Справа № 359/2114/14-ц
Провадження № 2/359/1030/2014
БОРИСПІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року
м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд
Київської області в складі:

головуючого судді Ткаченка Д.В.

за участю секретаря Сисовича І.Г.

за участю позивача - ОСОБА_1,
представника відповідача - Пащенка Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» про стягнення кредитних
коштів, індексу інфляції, три проценти
річних, -

в с т а н о в и в :

У березні 2014 року позивач звернувся до
суду до Публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк» про стягнення
кредитних коштів, індексу інфляції, три
проценти річних. В обґрунтування
позовних вимог послався на неналежне
виконання банком своїх зобов'язань за
кредитним договором щодо видачі
кредитних коштів. Оскільки позивач
отримав лише частину кредиту,
посилаючись на ст. 526, 625, 1054 ЦК позивач
просить суд стягнути з відповідача не
виплачені йому кредитні коштів у сумі
17900 дол. США; індекс інфляції за весь час
прострочення в сумі 16509,36 дол. США та
суму трьох процентів річних, що складає
4027,23 дол. США.

В судовому засіданні позивач підтримав
заявлені позовні вимоги з підстав
викладених у позовній заяві. В свою
чергу відповідач позов не визнав,
просив відмовити в його задоволенні. В
своїх письмових запереченнях на позов
банк послався на те, що кредитування
позивача було припинено на підставі
постанов Правління НБУ №319 від 11.10.2008
року, №413 від 04.12.2008 року, а також
внутрішніх розпоряджень АКІБ
«УкрСиббанк», якими заборонялось
кредитування в іноземній валюті,
утилізовано ліміти невибраних
кредитних ліній.

Також, в судовому засіданні
представник відповідача заявив про
застосування до спірних правовідносин
спливу позовної давності та відмовити
в задоволенні позову.

Дослідивши письмові докази, які
містяться в матеріалах цивільної
справи, суд дійшов до висновку, що
пред'явлений позов не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що 14 травня 2007 року між
Акціонерним комерційним інноваційним
банком «УкрСиббанк», правонаступником
якого є відповідач, та ОСОБА_1
(позичальник) був укладений кредитний
договір № 0, за умовами якого, банк
зобов'язався надати позичальнику, а
останній прийняти і повернути кредит у
формі не поновлювальної кредитної
лінії в іноземній валюті в сумі ліміту
кредитної лінії , що дорівнює 45000
дол.США, сплатити проценти, комісії. При
цьому, згідно п. 1.2.1. кредитного
договору надання кредиту (грошових
коштів) здійснюється у наступний
термін: фактична видача кредиту
здійснюється на протязі 2-х
банківських днів.

З метою забезпечення виконання
зобов'язання ОСОБА_1 за кредитним
договором між відповідачем та ОСОБА_3
було укладено договір поруки від 14.05.2007
року № 111928, згідно якого вона
поручилась перед відповідачем за
виконання ОСОБА_1 кредитного договору.
Виконання зобов'язань за кредитним
договором також було забезпечено
іпотекою, а саме: земельною ділянкою
(державний акт серії ЯД № 699347, виданий
27.03.2007 року на підставі рішення
Бориспільської міської ради від 16.11.2006
р. за № 746-07-V), загальною площею 0,0800 га,
яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1»,
яка належить ОСОБА_1.

Як вбачається з банківської виписки
від 04.03.2014 року по спірному кредитному
договору банк надав позивачу кредит
(грошові кошти) лише в розмірі 27100 дол.
США., що не заперечується сторонами по
справі.

Як пояснив у судовому засіданні
особисто позивач, починаючи з 2009 року
він неодноразово звертався до банку із
вимогами надати чергову частину
кредитних коштів за спірним кредитним
договором. На підтвердження даної
обставини позивач долучив до
матеріалів справи копію заяви від
03.08.2010 року. Як вбачається із змісту
зазначеної заяви від 03.08.2010 року,
позивач на протязі року декілька разів
звертався до банку з проханням надати
залишок кредитної лінії, але
відповідач посилаючись на зміни в
законодавстві відмовив у цьому. Також,
у вказаній заяві позивач просив надати
черговий платіж згідно кредитного
договору у розмірі 6000 дол.США.

Інших належних та допустимих доказів
звернення позивача до банку із заявами
про видачу кредитних коштів матеріали
справи не містять.

В судовому засіданні представник банка
підтвердив, що у серпні 2010 року позивач
звернувся із єдиною заявою про видачу
кредитних коштів, але з урахуванням
положень постанов Правління НБУ №319
від 11.10.2008 року, №413 від 04.12.2008 року, а
також внутрішніх розпоряджень АКІБ
«УкрСиббанк», якими заборонялось
кредитування в іноземній валюті та
було утилізовано ліміти невибраних
кредитних ліній, кредитні кошти банком
не були видані.

Також, посилаючись на те, що саме із
серпня 2010 року позивач дізнався про
своє порушене право, відповідач просив
застосувати до спірних правовідносин
сплив позовної давності та відмовити в
задоволенні позову.

Відповідно до статті 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови в позові (частина четверта
статті 267 ЦК України).

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (частина перша статті
261 ЦК України). Для обчислення позовної
давності застосовуються загальні
положення про обчислення строків, що
містяться у статтях 252-255 ЦК України.
Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за
зобов'язанням з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Враховуючи те, що після звернення 03
серпня 2010 року позивача із заявою про
видачу кредитних коштів на суму 6000
дол.США, банк на виконання умов
укладеного договору на протязі 2-х
банківських днів фактично не видав
кредитні кошти, з 06 серпня 2010 року
розпочався перебіг загальної позовної
давності за зобов'язанням щодо видачі
кредитних коштів у сумі 6000 дол.США.

До суду позивач звернувся лише у
березні 2014 року. З клопотанням про
поновлення пропущеного строку
позовної давності позивач не
звертався, переривання перебігу
позовної давності також не відбулось, у
зв'язку із чим суд вважає за необхідне
застосувати сплив позовної давності до
вимоги про стягнення кредитних коштів
у сумі 6000 дол.США, про застосування якої
заявлено відповідачем, що підставою
для відмови в задоволенні позову в цій
частині.

Вимога про стягнення решти кредитних
грошових коштів в розмірі 11900 дол.США
також не підлягає задоволенню,
оскільки в матеріалах справи відсутні
належні та допустимі докази звернення
позивача до банку на виконання умов п.
п. 1.1, 1.2, 1.5, 3.1, 4 кредитного договору із
заявами про видачу відповідних коштів
та в свою чергу відсутні докази не
виконання банком на протязі
встановленого у договорі строку (на
протязі 2-х банківських днів після
заяви) свого зобов'язання щодо
фактичного надання кредиту.

Стаття 530 ЦК України визначає, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, у позивача не виникло
право вимоги про стягнення решти
кредитних грошових коштів в розмірі 11900
дол.США.

Згідно ст. 266 ЦК України зі спливом
позовної давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо).

Таким чином, у задоволенні позову
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк» про стягнення
кредитних коштів, індексу інфляції,
трьох процентів річних слід відмовити
повністю.

Керуючись ст. 208, 213-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Київської області через
Бориспільський міськрайонний суд
Київської області.

Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення до апеляційного суду Київської
області через Бориспільський
міськрайонний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
Д.В. Ткаченко