АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________Про
вадження№22ц/790/5506/14
Головуючий 1 інстанції - Омельченко
К.О.Справа № 638/2924/14-ц
Доповідач -Коровін С.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2014 року судова колегія
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області
в складі :

Головуючого: -
Коровіна С.Г.

Суддів : - Сащенко І.С.,
Довгаль А.П.

При секретарі: - Костенко Я.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
на ухвалу Дзержинського районного суду
м. Харкова від 28 лютого 2014 року по
справі за поданням головного
державного виконавця Дзержинського
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції Герасімової Л.П. про надання
дозволу на реалізацію майна, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2014 року головний державний
виконавець Дзержинського відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції Герасімова Л.П. звернулася до
суду з клопотанням про надання дозволу
на реалізацію майна.

При цьому посилалася на те, що на
примусовому виконанні в Дзержинському
відділі ДВС ХМУЮ перебуває виконавчий
лист № 2-1455/10 від 31.08.2012 року
Дзержинського районного суду м.
Харкова про стягнення солідарно з
ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь АКІБ
«УкрСиббанк» заборгованості по
договору надання споживчого кредиту №
0 від 23.06.2008 року у сумі 102814,94 дол.
США, що по курсу НБУ станом на 07.09.2009
року становить 822005,44 грн.

Згідно копії технічного паспорту ХМБТІ
реєстровий №79940 від 31.01.2006 року та копії
договору іпотеки від 23.06.2008 року за
боржником зареєстрована на праві
власності квартира АДРЕСА_1.

Згідно повідомлення КП «Жилкомсервіс»
за вказаною адресою зареєстровані:
ОСОБА_7, дружина 1982 року народження;
ОСОБА_8, донька 2000 року народження;
ОСОБА_9, невістка 1983 року народження;
ОСОБА_10, племінниця 2009 р.; ОСОБА_11,
племінник 2011 р.

В зв'язку з чим вони звернулися до суду
з вказаною заявою та просять її
задовольнити.

Ухвалою Дзержинського районного суду
м. Харкова від 28 лютого 2014 року у
задоволенні заяви державного
виконавця Дзержинського ВДВС ХМУЮ
Герасімової Л.П. про надання дозволу на
реалізацію майна - відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої
інстанції ПАТ «УкрСиббанк» звернулися
до суду з апеляційною скаргою, в якій
просить ухвалу Дзержинського
районного суду м. Харкова від 28 лютого
2014 року скасувати та задовольнити
подання державного виконавця. Апелянт
вважає, що судом порушені вимоги
матеріального і процесуального закону.

Державна виконавча служба ухвалу суду
не оскаржила.

Заслухавши доповідача, представника
банку, перевіривши обставини справи
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Як встановлено судом, Судом
встановлено, що рішенням Дзержинського
районного суду м. Харкова від 19.11.2010
було задоволено позовні вимоги АКІБ
«УкрСиббанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про
солідарне стягнення заборгованості за
кредитом у розмірі 822005,44 грн.

31.08.2011 року на виконання вказаного
рішення суду було видано виконавчий
лист.

05.08.2013 року головним державним
виконавцем Дзержинського відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції Герасімовою Л.П. винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження № ВП № 39221453 з примусового
виконання виконавчого листа № 2-1455/10
від 31.08.2011 року, що виданий Дзержинським
районним судом м. Харкова.

Згідно копії технічного паспорту ХМБТІ
реєстровий № 79940від 31.01.2006 та копії
договору іпотеки від 23.06.2008 року за
боржником зареєстрована на праві
власності квартира АДРЕСА_1.

Згідно повідомлення КП «Жилкомсервіс»
за вказаною адресою зареєстровані;
ОСОБА_7, дружина 1982 року народження;
ОСОБА_8. донька 2000 року народження;
ОСОБА_9, невістка 1983 року народження;
ОСОБА_10, племінниця 2009 р.; ОСОБА_11,
племінник 2011 р.

Відповідно до п. 4.5.9 «Інструкції з
організації примусового виконання
рішень» у разі передачі на реалізацію
нерухомого майна, право власності на
яке або право користування яким мають
неповнолітні, необхідний попередній
дозвіл органів опіки та піклування, що
надається відповідно до закону.

В зв'язку з тим, що за адресою АДРЕСА_1
зареєстровані неповнолітні діти, а
саме ОСОБА_8, донька 2000 року народження,
ОСОБА_10, племінниця 2009 р., ОСОБА_11,
племінник 2011 р., державним виконавцем
було направлено запит від 25.12.2013 року до
Харківської міської ради про надання
дозволу на реалізацію зазначеного вище
майна.

Управління служб у справах дітей
Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради від
13.02.2014 року повідомило, що заперечує
проти реалізації квартири АДРЕСА_1, у
зв'язку з тим, що реалізація
вищезазначеного майна приведе до
порушення житлових прав неповнолітніх
дітей.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України
„Про основи соціального захисту
бездомних громадян і безпритульних
дітей", п. 4.5.9 Інструкції з організації
примусового виконання рішень,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 02.04.2012 року за номером 489/20802, для
здійснення будь-яких правочинів
стосовно нерухомого майна, права
власності на яке або право
користування яким мають діти, потрібна
попередня згода органів опіки та
піклування.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний вживати
заходів примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Як вбачається з досліджених в судовому
засіданні документів головним
державним виконавцем не було вжито
всіх необхідних заходів щодо
примусового виконання рішення суду, не
встановлено наявність у боржників
іншого майна, на яке може бути звернуто
стягнення, крім того суду не надано
доказів направлення боржникам
постанови про відкриття виконавчого
провадження та отримання ним вказаної
постанови.

Таким чином, відповідно Закону України
„Про охорону дитинства", Закону
України „Про основи соціального
захисту бездомних громадян та
безпритульних дітей", враховуючи
неспіврозмірність суми боргу та
вартості квартири, суд вважає, що заява
задоволенню не підлягає оскільки це
буде суперечити правам та інтересам
малолітньої дитини.

Відповідно до Закону України «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті» від 03
червня 2014 року за №1304-VIІ, вбачається, що
протягом дії цього Закону:

1) не може бути примусово стягнуте
(відчужене без згоди власника) нерухоме
житлове майно, яке вважається
предметом застави згідно із статтею 4
Закону України «Про заставу» та/або
предметом іпотеки згідно із статтею 5
Закону України «Про іпотеку», якщо таке
майно виступає як забезпечення
зобов'язань громадянина України
(позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що: - таке нерухоме
житлове майно використовується як
місце постійного проживання
позичальника/майнового поручителя або
є об'єктом незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна, яке
перебуває в іпотеці, за умови, що у
позичальника або майнового поручителя
у власності не знаходиться інше
нерухоме житлове майно; - загальна
площа такого нерухомого житлового
майна (об'єкта незавершеного
будівництва нерухомого житлового
майна) не перевищує 140 кв. метрів для
квартири та 250 кв. метрів для житлового
будинку;

2) не може бути примусово стягнуте
(відчужене без згоди власника) інше
майно (майнові права), яке відповідно до
законодавства або кредитного договору
підлягає стягненню з позичальника,
зазначеного у підпункті 1 цього пункту,
при недостатності коштів, одержаних
стягувачем від реалізації (переоцінки)
предмета застави (іпотеки);

3) кредитна установа не може уступити
(продати, передати) заборгованість або
борг, визначений у підпункті 1 цього
пункту, на користь (у власність) іншої
особи.

З матеріалів справи вбачається, що
споживчий кредит, отриманий
відповідачами складав 100000 доларів США,
площа квартири на яку державний
виконавець просить звернути стягнення
складає 59,3 кв.м.

Колегія констатує, що даний закон
розповсюджує свою дію на
правовідносини, які склались між
сторонами спору і з цих підстав також
неможливо звернути стягнення на
предмет іпотеки.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319
ЦПК України судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відхилити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м.
Харкова від 28 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно і
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -