Справа № 639/5584/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2014 року Жовтневий районний
суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Срокіної І.І.,

за участю секретаря - Макушенко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Харкові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, 3-я особа Харківська міська
рада про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою та
відшкодування моральної шкоди та за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою, зобов,язання
повернути частину земельної ділянки,
шляхом знесення виступу господарської
будівлі -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2013 р. позивач за первісним
позовом звернулася до суду із
зазначеною заявою, у якій просила
усунути перешкоди у користуванні
земельною ділянкою площею 300 кв.м, та
зобов'язати відповідачів прибрати з
земельної ділянки, яка належить
домоволодінню АДРЕСА_1 самовільно
збудованої прибудови, а саме ОСОБА_2
частку флігеля, а ОСОБА_3 частку боксів
гаражу та стягнути з відповідачів на її
користь судові витрати.

В подальшому уточнила позовні вимоги
та просила усунути перешкоду в
користуванні земельною ділянкою
площею 300 кв.м., та зобов'язати
відповідача ОСОБА_2 прибрати з
земельної ділянки, яка належить
домоволодінню АДРЕСА_1 самовільно
збудовану частину флігеля та стягнути
з відповідача моральну шкоду у розмірі
4000 грн. та судові витрати.

В обґрунтування заявлених вимог
зазначала, що вона є власником
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1
на підставі договору купівлі-продажу.
Власниками сусідніх житлових будинків
є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Під будівництво
вказаного будинку АДРЕСА_1 відведена
земельна ділянка розміром 300 м.кв.

Між власниками сусідніх будинків
склався певний порядок щодо
користування земельною ділянкою, але
земельні ділянки не приватизовані.
Змінились власники, та стали виникати
спори по користуванню земельною
ділянкою.

У даний час виник спір про порядок
користування земельною ділянкою, так
як відповідачі зробили пристрої з обох
сторін.

ОСОБА_2 збудувала флігель, частка якого
біля 2 м знаходиться на землі , яка
належить домоволодінню АДРЕСА_1.

Зазначає, що відповідач грубо порушила
її права користування земельною
ділянкою, так як вона не може
користуватися земельною ділянкою, яка
належить її домоволодінню та
насаджувати овочі та фрукти на свій
розсуд.

Крім майнової їй заподіяно також і
моральну шкоду, яку вона оцінює в 4000
грн., яка полягає у душевних
стражданнях, яких позивач зазнала у
зв'язку із знищенням і пошкодженням її
майна. Добровільно відшкодувати шкоду
відповідач відмовилася.

У серпні 2013 р. ОСОБА_2 звернулася до суду
із зустрічним позовом, у якому, в
уточненій редакції, просить усунути
перешкоди в здійсненні права
користування земельною ділянкою по
АДРЕСА_2, зобов'язати ОСОБА_1 повернути
самовільно зайняту частину земельної
ділянки АДРЕСА_2 у придатному для
використання стані, шляхом знесення
виступу самочинно збудованої
господарської будівлі на самовільно
зайнятій земельній ділянці АДРЕСА_2 на
0,13 м в бік ділянки АДРЕСА_1 та перенести
огорожу на зламі забору на відстані 0,64
м в бік ділянки АДРЕСА_1.; стягнути з
відповідача судові витрати у розмірі
114,71 грн.

В обґрунтування заявлених вимог
зазначала, що вона є власником 46 /100
частин домоволодіння, розташованого у
АДРЕСА_2, яке складається з двох жилих
будинків: літ. «А-1», 1930 р. побудови та
літ. «Б-1», 1959 р. побудови з прибудовами,
надвірними будівлями та спорудами.

В домоволодінні АДРЕСА_2 вона проживає
з народження, тобто з 1949 р. Під
будівництво зазначеного домоволодіння
20.08.1931 р. її дідові ОСОБА_5 Харківським
комунальним господарством була
віддана земельна ділянка АДРЕСА_2 для
безоплатного користування, під
забудування, відповідно договору про
право забудування вчастка землі від
20.08.1931 р. На зазначеній земельній
ділянці її дід у 1930 р. побудував будинок
літ. «А-1». Пізніше, у 1995 р. її матір -
ОСОБА_6 на земельній ділянці АДРЕСА_2
побудувала житловий будинок літ. «Б-1»,
будівництво якого оформлено у 1959 р. на
підставі Рішення Виконкому Жовтневої
Райради депутатів трудящих.

Згідно з викопіювання плану
будівельного кварталу № 2161 на земельну
ділянку АДРЕСА_2 станом на 20.09.1955 р.
відвід земельної ділянки АДРЕСА_2 має
такі межі: - по АДРЕСА_3; - по межі
будинковолодіння АДРЕСА_4; - з тильної
сторони - 35,41 м (північна сторона); - по
межі будинковолодіння АДРЕСА_5.

Площа земельної ділянки АДРЕСА_2
складає - 736 кв.м. згідно з викопіювання
плану будівельного кварталу № 2161 на
земельну ділянку АДРЕСА_2 станом на
20.09.1955 р., рішення Виконавчого комітету
Жовтневої районної ради народних
депутатів Харківської області від
15.04.1986р. та технічного паспорту на
індивідуальний житловий будинок
АДРЕСА_2.

Межа земельної ділянки АДРЕСА_2 завжди
була незмінною, жодних конфліктів із
сусідами стосовно розмежування ніколи
не виникало до моменту вселення в
сусідній будинок АДРЕСА_1 18.12.2002 р.
відповідачки - ОСОБА_1, в зв'язку з
придбанням нею житлового будинку літ.
АДРЕСА_1. Будинок літ. «А» по АДРЕСА_1 був
побудований у 1969 р., для будівництва
якого Рішенням райвиконкому виділено
земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 300
кв.м. за рахунок ущільнення земельних
ділянок АДРЕСА_6 та АДРЕСА_2.

Після вселення відповідач почала
необґрунтовано та безпідставно
звинувачувати позивача в самовільному
захопленні частини земельної ділянки,
яка їй належить та вимагати її
повернення, шляхом знесення на
земельній ділянці АДРЕСА_2 часини
жилого будинку літ. «Б-1», який був
побудований її матір'ю ще у 1955 р. З цією
метою відповідач неодноразово вчиняла
скандали з погрозами в її адресу та
членів її родини, та була попереджена
дільничним інспектором про
недопущення подібної поведінки у
відношенні сусідів.

Зазначає, що від слів та погроз,
відповідач перейшла до рішучих дій - у
2004 р. зі сторони домоволодіння АДРЕСА_2
самовільно демонтувала огорожу
довжиною 6,2 м. і побудувала капітальну
одноповерхову будівлю, будівництво
якої було заборонено згідно припису
Виконавчого комітету Жовтневої
районної ради м. Харкова Харківської
області. Вимогу припису відповідач не
виконала.

На неодноразові звернення позивача
припинити будівництво на земельній
ділянці АДРЕСА_2 та повернути
самовільно захоплену земельну ділянку,
яка відноситься до прибудинкової
території позивача, відповідач не
реагує та має намір захопити ще частину
земельної ділянки домоволодіння
АДРЕСА_2, шляхом зобов'язання її у
судовому порядку знести частину
житлового будинку літ. «Б-1».

Земельний спір між ними, власниками
домоволодінь АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2
розглядався Узгоджувальною комісією з
розгляду суперечок суміжного
землекористування Харківської міської
ради. Однак згоди не досягнуто.

В добровільному порядку земельна
ділянка, захоплена відповідачем, до
теперішнього часу не звільнена.

У зв'язку з незаконним будівництвом
господарської будівлі на земельній
ділянці АДРЕСА_2 та зміщенням огорожі в
бік садиби АДРЕСА_2 відповідач
спричинила їй моральну шкоду, що
полягає, зокрема, в тому, що були
порушені її права користувача
земельною ділянки, внаслідок чого вона
відчувала моральні страждання,
викликані необхідністю докладати
додаткових зусиль для організації
ведення своїх справ а захищати свої
права в судовому порядку.

У судовому засіданні позивач за
первісним позовом підтримала позовні
вимоги та просила їх задовольнити,
надала пояснення аналогічні
вищевикладеним. Проти задоволення
зустрічного позову заперечувала.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2
та її представник заперечували проти
задоволення позовних вимог ОСОБА_1
Підтримали свої позовні вимоги та
просили їх задовольнити, надавши
пояснення аналогічні вищевикладеним.

Представник третьої особи Харківської
міської ради, у судове засідання не
з'явився, надав заперечення, у яких
просив справу розглядати за
відсутності представника, у задоволені
позовних вимог відмовити.

Суд, вислухавши пояснення учасників
процесу, які з'явилися, дослідивши
матеріали справи, приходить до
висновку, що у задоволенні первісного
та зустрічного позову необхідно
відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.ч.2 та 3 ст.10 ЦПК
України сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених позовних вимог і на підставі
доказів сторін.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень.

Судовим розглядом встановлено, що
ОСОБА_1 на підставі договору
купівлі-продажу від 18.12.2002 р.,
посвідченого ПН ХМНО ОСОБА_7, належить
житловий будинок АДРЕСА_1 з надвірними
будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 (а.с.
7-10).

ОСОБА_2 - на підставі договору дарування
від 22.07.1989 р., належить 18 /100 частин
домоволодіння, яке розташоване у
АДРЕСА_2 та 28/ 100 частин зазначеного
домоволодіння, згідно із свідоцтвом
про право на спадщину за законом від
18.09.1998 (а.с. 26-28, 29).

Відмовляючи у задоволенні первісних
позовних вимог, суд виходить із того,
що суду не надано належних та
допустимих доказів, відповідно до
вимог ст.. ст.. 58, 59 ЦПК України, того, що у
позивача існують перешкоди у
користуванні земельною ділянкою.

Суд відмовляє також і у задоволенні
вимог про стягнення моральної шкоди,
оскільки вони є похідними від вимог про
усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою.

Не встановлено судом і підстав для
задоволення зустрічних вимог ОСОБА_2,
оскільки суду також не надано доказів,
що відповідач за зустрічним позовом
перешкоджає позивачу у користуванні
земельною ділянкою, жодних доказів
того, що частина самовільно
збудованого приміщення знаходиться на
земельній ділянці позивача, суду не
надано. Відповідач зазначене
заперечує, надала технічний паспорт
станом на 2002 р., із якого не вбачається
наявності на земельній ділянці
позивача самовільно збудованих
приміщень. Інших належних та
допустимих доказів на підтвердження
заявлених вимог, що є обов'язком
позивача згідно з вимогами ст.. 60 ЦПК
України, суду не надано.

Суд не приймає до уваги письмові докази
надані ОСОБА_2, а саме технічний
висновок по інструментальній зйомці,
оскільки його виконано станом на 2009 р.

На підставі вищевикладеного суд
вважає за необхідне у задоволенні
вимог позивачам за первісним та
зустрічним позовом відмовити за їх
недоведеністю.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 10,11,60, 209, 212, 215-218 ЦПК
України, ст.. 331 ЦК України суд,-

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до
ОСОБА_2, 3-я особа Харківська міська
рада про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою та
відшкодування моральної шкоди -
відмовити.

ОСОБА_2 у задоволенні зустрічних
позовних вимог до ОСОБА_1 про усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою, зобов,язання повернути
частину земельної ділянки, шляхом
знесення виступу господарської
будівлі- відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Жовтневий районний суд м. Харкова
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Головуючий суддя
Срокіна І.І.