У Х В А Л А

18 серпня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Горелкіної
Н.А.,

суддів: Іваненко Ю.Г.,
Наумчука М.І.,

Умнової О.В.,
Фаловської І.М.,

розглянувши заяву публічного
акціонерного товариства «Перший
Український Міжнародний Банк» про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 14 травня 2014 року в справі за
позовом публічного акціонерного
товариства «Перший Український
Міжнародний Банк» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року публічне акціонерне
товариство «Перший Український
Міжнародний Банк» (далі - ПАТ «Перший
Український Міжнародний Банк»)
звернулося до суду з указаним позовом,
обґрунтовуючи вимоги тим, що 28 липня 2008
року між ЗАТ «Перший Український
Міжнародний Банк», правонаступником
якого є ПАТ «Перший Український
Міжнародний Банк», та ОСОБА_4 укладено
кредитний договір, відповідно до умов
якого останній отримав у банку кошти у
розмірі 22 379 доларів США для
придбання автомобіля HONDA CIVIC, 2008 року
випуску, строком до 28 липня 2015 року
включно. На забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором між
сторонами укладено договір застави
транспортного засобу предметом якого є
вказаний автомобіль. У зв'язку з
неналежним виконанням боржником умов
кредитного договору в нього утворилась
заборгованість у розмірі 10 822,58 доларів
США та 18 470,84 грн., яку банк і просить
стягнути на свою користь.

Заочним рішенням Енергодарського
міського суду Запорізької області від
07 жовтня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Запорізької
області від 05 березня 2014 року, позов ПАТ
«Перший Український Міжнародний Банк»
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на
користь ПАТ «Перший Український
Міжнародний банк» заборгованість за
кредитним договором у розмірі 10 822,58
доларів США, що згідно з офіційним
курсом НБУ станом на 15 серпня 2013 року
становить 86 504,88 грн. та складається із
заборгованості за кредитом у розмірі 9
765,37 доларів США, заборгованості за
процентами за користування кредитом за
період з 10 жовтня 2012 року по 15
серпня 2013 року - 1057,21 доларів США.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ
«Перший Український Міжнародний банк»
пеню в розмірі 2182,09 грн., штраф за
порушення обов'язку дострокового
повернення кредиту в розмірі 1788,75 грн.,
штраф за невиконання умов договору
страхування в розмірі 14 500 грн., а всього
18 470,84 грн. Вирішено питання розподілу
судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 14 травня 2014 року
касаційну скаргу ПАТ «Перший
Український Міжнародний банк»
відхилено, а заочне рішення
Енергодарського міського суду
Запорізької області від 07 жовтня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 05 березня 2014
року залишено без змін.

У липні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ ПАТ «Перший Український
Міжнародний Банк» звернулося із заявою
про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 14 травня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, зокрема ст. 533
ЦК України.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Для прикладу наявності зазначеної
підстави подання заяви про перегляд
судових рішень заявник посилається на:

Згідно із п. 6 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей 353
- 360 ЦПК України» під судовими рішеннями
у подібних правовідносинах слід
розуміти такі, де тотожними є предмет
спору, підстави позову, зміст позовних
вимог та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Наведені заявником у вказаній заяві
доводи є необґрунтованими, оскільки в
рішеннях Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 14 березня 2012
року та від 21 березня 2012 року норми
матеріального права, на які
посилається заявник, застосовувались у
справі, правовідносини в якій є
подібними, однак фактичні обставини
відрізняються від тих, що встановлені у
даній цивільній справі.

Також слід зазначити, що в п. 9 постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 вересня 2011
року № 11 «Про судову практику
застосування статей 353 - 360 ЦПК України»
роз'яснено, що судовими рішеннями, на
які заявник посилається на
підтвердження підстави, передбаченої
п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, можуть бути
рішення: Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ; Вищого
адміністративного суду України; Вищого
господарського суду України; Судової
палати у цивільних справах Верховного
Суду України, ухвалені як судом
касаційної інстанції; апеляційних
судів загальної юрисдикції, як судів
касаційної інстанції в цивільних
справах, яким право на перегляд у
касаційному порядку цивільних справ
було надано Законом України «Про
внесення змін до Закону України «Про
судоустрій України» щодо забезпечення
касаційного розгляду цивільних справ»
від 22 лютого 2007 року. Зазначений
перелік таких судових рішень є
вичерпним. Обов'язковою є умова, щоб
цими рішеннями, які набрали законної
сили, вирішено спір по суті, та в них
судом (судами) касаційної інстанції
неоднаково застосовано одні й ті самі
норми матеріального права.

Отже, виходячи із того, що постанова
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 березня
2012 року № 5 «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» не є рішенням суду
касаційної інстанції, ухваленим по
суті спору, вона також не може братися
до уваги на підтвердження підстав,
установлених п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України.

Між тим, залишаючи без змін заочне
рішення Енергодарського міського суду
Запорізької області від 07 жовтня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 05 березня 2014
року, якими позов задоволено, суд
касаційної інстанції виходив з того, що
незважаючи на наявність у позивача
ліцензії на здійснення операції з
валютними цінностями, за умови
заявлення позову в іноземній валюті у
мотивувальній частині рішення
розрахунки заборгованості слід
наводити з переведенням іноземної
валюти в українську, за курсом,
встановленим Національним банком
України на день ухвалення рішення.

Зі змісту рішення Верховного Суду
України від 06 квітня 2011 року, на яке
посилається заявник як на підставу
неоднакового застосування касаційними
судами ст. 533 ЦК України, вбачається, що
змінюючи рішення місцевого та ухвалу
апеляційного судів в частині
визначення валюти стягнення, суд
касаційної інстанції в рішенні
зазначив, що за наявності у позивача
ліцензії на здійснення операцій з
валютними цінностями, стягнення
заборгованості по кредитному договору
за умови заявлення позовних вимог в
іноземній валюті повинно відбуватися у
валюті зобов'язання.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що наведені у заяві
ПАТ «Перший Український Міжнародний
Банк» доводи вказують на неоднакове
застосування судами касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права - ст. 533 ЦК України,
що потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, що згідно з вимогами
ст. 355 ЦПК України є підставою для
перегляду судових рішень.

У зв'язку з викладеним, колегія суддів
дійшла висновку, що заява про перегляд
судового рішення підлягає задоволенню,
а справу слід допустити до провадження
Верховного Суду України.

Керуючись статтями 353, 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

Допустити справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Перший
Український Міжнародний Банк» до
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, за заявою
публічного акціонерного товариства
«Перший Український Міжнародний Банк»
про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 14 травня 2014 року до
провадження Верховного Суду України.

Ухвалу разом із заявою про перегляд
судового рішення та доданими до неї
документами надіслати до Верховного
Суду України.

Копію ухвали разом із копією заяви
надіслати особам, які беруть участь у
справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Н.А. Горелкіна

Судді:
Ю.Г.
Іваненко

М.І. Наумчук

О.В. Умнова

І.М. Фаловська