У х в а л а

іменем україни

13 серпня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Мартинюка В.І.,

суддів: Горелкіної Н.А.,
Наумчука М.І.,

Дербенцевої Т.П., Ступак
О.В.,-

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
визнання правочину дійсним та визнання
права власності, за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_5 про визнання правочину дійсним,
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про
визнання правочину дійсним, за
касаційною скаргою заступника
прокурора Одеської області в
інтересах держави в особі Затоківської
селищної ради Одеської області на
ухвалу апеляційного суду Одеської
області від 30 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовами до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про визнання правочинів дійними
та визнання права власності.

Ухвалою Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 4 квітня 2013 року вказані позови
об'єднано в одне провадження.

У квітні 2013 року сторони надали до суду
спільну заяву про визнання мирової
угоди, а також підписану ними мирову
угоду з метою врегулювання спору на
основі взаємних поступок.

Ухвалою Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 8 квітня 2013 року затверджено мирову
угоду, укладену між сторонами 4 квітня
2013 року, відповідно до якої нерухоме
майно за договорами купівлі-продажу
від 17 липня 2012, 18 липня 2012 року, 19 липня
2012 року передано ОСОБА_3, а саме 9/1000, 8/1000,
7/1000, 6/1000 будівель і споруд бази
відпочинку «Одесаголовпостач»
(незавершене будівництво), що в цілому
складається з будинків відпочинку № 1
(48% готовності), № 2 (18% готовності), № 3 (18%
готовності), № 4 (48% готовності), № 5 (18%
готовності), № 6 (48% готовності), № 7 (48%
готовності), № 8 (48% готовності), № 9 (48%
готовності), № 10 (48% готовності), № 11 (48%
готовності), № 12 (48% готовності), № 13 (48%
готовності), № 14 (48% готовності), № 15 (48%
готовності), № 16 (48% готовності), № 17 (48%
готовності), № 18 (10% готовності), № 19 (10%
готовності), № 20 (10% готовності), № 21 (43%
готовності), № 22 (18% готовності), № 23 (18%
готовності), № 31 (48% готовності), № 32 (48%
готовності), № 33 (48% готовності), № 34 (48%
готовності), № 35 (48% готовності), № 40 (
47% готовності), № 43 ( 44% готовності), № 45
(44% готовності), їдальні № 41 (62%
готовності), трансформаторної
підстанції

№ 42 (81% готовності), спального корпусу №
46, загальною площею

4 255, 7 кв. м, яке знаходиться по АДРЕСА_1,
про що складено акти
приймання-передачі від 18 липня 2012 року,
від 19 липня 2012 року та від

20 липня 2012 року.

Згідно з п. 2.1 договорів купівлі-продажу
від 17 липня 2012, від

18 липня 2012 року, від 19 липня 2012 року
право власності на об'єкт
купівлі-продажу переходить з моменту
його передачі.

9/1000 часток будівель та споруд бази
відпочинку «Одесаголовпостач»
(незавершене будівництво) у складі
спального корпусу № 46, апартаменти
№ 45 у складі: 1 - приміщення, 2 -
приміщення, 4 - приміщення, 3 - санвузол,
загальною площею 48,7 кв. м.

8/1000 часток будівель та споруд бази
відпочинку «Одесаголовпостач»
(незавершене будівництво) у складі
спального корпусу № 46, апартаменти
№ 46 у складі: 1 - санвузол, 2 - приміщення,
3 - коридор, 4 - приміщення, загальною
площею 43, 3 кв. м.

7/1000 часток будівель та споруд бази
відпочинку «Одесаголовпостач»
(незавершене будівництво) у складі
спального корпусу № 46, апартаменти
№ 29 у складі: 1 - коридор, 2 - санвузол, 3 -
приміщення, загальною площею 37, 3 кв. м.

6/1000 часток будівель та споруд бази
відпочинку «Одесаголовпостач»
(незавершене будівництво) у складі
спального корпусу № 46, апартаменти
№ 28 у складі: 1 - коридор, 2 - санвузол, 3 -
приміщення, загальною площею 33, 8 кв. м.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на
вказане нерухоме майно.

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
підтвердили, що розрахунки за
договорами купівлі-продажу здійснено у
повному обсязі, а саме: ОСОБА_3 сплатив
за договорами купівлі-продажу від 17
липня 2012, від 18 липня 2012 року, від 19
липня 2012 року - 95 790 грн., 34 520 грн. та 44 890
грн. відповідно.

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 30 квітня 2014 року
апеляційне провадження за апеляційною
скаргою Білгород-Дністровського
міжрайонного прокурора Одеської
області в інтересах держави в особі
Затоківської селищної ради на ухвалу
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 8 квітня 2013 року - закрито.

У касаційній скарзі заступник
прокурора Одеської області в
інтересах держави в особі Затоківської
селищної ради Одеської області просить
ухвалу апеляційного суду Одеської
області від 30 квітня 2014 року скасувати,
мотивуючи свою вимогу порушенням судом
норм процесуального права й
неправильним застосуванням норм
матеріального права, і направити
справу на новий апеляційний розгляд.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами для касаційного оскарження
є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд
апеляційної інстанції, керуючись ст. 292
ЦПК України, виходив із того, що доводи
прокурора, викладені останнім в
апеляційній скарзі, про порушення
міськрайонним судом під час
постановлення ухвали від 8 квітня 2013
року інтересів держави в особі
Затоківської селищної ради не знайшли
свого підтвердження в процесі
перегляду справи апеляційним судом, а
відтак - наявні підстави для закриття
апеляційного провадження.

Такі висновки апеляційного суду не
відповідають обставинам справи та
вимогам закону, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 292 ЦПК України сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, а також особи, які не брали
участі у справі, якщо суд вирішив
питання про їх права та обов'язки, мають
право оскаржити в апеляційному порядку
рішення суду першої інстанції повністю
або частково.

Під час розгляду справи в апеляційній
інстанції зазначені особи набувають
права осіб, які беруть участь у справі,
зокрема, брати участь у розгляді
справи, заявляти клопотання,
знайомитися з матеріалами справи,
подавати докази тощо, як роз'яснено у
постанові Пленуму Верховного Суду
України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про
судову практику розгляду цивільних
справ в апеляційному порядку».

Гарантуючи судовий захист з боку
держави, Конституція України одночасно
визнає право кожного будь-якими не
забороненими законом засобами
захищати свої права і свободи від
порушень і протиправних посягань (ч. 5
ст. 55 Конституції України). І це
конституційне право не може бути
скасоване або обмежене (ч. 2 ст. 22, ст. 64
Конституції України).

Положення п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції
України визначає одну з основних засад
судочинства - забезпечення
апеляційного оскарження рішення суду,
крім випадків, встановлених законом, і
таким чином, закріплює гарантії
перевірки в апеляційному порядку
судових рішень.

Згідно з положеннями ст. 8 Конституції
України визначено, що в Україні
визнається і діє принцип верховенства
права, а норми Конституції України є
нормами прямої дії.

Виходячи з принципу верховенства
права, положень ст. ст. 21, 22 Конституції
України щодо непорушності
конституційних прав особи, положень ст.
6 Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, яка гарантує
права особи на доступ до суду і
справедливий розгляд його справи
судом, та положень ст. ст. 3, 15 ЦК України,
ст. ст. 1, 3, 4 ЦПК України щодо права особи
на судовий захист цивільного права та
інтересу слід дійти висновку про
пріоритетність права особи на судовий
захист цивільних прав і інтересів, у
тому числі шляхом оскарження дій і
рішень.

Слід зазначити, що відповідно до ст. 14
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» учасникам судового
процесу гарантовано право на
апеляційне та касаційне оскарження
судового рішення. Таке право
гарантовано і ст. 55 Конституції
України.

Відтак, закриваючи апеляційне
провадження за апеляційною скаргою
Білгород-Дністровського міжрайонного
прокурора Одеської області в інтересах
держави в особі Затоківської селищної
ради на ухвалу Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 8 квітня

2013 року, суд апеляційної інстанції
фактично обмежив права останніх у
доступі до правосуддя, що гарантовано
Основним Законом.

При цьому апеляційний суд, з
урахуванням вимог ст. 120 ЗК України та
ст. 377 ЦК України, належним чином не
перевірив, чи були порушенні права
держави в особі Затоківської селищної
ради Одеської області щодо земельної
ділянки, на якій розташовано спірні
об'єкти нерухомості; чи було дотримано
порядку набуття права власності на
такі об'єкти нерухомості.

Закриваючи апеляційне провадження,
апеляційний суд, крім іншого, посилався
на те, що рішенням
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 29 січня 2007 року, яке набрало
чинності, право власності на вказані
вище об'єкти нерухомого майна визнано
за

ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які у подальшому
подарували такі об'єкти нерухомості
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Однак, рішенням
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 29 січня 2007 року питання щодо
земельної ділянки не вирішувалось.

Отже, суд апеляційної інстанції, не
з'ясувавши, кому фактично належить
земельна ділянка, на якій розташовані
спірні об'єкти нерухомості; не
з'ясувавши, чи знаходиться вказана
земельна ділянка у межах населеного
пункту, чи поза межами населеного
пункту, а відтак - не визначившись із
тим, хто саме мав відповідні
повноваження щодо виділення такої
земельної ділянки: Затоківська селищна
рада Одеської області,
Білгород-Дністровська районна рада
Одеської області чи
Білгород-Дністровська районна
державна адміністрація Одеської
області, дійшов передчасного висновку
про те, що у зв'язку з укладенням між
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6
мирової угоди права держави не
порушено.

Ураховуючи зазначене, оскаржувана
ухвала апеляційного суду не може
вважатися законною та в силу вимог ст.
342 ЦПК України підлягає скасуванню із
направленням справи до суду
апеляційної інстанції для продовження
розгляду.

Керуючись ст. ст. 336, 342, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу заступника прокурора
Одеської області в інтересах держави в
особі Затоківської селищної ради
Одеської області задовольнити
частково.

Ухвалу апеляційного суду Одеської
області від 30 квітня 2014 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
визнання правочину дійсним та визнання
права власності, за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_5 про визнання правочину дійсним,
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про
визнання правочину дійсним передати на
до суду апеляційної інстанції для
продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

В.І.
Мартинюк

Судді:

Н.А. Горелкіна

Т.П. Дербенцева

М.І. Наумчук

О.В. Ступак