Справа № 2-166/2011
Головуючий у І інстанції Шинкар
А.О.Провадження № 22-ц/780/9/14
Доповідач у 2 інстанції Мережко
РІШЕННЯ

Іменем України

06 серпня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі :

Головуючого судді: Мережко М.В.,

Суддів: Савченко С.І., Сержанюка А.С.

При секретарі: Черепинець А.І.

Розглянула в відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на рішення Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 16 листопада 2011 року у
справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, дослідивши
матеріали справи, перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2010 року позивач ОСОБА_5
звернулась до суду із позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділ у
натурі частки із майна, що є у спільній
частковій власності.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона
та відповідачі є співвласниками
земельної ділянки, площею 0,0520 га та
будинковолодіння АДРЕСА_1, які вони
успадкували після смерті батьків -
ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
та ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач вказувала, що їй належить 1/4
частина земельної ділянки та
21/120 домоволодіння. Добровільно
провести поділ вказаного майна сторони
відмовляються.

Позивач просила суд поділити в натурі
земельну ділянку та житловий будинок.

Рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області від 16 листопада
2011 року позов задоволено.

Поділено в натурі житловий будинок з
господарськими будівлями і спорудами
по АДРЕСА_1 між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 згідно першого варіанту
будівельно-технічної експертизи від 04
липня 2011 року (додаток № 1):

ОСОБА_5 виділено: коридор 1-1 площею 4,0
кв.м., житлову кімнату 1-5
площею 6,3 кв.м., частину веранди 1-6
площею 4,5 кв.м., колодязь "К", тротуар "Т",
частину огорожі " 14", що складає 21/100
частку домоволодіння;

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 виділено:
житлову кімнату 1-2 площею 9,4 кв.м.,
житлову кімнату 1-3 площею 9,0 кв.м.,
житлову кімнату 1-4 площею 19.9
кв.м., частину веранди 1-6 площею 7.1 кв.м.,
кухню 1-7 площею 6,9 кв.м., сарай "Б",
вбиральню "Г", колодязь "К1", частину
огорожі "N", що складає 79/100 часток
домоволодіння.

Зобов'язано ОСОБА_5 розібрати
перегородку між коридором 1-1 та
житловою кімнатою 1-5; влаштувати
дверний проріз та встановити дверний
блок між своєю частиною веранди 1-6 та
житловою кімнатою 1-5; влаштувати
перегородку у веранді 1-6, відокремивши
свою частину площею 4,5 кв.м.; замурувати
дверні прорізи між коридором 1-1 та
верандою 1-6, між коридором 1-1 та
житловими кімнатами 1-2 і 1-4.

Зобов'язано ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
влаштувати дверні прорізи та
встановити дверні блоки між кухнею 1-7
та кімнатою 1-2,і між житловими
кімнатами 1-2 та 1-4.

Поділено в натурі земельну ділянку
площею 0,0520 га, що розташована по
АДРЕСА_1 між ОСОБА_5 та
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 відповідно на 1/4
та 3/4 частини згідно першого варіанту
будівельно-технічної експертизи від 04
липня 2011 року (додаток № 2):

ОСОБА_5 виділено частину земельної
ділянки площею 130 кв.м. (на плані
позначена зеленим кольором): під
житловою забудовою - 18,4 кв.м., під
господарською забудовою, двором,
городом - 111,6 кв.м.

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 виділено частину
земельної ділянки площею 390 кв.м. (на
плані позначена червоним кольором): під
житловою забудовою - 64,9 кв.м., під
господарською забудовою, твором,
городом - 325,1 кв.м.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2,
ОСОБА_3. ОСОБА_4 грошову компенсацію в
сумі 513,5 грн. кожному за відхилення від
ідеальної частки у вартості
домоволодіння.

Не погоджуючись з рішенням суду,
відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
подали апеляційну скаргу, в якій
просили скасувати рішення
Броварського міськрайонного суду
Київської області від 16 листопада 2011
року та ухвалити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних
вимог, з підстав порушення норм
матеріального та процесуального права.

Рішенням Апеляційного суду Київської
області від 18 січня 2012 року задоволено
апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 Рішення суду першої інстанції
скасовано, ухвалено нове рішення про
відмову у задоволенні позову ОСОБА_5

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних и
кримінальних справ від 12 вересня 2012
року рішення апеляційного суду
Київської області від 18 січня 2012 року
скасовано, справу направлено на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 13 листопада 2012 року
задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 Рішення суду першої
інстанції скасовано, ухвалено нове
рішення про відмову у задоволенні
позову ОСОБА_5

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних и
кримінальних справ від 13 березня 2013
року рішення апеляційного суду
Київської області від 13 листопада 2012
року скасовано, справу направлено на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повного і всебічно з'ясованих
обставин справи, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов"язана довести обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд. Таке
право мають також особи (за винятком
тих осіб, які не мають цивільної
процесуальної дієздатності), в
інтересах яких заявлено вимоги.

Суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи: роз'яснює
особам, які беруть участь у справі, їх
права та обов'язки, попереджує про
наслідки вчинення або невчинення
процесуальних дій і сприяє здійсненню
їхніх прав у випадках, встановлених цим
Кодексом.

Виходячи із засад ст. 15 ЦПК України,
суди розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин.

Задовольняючи позов про поділ
житлового будинку та земельної
ділянки, суд виходив з того, що сторонам
на праві спільної часткової власності
належить житловий будинок та земельна
ділянка і поділ вказаного майна
можливий відповідно до висновку
експерта С -11257 від 04 липня 2011 року
експертної фірми «Еталон».

З таким висновком суду першої
інстанції не можна погодитися з
наступних підстав.

Як видно із матеріалів справи, ОСОБА_5,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на праві
спільної часткової власності належить
житловий будинок по АДРЕСА_1 та
земельна ділянка, які вони успадкували
після смерті батьків.

ОСОБА_5 на праві власності належить 21/120
житлового будинку та 1/4 земельної
ділянки. Інша частина належить
відповідачам по справі. Житловий
будинок має загальну площу 84,3 кв.м,
житлову 44,6 кв.м. та надвірні будівлі.

Відповідно до ч.4 ст. 338 ЦПК України
висновки і мотиви, з яких скасовані
рішення є обов'язковими для суду першої
чи апеляційної інстанції при новому
розгляді справи.

Скасовуючи рішення апеляційних судів,
Вищий спеціалізований суд України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, в ухвалах зазначав, що у
випадках, коли для поділу необхідне
переобладнання або перепланування
будинку, він проводиться за наявності
на це дозволу виконавчого комітету
місцевої ради ( ст. 152 ЖК України),
висновків технічної експертизи щодо
можливих варіантів поділу будинку в
натурі, а у необхідних випадках -
висновків органів державного
архітектурно - будівельного контролю,
пожежної і санітарної інспекції про
допустимість пов'язаних з цим поділом
переобладнань і перепланувань, які суд
апеляційної інстанції не витребував,
не досліджував. Крім того було
зазначено, що суд першої інстанції, при
вирішення справи взяв до уваги
висновок експертизи, проведений не
атестованим експертом, а суб'єктом
сертифікованої оціночної діяльності.

На виконання вимог ухвал Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ по справі було призначено судову
технічно- будівельну експертизу щодо
можливих варіантів поділу будинку в
натурі, витребувані висновки виконкому
місцевої ради щодо дозволу на
переобладнання і перепланування
жилого будинку, характеру робіт, їх
вартості.

Відповідно до листа виконкому
Броварської міської ради Київської
області від 30 травня 2013 року № 9
-7-859, адресованого ОСОБА_5, останній
роз'яснено, що проведення
реконструкції, перепланування,
переобладнання, капітального ремонту
житлового будинку можливе відповідно
до вихідних даних проектної
документації, затвердженої в
установленому порядку, з дотриманням
будівельних норм, державних стандартів
і правил згідно із чинним
законодавством ( т.2 а.с. 60,61).

Відповідно до висновку експерта №
140614-01 від 14 червня 2014 року ДП
Київського НДІ незалежних експертиз
ринкова вартість будинку з надвірними
будівлями та спорудами, розташованого
за адресою: АДРЕСА_1, з урахуванням
земельної ділянки (земельної
компоненти) складає 570 721 грн. Ринкова
вартість 21120 частини житлового будинку
з надвірними будівлями та спорудами, з
урахуванням земельної ділянки
(земельної компоненти) складає 99 876 грн.
Виділити 21120 частину у житловому
будинку, що в одиницях площі складає 11,7
кв.м. не вбачається за можливе.
Відповідно до вимог нормативних актів
на площі 11,7 кв.м. (5.5 кв.м. житлова, 2.0 кв.м.
- допоміжна), що припадає на частку 21120,
неможливо влаштувати, як мінімум,
однокімнатну квартиру. (т.2 а.с. 124-155).

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України
співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності.

Згідно роз'яснень постанови Пленуму ВС
України від 4 жовтня 1991 року
№ 7 "Про практику застосування судами
законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок", при вирішенні справ про виділ
в натурі часток жилого будинку, що є
спільною частковою власністю, судам
належить мати на увазі, що це можливо,
якщо кожній із сторін може бути
виділено відокремлену частину будинку
з самостійним виходом (квартиру). Виділ
також може мати місце при наявності
технічної можливості переобладнати
приміщення в ізольовані квартири.

Відповідно до вимог ст. 152 ЖК України
переобладнання і перепланування
жилого будинку (квартири), що належить
громадянинові на праві приватної
власності, провадяться з дозволу
виконавчого комітету місцевої Ради.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5,
суд першої інстанції не взяв до уваги,
що у виділеній частині позивачці, не
передбачена жила кімната навіть
мінімального розміру, не передбачені
підсобні приміщення: кухня і санвузол.
Зазначене не дає підстав вважати, що
частина жилого будинку, яка виділена
позивачці, становить ізольовану
квартиру. Також в порушення вимог п. 2
ст. 53 ЦПК України судову
будівельну-технічну експертизу
провели експерти ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які
працюють у складі ліцензованого
суб'єкта землевпорядної діяльності та
сертифікованого суб'єкта оціночної
діяльності, які зареєстровані в
Державному реєстрі оцінювачів, а не
судових експертів.

Враховуючи, що відповідно до висновку
експерта від 14 червня 2014 року, поділ
будинку в натурі неможливий, крім того
в матеріалах справи відсутній дозвіл
виконкому ради про переобладнання і
перепланування жилого будинку, рішення
суду в частині поділу будинку в натурі
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення, яким у позові необхідно
відмовити.

Оскільки, в судовому засіданні не
доведено, що позивачу можливо виділити
відокремлену ізольовану частину
будинку, яка б відповідала будівельним,
санітарним, протипожежним нормам,
рішення суду в частині виділу частини
земельної ділянки, для обслуговування
будинку, також необхідно скасувати і в
позові ОСОБА_5 відмовити.

Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України
встановлено, що судові витрати
складаються з судового збору та витрат,
пов'язаних з розглядом справи, до яких,
зокрема, належать витрати на
інформаційно-технічне забезпечення,
витрати на правову допомогу,
проведення судових експертиз Стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

При повному або частковому задоволенні
позову майнового характеру до кількох
відповідачів судові витрати, понесені
позивачем, відшкодовуються ними
пропорційно розміру задоволених судом
позовних вимог до кожного з
відповідачів.

Відповідно до ч.4 ст. 88 ЦПК України у
разі залишення позову без задоволення,
закриття провадження у справі або
залишення без розгляду позову
позивача, звільненого від оплати
судових витрат, судові витрати,
понесені відповідачем, компенсуються
за рахунок держави.

Враховуючи, що позивачу ОСОБА_5
відмовлено у задоволенні позову, не
підлягають до задоволення її вимоги
про стягнення коштів за проведення
експертизи, разом з тим підлягають до
задоволення вимоги ОСОБА_2 про
стягнення судового збору в розмірі 110,25
грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313- 316, 319 ЦПК
України колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 - задовольнити.

Рішення Броварського міськрайонного
суду Київської області від 16 листопада
2011 року - скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_5
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділ у
натурі частки із майна, що є у спільній
частковій власності.

Стягнути з ОСОБА_5 судовий збір в
розмірі 110 грн. 25 коп. на користь ОСОБА_2.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в касаційному
порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: