Провадження №2-о/193/49/14
Р І Ш Е Н Н Я

05 серпня 2014 року Софіївський районний
суд Дніпропетровської області в
складі:

судді
Шумської О.В.

при секретарі
Мішурі Т.Л.

з участю заявника ОСОБА_1

представника зацікавленої особи -

Жовтневого навчально-реабілітаційного

центру Пасько В.В.,

розглянувши у відкритому попередньому
судовому засіданні в смт. Софіївка
цивільну справу за заявою ОСОБА_1,
зацікавлені особи - КЗО «Жовтневий
навчально-реабілітаційний центр з
поглибленим професійно-трудовим
навчанням» в особі директора Католик
Миколи Євгеновича, відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Софіївського
районного управління юстиції у
Дніпропетровській області, орган опіки
та піклування Кам'янської сільської
ради Софіївського району, про визнання
батьківства та виключення відомостей
про батьківство з актового запису про
народження дитини, -

В С Т А Н О В И В:

05 червня 2014 року заявник звернувся
до суду з вказаною заявою. В
обґрунтування заявлених вимог, після
їх уточнення, посилається на те, що з 1995
року він проживав однією сім'єю без
реєстрації шлюбу із ОСОБА_4 за адресою:
АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилася дочка
ОСОБА_5, а ІНФОРМАЦІЯ_5 народився син
ОСОБА_6.

26.10.1998 року народження дочки ОСОБА_5
зареєстроване виконкомом Кам'янської
сільської ради. Ім'я та по батькові
дитини було записано за вказівкою
співмешканки, а саме: «ОСОБА_1». Проте
даний запис не відповідає дійсності,
так як батьком дитини зазначена особа,
якої не існує, а дійсним батьком дитини
являється заявник.

26.03.2002 року народження сина ОСОБА_6
зареєстроване виконкомом Кам'янської
сільської ради. Ім'я та по батькові
дитини було записано за співмешканки, а
саме: «ОСОБА_1». Проте даний запис не
відповідає дійсності, так як батьком
дитини зазначена особа, якої не існує, а
дійсним батьком дитини являється
заявник.

Ще до народження їхніх дітей заявник
визнавав себе батьком дітей,
піклувався про вагітну співмешканку,
яку вважав своєю дружиною, після
народження дочки та сина піклувався
про дітей разом із дружиною вони
виховували їх та утримували. В
належному заявнику будинку,
розташовану в АДРЕСА_1, вони разом із
дружиною та їхніми дітьми проживали
однією сім'єю як чоловік та дружина,
вели спільне господарство.

Діти навчаються в КЗО «Жовтневий
навчально-реабілітаційний центр з
поглибленим професійно-трудовим
навчанням».

Заявник постійно підтримує зв'язок зі
школою, де навчаються його діти,
відвідує їх в школі, постійно
цікавиться їх долею та здоров'ям,
забирає додому на вихідні, святкові дні
та канікули.

В навчальному закладі також всі
вважають заявника батьком дітей. Всі
жителі вул. Ворошилова в с. Вишневе
добре знають, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 його
рідні діти, а ОСОБА_4 - дружина.

Із ОСОБА_4 заявник проживав разом
однією сім'єю протягом 19 років і
збиралися узаконити їхні відносини та
зареєструвати шлюб. Однак вони не
встигли цього зробити, так як ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_6 раптово померла у віці 34
роки.

З огляду на це, а також те, що в
свідоцтвах про народження дітей
вказана інша особа заявник немає
можливості спілкуватися з дітьми,
виховувати їх, так як вони на даний час
вважаються сиротами.

Визнання батьківства заявнику
необхідно для того, щоб у свідоцтвах
про народження дітей він був записаний
як їхній батько і у нього виникло право
на спілкування з ними, щоб він зміг
займатися їх вихованням та утримувати
їх, мав право захищати їх та
опікуватися ними, брати участь в
їхньому житті як їх батько, яким він в
дійсності являється, тому змушений
звернутися до суду із даною заявою.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні
заявлені вимоги підтримав, посилаючись
на обставини викладені в заяві.

Представник заінтересованої особи -
КЗО «Жовтневий
навчально-реабілітаційний центр з
поглибленим професійно-трудовим
навчанням» - Пасько Валентина
Василівна в судовому засіданні
підтвердила факти, викладені в заяві,
проти її задоволення не заперечує.

Заінтересована особа - відділ
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Софіївського районного управління
юстиції Дніпропетровської області,
будучи повідомленими про дату, час і
місце проведення судового засідання, в
судове засідання свого представника не
направили, про причини неявки суд не
повідомили, заяв про розгляд справи за
їх відсутності не подавали.

Заінтересована особа - орган опіки
та піклування Кам'янської сільської
ради Софіївського району просять
розглянути справу за відсутності
їхнього представника про що надали до
суду відповідну заяву.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтвердили
вказані заявником факти народження
дітей від заявника.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення заявника,
свідків, суд вважає, що заява підлягає
частковому задоволенню.

Так, судом встановлено, що з 1995 року
заявник проживав однією сім'єю без
реєстрації шлюбу із ОСОБА_4 за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с. 10-12).

ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилася дочка
ОСОБА_5 (а.с. 4), а ІНФОРМАЦІЯ_5 народився
син ОСОБА_6 (а.с. 5).

ІНФОРМАЦІЯ_1 дочки ОСОБА_5
зареєстроване виконкомом Кам'янської
сільської ради. Дані про батька були
вказані за заявою матері на її прізвище
(відповідно до ч. 2 ст. 55 Кодексу про шлюб
і сім'ю від 1969 р.). насправді батьком
являється заявник.

ІНФОРМАЦІЯ_2 сина ОСОБА_6 зареєстроване
виконкомом Кам'янської сільської ради.
Дані про батька були вказані за заявою
матері на її прізвище (відповідно до ч. 2
ст. 55 Кодексу про шлюб і сім'ю від 1969 р.).
насправді батьком являється заявник.

Ще до народження їхніх дітей заявник
визнавав себе батьком дітей,
піклувався про вагітну співмешканку,
яку вважав своєю дружиною, після
народження дочки та сина піклувався
про дітей разом із дружиною вони
виховували їх та утримували. В
належному заявнику будинку,
розташовану в АДРЕСА_1, вони разом із
дружиною та їхніми дітьми проживали
однією сім'єю як чоловік та дружина,
вели спільне господарство.

Діти навчаються в КЗО «Жовтневий
навчально-реабілітаційний центр з
поглибленим професійно-трудовим
навчанням» (а.с. 13-14).

Заявник постійно підтримує зв'язок зі
школою, де навчаються його діти,
відвідує їх в школі, постійно
цікавиться їх долею та здоров'ям,
забирає додому на вихідні, святкові дні
та канікули.

В навчальному закладі також всі
вважають заявника батьком дітей. Всі
жителі вул. Ворошилова в с. Вишневе
добре знають, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 його
рідні діти, а ОСОБА_4 - дружина.

Із ОСОБА_4 заявник проживав разом
однією сім'єю протягом 19 років і
збиралися узаконити їхні відносини та
зареєструвати шлюб. Однак вони не
встигли цього зробити, так як ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_6 раптово померла у віці 34
роки (а.с. 8).

З огляду на це, а також те, що в
свідоцтвах про народження дітей
вказана інша особа заявник немає
можливості спілкуватися з дітьми,
виховувати їх, так як вони на даний час
вважаються сиротами.

Визнання батьківства заявнику
необхідно для того, щоб у свідоцтвах
про народження дітей він був записаний
як їхній батько і у нього виникло право
на спілкування з ними, щоб він зміг
займатися їх вихованням та утримувати
їх, мав право захищати їх та
опікуватися ними, брати участь в
їхньому житті як їх батько, яким він в
дійсності являється.

На момент реєстрації народження дітей
прізвище та по батькові у Книзі
реєстрації народжень було записано у
відповідності з ч. 1 ст. 135 Сімейного
кодексу України за вказівкою матері,
так як батьки не перебували у
зареєстрованому шлюбі.

Той факт, що ОСОБА_1 є дійсно батьком
ОСОБА_5 та ОСОБА_6, підтверджується
показаннями свідків, даними у судовому
засіданні, які були попереджені про
кримінальну відповідальність,
передбачену ст. 384 КК України за дачу
завідомо неправдивих показань суду,
фотокартками, оглянутими у судовому
засіданні, та іншими доказами наявними
в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо
мати і батько дитини не перебувають у
шлюбі між собою походження дитини від
батька визначається за заявою матері
та батька дитини, а також, за рішенням
суду.

В зв'язку з тим, що мати дітей померла,
заявник вимушений звертатись до суду з
даною заявою.

Згідно з п. 3 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року № 3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»,
оскільки підстави для визнання
батьківства за рішенням суду,
зазначені у ст. 128 СК України, істотно
відрізняються від підстав його
встановлення, передбачених у ст. 53
Кодексу України про шлюб та сім`ю
(надалі - КПшС), суди, вирішуючи питання
про те, якою нормою слід керуватися при
розгляді справ цієї категорії, повинні
виходити з дати народження дитини. Так,
при розгляді справ про встановлення
батьківства щодо дитини, яка
народилася до 01 січня 2004 року,
необхідно застосовувати відповідні
норми КпШС, беручи до уваги всі докази,
що достовірно підтверджують визнання
відповідачем батьківства, в їх
сукупності, зокрема, спільне
проживання й ведення спільного
господарства відповідачем та матір'ю
дитини до її народження, спільне
виховання або утримання ними дитини.
Справи про визнання батьківства щодо
дитини, яка народилася не раніше 01
січня 2004 року, суд має вирішувати
відповідно до норм СК України, зокрема
ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів,
що засвідчують походження дитини від
певної особи й зібрані з дотриманням
норм цивільного процесуального
законодавства.

У відповідності до ст. 55 КПшС, при
народженні дитини у матері, яка не
перебуває в шлюбі, якщо немає спільної
заяви батьків і рішення суду про
встановлення батьківства, запис про
батька дитини в книзі записів
народжень провадиться за прізвищем
матері, ім'я, по батькові та
національність батька дитини
записуються за її вказівкою.

У відповідності до п. 4 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 15
травня 2006 року № 3, справи про визнання
батьківства суд розглядає у позовному
провадженні. У таких справах позови
осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК,
приймаються до судового розгляду, якщо
- дитина народжена матір'ю, яка не
перебуває у шлюбі, немає спільної заяви
батьків, заяви батька або рішення суду
і запис про батька дитини в Книзі
реєстрації народжень учинено за
прізвищем матері, а ім'я та по батькові
дитини записано за вказівкою матері.

Згідно п.6 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 15 травня 2006 року № 3, у
тих випадках, коли батьком дитини
записано конкретну особу, вимоги про
визнання батьківства мають
розглядатись одночасно з вимогами про
виключення відомостей про цю особу як
батька з актового запису про
народження дитини.

У відповідності до п. 7 Постанови № 3
Пленуму Верховного суду України від
15.05.2006 року «Про застосування окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів», у
разі смерті чоловіка, який не перебуває
у шлюбі з матір'ю дитини, або смерті
жінки, котра вважалась матір'ю
останньої, факт їхнього батьківства
(материнства) може бути встановлено за
рішенням суду в окремому провадженні.

Статтею 53 Кодексу про шлюб та сім'ю, що
діяв на момент виникнення
правовідносин передбачено, що в разі
народження дитини у батьків, які не
перебувають у шлюбі, при відсутності
спільної заяви батьків батьківство
може бути встановлене в судовому
порядку за заявою одного з батьків або
опікуна (піклувальника) дитини, особи,
на утримання якої знаходиться дитина, а
також самої дитини після досягнення
нею повноліття. Цією ж статтею
передбачено, що при встановленні
батьківства суд бере до уваги спільне
проживання та ведення спільного
господарства матір'ю дитини і
відповідачем до народження дитини, або
спільне виховання чи утримання ними
дитини, або докази, що з достовірністю
підтверджують визнання відповідачем
батьківства.

Як вказує заявник та визнано
зацікавленою особою, під час
народження дітей особи, які зазначені
батьками, у шлюбі не перебували та
доказів протилежного суду не надано.
Запис про батька позивача в книзі
записів народжень здійснено в порядку
ст. 55 Кодексу України про шлюб та сім`ю,
за прізвищем матері; ім'я, по батькові
та національність батька дитини
записані за її вказівкою. Зацікавлена
особа визнає батьківство заявника по
відношенню до дітей, також не
заперечене і його сумісне проживання
та ведення господарства із ОСОБА_4,
внаслідок чого суд вважає, що в
судовому засіданні доведено сумісне
проживання та ведення спільного
господарства заявника та ОСОБА_4 до
народження дітей, а так само
зацікавленою особою визнається його
батьківство відносно дітей. Оскільки,
зацікавлена особа проти заяви не
заперечує, таке визнання не суперечить
закону та не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб, при таких
обставинах, суд вважає, що позовні
вимоги про визнання позивача батьком
дитини, підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 3 ст. 128 Сімейного кодексу
України позов про визнання батьківства
може бути пред'явлений матір'ю,
опікуном, піклувальником дитини,
особою яка утримує та виховує дитину, а
також самою дитиною, яка досягла
повноліття. Позов про визнання
батьківства може бути пред'явлений
особою, яка вважає себе батьком дитини.

На підставі вищевикладеного суд вважає
за можливе задовольнити вимоги
заявника в частині встановлення
визнання батьківства ОСОБА_1 відносно
дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Пунктом 9 Постанови № 3 Пленуму
Верховного Суду України «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» від 15 травня 2006 р.
роз'яснено, що відповідно до статей 213,
215 ЦПК рішення щодо визнання
батьківства (материнства) має
ґрунтуватися на всебічно перевірених
судом даних, що підтверджують або
спростовують заявлені вимоги чи
заперечення проти них, а його
резолютивна частина - містити всі
відомості, необхідні для реєстрації
батьківства (материнства) в органах
РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові
матері й батька, число, місяць і рік їх
народження, громадянство, а також номер
актового запису про народження дитини,
коли та яким органом його вчинено).

Керуючись ст.ст. 10,11,57,60, 212-215 ЦПК
України, ст. 128 СК України, ст. 53 КпШС
України, 1969 року, суд, -

В И Р І
Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, зацікавлені особи - КЗО
«Жовтневий навчально-реабілітаційний
центр з поглибленим
професійно-трудовим навчанням» в особі
директора Католик Миколи Євгеновича,
відділ державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Софіївського районного управління
юстиції у Дніпропетровській області,
орган опіки та піклування Кам'янської
сільської ради Софіївського району,
про визнання батьківства та виключення
відомостей про батьківство з актового
запису про народження дитини
задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_1 батьком дітей -
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки с.
Вишневе Софіївського району
Дніпропетровської області та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця с. Вишневе
Софіївського району Дніпропетровської
області.

Зобов'язати відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Софіївського
районного управління юстиції у
Дніпропетровській області внести
зміни в актовий запис № 22 від 26 жовтня
1998 року здійсненого виконкомом
Кам'янської сільської ради
Софіївського району Дніпропетровської
області в книзі актів громадянського
стану про народження від 26 жовтня 1998
року, зазначивши ОСОБА_1 батьком дитини
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та змінивши
прізвище дитини із «ОСОБА_5» на
«ОСОБА_5», а по батькові залишити
«ОСОБА_5».

Зобов'язати відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Софіївського
районного управління юстиції у
Дніпропетровській області внести
зміни в актовий запис № 6 від 26 березня
2002 року здійсненого виконкомом
Кам'янської сільської ради
Софіївського району Дніпропетровської
області в книзі актів громадянського
стану про народження від 26 березня 2002
року, зазначивши ОСОБА_1 батьком дитини
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 та змінивши
прізвище дитини із «ОСОБА_6» на
«ОСОБА_6», а по батькові залишити
«ОСОБА_6».

В задоволенні решти вимог -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: О.В.
Шумська