АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/5823/14
Головуючий 1 інстанції Горбунова Я.М.
Категорія: розірвання шлюбу
Доповідач: Овсяннікова А.І
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Бездітко В.М., Сащенко
І.С.

при секретарі - Нестерцової І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення
Московського районного суду міста
Харкова від 17 липня 2014 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання
шлюбу.

В обґрунтування позову вказав, що 10
жовтня 2003 року вони з ОСОБА_1 уклали
шлюб .

Від шлюбу сумісних дітей не мають.

Вказує, що причиною припинення
стосунків є різні погляди на життєво
важливі питання, втрата почуття любові
та поваги один до одного.

Просить розірвати шлюб з тих підстав,
що шлюбно-сімейні стосунки з
відповідачем припинені.

Позивач в судове засідання не з'явився,
просив розглядати справу за його
відсутності.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася.

Заочним рішенням Московського
районного суду міста Харкова від 19
лютого 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2
задоволено.

Ухвалою суду від 14 квітня 2014 року
заочне рішення суду скасовано.

При повторному розгляді справи заочним
рішенням Московського районного суду
міста Харкова від 17 липня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
зареєстрований 10.10.2003 р. у Московському
відділі державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Харківського міського управління
юстиції, актовий запис № 1214.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог, оскільки судом
порушені норми матеріального та
процесуального права, судом не взяті до
уваги усі обставини по справі; просить
надати сторонам час на примирення
-шість місяців.

Колегія суддів, вислухавши суддю -
доповідача, пояснення з'явившихся осіб,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги
вважає, що скарга не підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, що сторони
перебувають в зареєстрованому шлюбі з
10 жовтня 2003 року.

Дітей від шлюбу не мають.

Задовольняючи позов з розірванням
шлюбу суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з тих обставин, що
шлюбно- сімейні відносини сторін
припинені, оскільки сторони втратили
почуття любові та поваги один до одного
та по суті є чужими людьми.

Відповідно до вимог ст. ст. 110,112 СК
України позов про розірвання шлюбу
може бути пред'явлений одним із
подружжя.

Суд з'ясовує фактичні взаємини
подружжя, дійсні причини позову про
розірвання шлюбу, бере до уваги
наявність малолітньої дитини,
дитини-інваліда та інші обставини
життя подружжя.

Суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне
значення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
зазначала, що на чоловіка має
негативний вплив його брат, але вона
вважає, що вони зможуть зберегти сім'ю і
вона просить надати їм строк для
примирення.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1
категорично заперечує проти надання
строку для примирення і зважаючи на
обставини останніх днів вважає, що
немає необхідності зберігати сім'ю і
згодна шлюб розірвати.

Відповідно до п.10 № Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 21 грудня 2007
року № 11 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та
поділ спільного майна подружжя»
проголошена Конституцією України
охорона сім'ї державою полягає,
зокрема, в тому, що шлюб може бути
розірвано в судовому порядку лише за
умови, якщо встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечитиме інтересам одного з
них чи інтересам їх дітей. Із цією
метою суди повинні уникати
формалізму при вирішенні позовів про
розірвання шлюбу, повно та всебічно
з'ясовувати фактичні взаємини
подружжя, дійсні причини позову про
розірвання шлюбу, враховувати
наявність малолітньої дитини,
дитини-інваліда та інші обставини
життя подружжя, забезпечувати участь у
судовому засіданні, як правило, обох
сторін, вживати заходів до примирення
подружжя.

Передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття
судом заходів щодо примирення
подружжя застосовується у випадку
відсутності згоди одного з них на
розірвання шлюбу за ініціативою однієї
зі сторін або суду у формі відкладення
розгляду справи слуханням та надання
сторонам строку на примирення (ч. 5
ст. 191 ЦПК) ( 1618-15 ). Судам слід
використовувати надану законом
можливість відкласти розгляд справи
для примирення подружжя, особливо за
наявності неповнолітніх дітей.

Оскільки обидві сторони наполягають на
розріванні шлюбу і вважають, що
примирення не можливе суд прийшов до
обґрунтованого висновку про
розірвання шлюбу.

Рішення ухвалено з дотриманням вимог
матеріального та процесуального права;
доводи апеляційної скарги висновки
суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 313, 315,317,319
ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1- відхилити.

Рішення Московського районного суду
міста Харкова від 17 липня 2014 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення , однак може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: