Єдиний унікальний номер
Номер провадження № 2/340/172/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2014 року
селище Верховина

Верховинський районний суд
Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді
Данилюк М.П.

з участю: секретаря
Фурманюу В.М.

позивач
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в селищі
Верховина справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ПАТ КБ "ПриватБанк", третьої
особи: ОСОБА_2 про розірвання
додаткової угоди до кредитного
договору , -

В С Т А Н О В ИВ :

Позивачка ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом до ПАТ КБ "ПриватБанк",
третьої особи: ОСОБА_2 про розірвання
додаткової угоди до кредитного
договору, посилаючись на те, що 11.04.2008
року між нею та ПАТ КБ "ПриватБанк" було
укладено договір про іпотечний кредит
№ IFVWG 1 . Згідно умов договору банк
надав позичальнику кредит в розмірі 200
000,00 грн. зі сплатою 15 % річних за
користування кредитом.

11серпня 2008 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ
"ПриватБанк" було підписано додаткову
угоду до договору про іпотечний кредит
№ IFVWG 1 від 11.04.2008 року. Вказана
додаткова угода укладалась на підставі
заяви позичальника про конвертацію
валюти кредиту.

Згідно п. 8.1 Додаткової угоди до
Договору про іпотечний кредит, банк
зобов'язувався надати позичальнику
кредитні кошти шляхом перерахування на
відповідний рахунок на строк з 11.08.2008
року по 11.04.2023 року у вигляді строкового
кредиту у розмірі 42755,16 дол. США зі
сплатою відсотків у розмірі 1,17 % на
місяць.

З наданого позивачем розрахунку
заборгованості до позовної заяви від
09.12.2013 вбачається, що станом на 14.08.2008
року заборгованість за кредитним
договором № IFVWG 1 в гривні
становила 0,00 грн., а сальдо
заборгованості в доларах США станом на
14.08.2008 року становило 43060,10 дол. США.

Вказані обставини спростовуються
рішенням Жовтневого районного суду
міста Дніпропетровська від 04 жовтня 2011
року у справі № 2-1083/2011р. за позовом ПАТ
КБ "ПриватБанк" до ТОВ "УФА Верус",
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Вказаним рішенням було вастановлено
наступні факти:

- станом на 18.06.2009 року виникла
заборгованість за кредитним договором
№ IFVWG 1 в розмірі 43527,48 грн., в тому
числі 42457,79 грн. - заборгованість за
кредитом;

- на 04.10.2011 року заборгованість за
кредитом складає 108646,72 грн. ( в тому
числі прострочена заборгованість по
сплаті кредиту - 2125 грн. та відсотків)
13008,69 грн.

Доказом того, що залишок
заборгованості не було конвертовано з
гривні в долари США є також позовні
заяви позивача та додатки до них:

позовна заява від 18.06.2009 року про
стягнення заборгованості, подана до
Жовтевого районного суду міста
Дніпропетровська;

позовна заява від 15.03.2009 року про
звернення стягнення, подана до
Верховинського районного суду
Івано-Франківської області.

Окрім того 12 січня 2009 року між ТзОВ
"Українське фінансове агенство "ВЕРУС"
та відповідачем було укладено договір
поруку. Згідно додатку №1 до договору
поруки поручитель поручився за
боржника ОСОБА_1 за кредитним договором
№ IFVWG 1 від 11.04.2008 року з тілом
кредиту 200 000 грн.

Отже з вказаних доказів вбачається,
що ПАТ КБ "ПриватБанк" не провів
конвертацію заборгованості, та створив
ситуацію за якої поклав на кредитора
відповідальність по паралельній
сплаті заборгованості за кредитом в
гривні та сплаті заборгованості за
доларовим еквівалентом вказаного
кредиту.

Внаслідок односторонньої відмови
банку від виконання взятих на себе за
додатковою угодою зобов'язань по
наданні кредитних коштів, боржник був
фактично позбавлений можливості
погасити кредит в гривневому
еквіваленті, на що розрахував при
укладенні додаткової угоди. Окрім того
на боржника було покладено обов'язок
сплати заборгованості по двом
кредитним договорам.

Оскільки, банк не виконав умови
додаткової угоди по наданню ОСОБА_1
кредитних коштів, то у банка не було
жодних правових підстав для
нарахування та прийняття оплат ( тіло
кредиту, відсотки, пеня , комісія та ін.),
так як угода в цій частині не вступила в
законну силу.

Просить: - розірвати Додаткову угоду
від 11.08.2008 року до договору про
іпотечний кредит № IFVWG 1 від 11.04.2008
року;

- зобов'язати банк здійснити
перерахунок кредитної заборгованості
за договором про іпотечний кредит №
IFVWG 1 від 11.04.2008 року та скласти
графік погашення кредиту у якому
відобразити суми, які необхідно внести
в рахунок погашення тіла кредиту та
відсотків за користування кредитом.

Представник ПАТ КБ "ПриватБанк"
Безбородько І.М. в судове засідання не
з'явився, однак подав до суду
клопотання в якому просить справу
слухати у його відсутності та
заперечення на позовну заяву в якому
посилається на те, що ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовною заявою підписаною 17
квітня 2014 року про розірвання
додаткової угоди до кредитного
договору.

По суті справи пояснює наступне-

По перше: 11 квітня 2008 року був укладений
кредитний договір про іпотечний кредит
між ЗАТ КБ "ПриватБанк" (правоноступник
ПАТ КБ "ПриватБанк") та ОСОБА_1. По
вказаному договору ОСОБА_1 отримала
кредит в сумі - 200000 грн.

В забезпечення зобов'язання по
зазначеному договору 15 квітня 2008 року
було укладено іпотечний кредит в смт.
Верховина між банком та ОСОБА_1 , ОСОБА_2,
- які передали банку в іпотеку з метою
забезпечення належного виконання
зобов'язання, нерухоме майно- земельну
ділянку та житловий будинок з
погосподарськими будівлями та
спорудами.

У зв'язку з невиконанням грошового
зобов'язання ОСОБА_1, - банк звернувся до
суду. Рішенням Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровськ від 04 жовтня 2011
року ухвалено рішення, яким було
задоволено частково стягнути за
договором про іпотечний кредит № IFVWG
1 від 11.04.2008 року заборгованість у
розмірі - 43527 грн. 48 коп., та судові
витрати.

Ухвалою Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 05 грудня
2012 року апеляційну скаргу, щодо вище
зазначеного рішення, ОСОБА_1 -
відхилено.

По друге: Додаткова угода до договору
про іпотечний кредит за № IFVWG 1 від
11.04.2008 року укладена - 11 серпня 2008 року.
По вказаній додатковій угоді до
договору про іпотечний кредит ОСОБА_1
отримала другий кредит в сумі - 42775,16
доларів США.

Вище зазначеними фактами, доведено,
що позивачка ОСОБА_1 мала можливість
звернутися до суду про розірвання
додаткової угоди до кредитного
договору з часу її складення, тобто з
11.08.2008 року.

З часу укладення додаткової угоди,
тобто дати - 11.08.2008 року, до дати 17 квітня
2014 року - тобто фактично звернення
ОСОБА_1 до суду - пройшло 5 років та 8
місяців.

Отже, позивачка пропустила термін
позовної давності звернення до суду
про розірвання додаткової угоди до
кредитного договору. Такі дії
однозначно свідчать про бажання
позивачки ОСОБА_1 уникнути виконання
грошового зобов'язання, не виконувати
взяті на себе зобов'язання за
кредитними договорами, що є грубим
нехтуванням законодавства, порушує
законні права та інтереси ПАТ КБ
"ПриватБанк".

Просить суд, даний позов на підставі
пропуску позивачкою терміну позовної
давності звернення до суду відхилити,
справу закрити, в задоволенні позову
ОСОБА_1 відмовити.

В свою чергу позивачка надала суду
пояснення на заперечення в якому
вважає що заперечення відповідача є
необгрунтованими та такими, що
спростовуються самим відповідачем в
позовній заяві по справі № 340/7/14-ц та
доданих документах.

Як вказано в позовній заяві ПАТ КБ
"ПриватБанк" від 09.12.2013 року, оспорювана
додаткова угода була укладена до
договору про іпотечний кредит № IFVWG
1 від 11.04.2008 року на підставі заяви
позичальника про конвертацію валюти
кредиту. Тобто, в позовній заяві по
одній справі відповідач стверджує, що
це один кредит з одним і тим же
забезпеченням у вигляді іпотеки.

В заперечені інший представник
відповідача намагається запевнити суд,
що на підставі оспорюваної додаткової
угоди позивачка отримала другий кредит
в сумі 42775,16 дол. США. При цьому жодних
доказів на підтвердження надання
вказаної суми позивачеві (ОСОБА_1)
відповідач не надає.

Вважає, що така позиція відповідача
грубо порушує принципи цивільного
судочинства а дії представників ПАТ КБ
"ПриватБанк" Павлюка І.М. та Безбородько
І.М. свідчать про намагання останніх
ввести в оману подавши неправдиві
відомості, що свідчать про
недобросовісність представників банку
при ведені судових справ.

Стосовно клопотання відповідача про
застосування строків позовної
давності за позовом про розірвання
додаткової угоди до договору, то таке
клопотання не підлягає задоволенню з
наступних підстав:

Позивач звернувся з позовом про
розірвання додаткової угоди до
договору про іпотечний кредит № IFVWG
1 від 11.04.2008 року не на підставі
порушення вимог чинності правочину, а
на підставі не виконання відповідачем
зобов'язань, взятих на себе за
додатковою угодою до договору під час
дії договору.

Просить: - відмовити в задоволеннні
клопотання про застосування строків
позовної давності.

Суд вивчивши та дослідивши
матеріали справи, вважає, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Встановлено, що 11.04.2008 року було
укладено іпотечний кредит № IFVWG 1
між ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ЗАТ КБ
"ПриватБанк" (правоноступник ПАТ КБ
"ПриватБанк"). Відповідно до даного
договору банк надав позичальнику
кредит в розмірі 200000,00 грн. зі сплатою 15
% річних за користування кредитом.

В забезпечення зобов'язання по
зазначеному договору 15.04.2008 року було
укладено іпотечний договір між ОСОБА_2,
ОСОБА_1 та ЗАТ КБ "ПриватБанк"
(правоноступник ПАТ КБ "ПриватБанк").,
які передали банку в іпотеку нерухоме
майно, а саме: житловий будинок зі всіма
об'єктами функціонально пов'язаними з
цим нерухомим майном загальною площею
96,20 кв.м., житловою площею 55,90 кв.м., що
знаходиться за адресою:АДРЕСА_1 (а.с. 5-7).

11 серпня 2008 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ
"ПриватБанк" було підписано додаткову
угоду до договору про іпотечний кредит
№ IFVWG 1 від 11.04.2008 року. Вказана
додаткова угода укладалась на
підставі заяви позичальника про
конвертацію валюти кредиту. Станом на
11.08.2008 року залишок заборгованості по
договору про іпотечний кредит № IFVWG
1від 11.04.2008 року.складає 198476,75 грн.
(сто дев'яносто вісім тисяч чотириста
сімдесят шість гривень 75 коп.), що
еквівалентно 42 775,16 (сорок дві тисячі
сімсот сімдесят п'ять доларів США 16
центів).

Згідно п. 8.1 Додаткової угоди до
договору про іпотечний кредит, банк
зобов'язувався надати позичальнику
кредитні кошти шляхом перерахування на
відповідний рахунок на строк з 11.08.2008
року по 11.04.2023 року у вигляді строкового
кредиту у розмірі 42755,16 дол. США зі
сплатою відсотків у розмірі 1,17 % на
місяць.

Згідно п. 6.1 Додаткової угоди,
договір у частині сплати винагороди за
надання фінансового інструменту, а
також сплати страхових платежів
набирає чинності з моменту його
підписання обома сторонами, в інших
частинах - з моменту надання
позичальником розрахункових
документів, або оформлення касових
документів з метою використання
кредиту в межах зазначених у них сум і
діє в обсязі виданих позичальникові
коштів (а.с.8-12).

Згідно наданих позивачкою
розрахунку заборгованості до позовної
заяви від 09.12.2013 року вбачається, що
станом на 14.08.2008 року заборгованість за
кредитним договором № IFVWG 1від
11.04.2008 року в гривні становила 0,00 грн., а
сальдо заборгованості в доларах США
станом на 14.08.2008 року становило 43060,10
дол.США (а.с.23).

Рішенням Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровськ від 04 жовтня 2011 року
у справі №2 -1083/2011 р. за позовом ПАТ КБ
"приватБанк" до ТОВ "УФА Верус", ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
кредитним договором ухвалено рішення,
яким було задоволено частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ
"ПриватБанк" за договором про іпотечний
кредит № IFVWG 1від 11.04.2008 року
заборгованість станом на 18.06.2009 року у
розмірі - 43527 грн.48 коп, та судові
витрати. З даного рішення видно, що дана
заборгованість становить 43527,48 грн. і
складається з наступного: 42457,79 грн -
заборгованість по кредиту, 529,08 - по
процентам за користування кредитом,
535,99 грн. - заборгованість по комісії за
користування кредитом, 4,62 грн - пеня за
несвоєчасне виконання зобов'язань.(а.с.
25-26).

Доказом того, що залишок
заборгованості не було конвертовано з
гривні в долари США є також позовні
заяви позивача а саме:позовна заява від
18.06.2009 року про стягнення
заборгованості, подана до Жовтневого
районного суду міста Дніпропетровська
(а.с.14-16) та позовна заява від 15.03.2009 року
про звернення стягнення, подана до
Верховинського районного суду
Івано-Франківської області.

12 січня 2009 року між ТзОВ "Українське
фінансове агенство "ВЕРУС" та
відповідачем було укладено договір
поруки № 467 . Згідно додатку № 1 до
договору поруки поручитель поручився
за боржника ОСОБА_1 за кредитним
договором № IFVWG 1 від 11.04.2008 року з
тілом кредиту 200 000 грн.

Договір поруки № 467 від 12 січня
2009 року між ТзОВ "Українське фінансове
агенство "ВЕРУС" був ініційований ПАТ
КБ "Приватбанк" а не позивачкою ОСОБА_1
на суму 200000 грн. , що свідчить і додаток
№ 1 до Договору поруки № 467 від 12 січня
2009 року (а.с. 24).

Отже, з вказаних доказів вбачається ,
що ПАТ КБ "ПриватБанк" не провів
конвертацію заборгованості, та створив
ситуацію за якої поклав на кредитора
відповідальність по паралельній
сплаті заборгованості за кредитом в
гривні та сплаті заборгованості за
доларовим еквівалентом вказаного
кредиту.

Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, та інших актів
цивільного законодавства.

Відповідно до ст.. 610 ЦК України
порушення зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст.. 615 ЦК України у
разі порушення зобов'язання однією
стороною друга сторона має право
частково або в повному обсязі
відмовитися від зобов'язання, якщо це
встановлено договором або законом.

Ч.2 ст. 651 ЦК України встановлено, що
договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору.

Частиною 2 статті 651 ЦК України
встановлено, що договір може бути
змінено або розірвано за рішенням суду
на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

Позивачка звернулася із позовом
до суду про розірвання додаткової
угоди до договору про іпотечний кредит
№ IFVWG 1 від 11.04.2008 року не на
підставі порушення вимог чинності
правочину, а на підставі невиконання
відповідачем зобов'язань, взятих на
себе за додатковою угодою до договору
під час дії договору. З моменту його
оформлення відповідачем ПАТ КБ
"Приватбанк" не пред'являлися вимоги
про повернення заборгованості за
кредитним договором за валютним
кредитом в зменшеному розмірі
процентної ставки, а нараховувалися
для сплати кошти за основним кредитним
договором, чим порушено права
позивачки по вимозі за додатковою
угодою.

Таким чином чинний ЦК України дає
можливість сторонам договору
звернутися до суду з позовом про
розірвання договору протягом усього
строку дії договору у випадку
істотного порушення договору другою
стороною.

Внаслідок односторонньої відмови
банку від виконання взятих на себе за
додатковою угодою зобов'язань по
надані кредитних коштів, боржник був
фактично позбавлений можливості
погасити кредит в гривневому
еквіваленті, на що розраховував при
укладенні додаткової угоди. Окрім того
на боржника було покладено обов'язок
сплати заборгованості по двом
кредитним договорам, хоча валютний
кредитний договір не укладався, як
тепер стверджують представники
відповідача ПАТ КБ "Приватбанк" а тому
суд вважає, що позивачку, при укладенні
додаткової угоди працівниками ПАТ КБ
"Приватбанк" введено позивачку ОСОБА_1 в
оману.

Оскільки банк не виконав умови
додаткової угоди по наданню ОСОБА_1
кредитних коштів у валюті, то у банку не
було жодних правових підстав для
нарахування та прийняття оплат ( тіло
кредиту, відсотки, пеня, комісія та ін.),
так як додаткова угода в цій частині не
виконана банком.

На підставі викладеного ст.ст. 57,59,60
ЦПК України, 203,215,526,610,615,651,653, ЦК України
Керуючись ст.ст. 88, 209, 213-215 ЦПК
України, суд, -

В И
Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Додаткову угоду від 11.08.2008 року до
договору про іпотечний кредит № IFVWG
1від 11.04.2008 року. укладену між ПАТ
КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 розірвати.

Зобов'язати банк здійснити
перерахунок кредитної заборгованості
за договором про іпотечний кредит №
IFVWG 1від 11.04.2008 року та скласти
графік погашення кредиту у якому
відобразити суми, які необхідно внести
в рахунок погашення тіла кредиту та
відсотків за користування кредитом в
гривневому вигляді.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги,
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення до апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Верховинський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя : ___________________ Данилюк
М.П.