АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/5528/14
Справа № 639/1761/14-ц
Категорія: про визнання права
Доповідач - Швецова Л.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі :

головуючого - Швецової Л.А.

суддів - Піддубного Р.М.,
Пономаренко Ю.А.

при секретарі - Андрійко О.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Харкові
цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного
суду м. Харкова від 03 липня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про розірвання договору
дарування та визнання права власності
на будинок,-

В С Т А
Н О В И Л А :

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернувся
до суду з вказаним позовом, в
обґрунтування якого посилався на те,
що його матір'ю, ОСОБА_5, за життя, а саме
у 1984 році було подаровано його братові,
ОСОБА_6 будинок, що розташований за
адресою АДРЕСА_1

Позивач вважав, що договір
дарування укладений між його матір'ю та
його братом має бути розірваним,
оскільки останнім вівся розпусний
спосіб життя, він зловживав спиртними
напоями, надали йому значні кошти, які
він ніколи не повертав, понад десять
років він знущався над ним та над
батьками, наносив численні тілесні
ушкодження, провокував постійні
сварки, погрожував вбивством. Все
вказано робилось для того, щоб
прискорити смерть батьків, тому вважає,
ОСОБА_6 не заслуговує на такий дар.

Крім того, у 2008 року ОСОБА_5 та
ОСОБА_7, батьками позивача, було
складено заповіти, згідно з якими, все
належне їм майно на момент вчинення
заповіту та буде належати у
майбутньому, вони заповіли позивачеві,
ОСОБА_2.

Враховуючи викладене та те, що
договір дарування має бути розірваним
а також наявність заповіту позивач
просив суд визнати за ним право
власності на будинок АДРЕСА_1

Рішенням Жовтневого районного
суду м. Харкова від 03 липня 2014 року в
задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про розірвання договору
дарування та визнання права власності
на будинок - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним
рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2
звернулася на нього з апеляційною
скаргою, в якій, з посиланням на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати зазначене рішення та
ухвалити по справі нове рішення, яким
задовольнити його позов у повному
обсязі.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення сторін, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, що
позивачем були заявлені у суді першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, судова колегія приходить до
наступного:

Як передбачено ст. 11 ЦПК України,
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Відмовляючи в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2, районний суд
виходив з того, що позивач не є
стороною договору дарування і тому не
може ставити питання щодо його
розірвання.

Судова колегія погоджується з
таким висновком суду та знаходить його
таким, що ґрунтується на повно і
всебічно досліджених доказах, наданих
сторонами, є таким що відповідає
вимогам ст. ст.717,727 ЦК України.

По справі достовірно встановлено,
що ОСОБА_5, за життя, а саме у 1984 році
було подаровано ОСОБА_6 будинок, що
розташований за адресою АДРЕСА_1

У 2008 року ОСОБА_5 та ОСОБА_7, батьками
позивача, було складено заповіти,
згідно з якими, все належне їм майно на
момент вчинення заповіту та буде
належати у майбутньому, вони заповіли
позивачеві, ОСОБА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_5

09 лютого 2010 року ОСОБА_2 звернувся
до нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_6.

Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін, при цьому
суд розглядає цивільні справи не
інакше як в межах заявлених вимог і на
підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України
передбачається, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
свої вимог і заперечень.

Доказуванню підлягають обставини,
які мають значення для ухвалення
рішення у справі і щодо яких у справі,
виникає спір.

Судова колегія приходить до
висновку, що судом першої інстанції
ухвалено законне та обґрунтоване
рішення, оскільки з матеріалів справи
вбачається, що договір дарування був
укладений у 1984 році між ОСОБА_5 та
ОСОБА_8, позивач стороною вказаного
договору не був, крім цього, на час
звернення з позовом до суду і
дарувальник та обдарований вже
померли, і тому відповідно до ст. 727 ЦК
України, суд правильно відмовив в
задоволенні позовних вимог.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що вирішуючи цивільно-правовий
спір по суті заявленого позову, суд
першої інстанції повно і всебічно
дослідив обставини справи,
представлені докази, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин та закон їх регулюючий.

Таким чином, на підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317, 319
ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А
Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду
м. Харкова від 03 липня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів із дня її
проголошення.

Головуючий:

Судді: