження спростовується
наданим позивачем та дослідженими в
судовому засіданні доказами, крім
цього в п. 4.1 рішення Конституційного
Суду України від 27 січня 2004 року № 1-9/2004
р. зазначено, що ушкодження здоров'я,
заподіяне потерпілому під час
виконання трудових обов'язків
незалежно від ступеня втрати
професійної працездатності вже
спричиняють йому моральні і фізичні
страждання.

У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, з
відповідача слід стягнути на користь
держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст..ст.5,10,60,88,209,212-215 ЦПК
України, на підставі ст.ст. 153, 173, 237-1
КЗпП України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДТЕК
"Добропіллявугілля" про відшкодування
моральної шкоди - задовольнити
частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДТЕК
"Добропіллявугілля", місцезнаходження
якого: 85043, Україна, Донецька обл..,
м.Білицьке, вул. Красноармійська, 1А,
, р/р №5000 у ЦВ ПАТ
"Донгорбанк" м. Донецька, МФО 334970, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП
НОМЕР_1, в рахунок відшкодування
моральної шкоди 9 000,00 (дев'ять тисяч)
гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДТЕК
"Добропіллявугілля", місцезнаходження
якого: 85043, Україна, Донецька обл..,
м.Білицьке, вул. Красноармійська, 1А,
, р/р №5000 у ЦВ ПАТ
"Донгорбанк" м. Донецька, МФО 334970, на
користь держави судовий збір в розмірі
243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 коп.)
на ррахунок 0035, код платежу 22030001,
МФО 834016, банк отримувач - ГУ
ДКУ Донецької області.

В решті позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Донецької області
через Добропільський міськрайонний
суд Донецької області протягом 10 днів з
дня проголошення рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення
проголошенні 24 липня 2014 року. З повним
текстом рішення сторони можуть бути
ознайомлені 29 липня 2014 року

Надруковано в нарадчій кімнаті у
одному примірнику.

Суддя

О.В.Здоровиця

24.07.2014