Ухвала

19 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.

суддів: Горелкіної Н.А.,
Євграфової Є.П.,

Євтушенко О.І., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 13 грудня 2013 року
в справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «ІКОС
ФІНАНС» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа -
приватне підприємство «ІРМА», про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року TOB «ІКОС ФІНАНС»
звернулося до суду за позовом до
ОСОБА_4, ОСОБА_3, третя особа - ПП «ІРМА»,
про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач вказував, що відповідачі не
виконують взятих на себе зобов'язань за
кредитним договором № 002-6/2006 від
16 січня 2006 року та укладених
договорів поруки, внаслідок чого
утворилась заборгованість в розмірі 31
529 690 грн.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від
17 вересня 2013 року позов задоволено.
Стягнуто солідарно з поручителів ПП
«ІРМА» ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь TOB
«ІКОС ФІНАНС» заборгованість за
кредитним договором № 002-6/2006 від
16 січня 2006 року у розмірі 31 529
690 грн 47 коп. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
20 листопада 2013 року рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 17 вересня 2013 року скасовано,
ухвалено нове рішення, яким позов
задоволено частково. Стягнуто з
поручителя ПП «ІРМА» ОСОБА_4 на користь
TOB «ІКОС ФІНАНС» заборгованість за
кредитним договором № 002-6/2006 від 16
січня 2006 року у розмірі
31 529 690 грн 47 коп. Стягнуто з
поручителя ПП «ІРМА» ОСОБА_3 на користь
TOB «ІКОС ФІНАНС» заборгованість за
кредитним договором №
002-6/2006 від 16 січня 2006 року у розмірі 31 529
690 грн 47 коп. Відмовлено в задоволенні
позовних вимог TOB «ІКОС ФІНАНС» про
солідарне стягнення заборгованості з
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 13 грудня 2013
року відмовлено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у
відкритті касаційного провадження за
їх касаційною скаргою на рішення
апеляційного суду м. Києва від 20
листопада 2013 року.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 грудня 2013 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції норм
матеріального права ч. 4 ст. 559 ЦК
України.

Як на підставу перегляду ОСОБА_3
посилається на ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 24 липня 2013 року у справі за
позовом про стягнення заборгованості
за кредитним договором; ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 24 жовтня 2012 року в справі за
позовом про стягнення заборгованості
за кредитним договором; за зустрічним
позовом про визнання договору поруки
припиненим та за позовом про
зобов'язання вчинити певні дії.

Згідно з п. 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 ЦПК України» під судовими
рішеннями у подібних правовідносинах
слід розуміти такі, де тотожними є
предмет спору, підстави позову, зміст
позовних вимог та встановлені судом
фактичні обставини, а також має місце
однакове матеріально-правове
регулювання спірних правовідносин.
Зміст правовідносин із метою
з'ясування їх подібності в різних
судових рішеннях суду (судів)
касаційної інстанції визначається
обставинами кожної конкретної справи.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Оскільки зі змісту заяви та долучених
до заяви копій ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 24 липня 2013 року та ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 24 жовтня 2012 року не
вбачається неоднакове застосування
судами касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права,
зокрема, в доданих судових рішеннях
фактичні обставини є різними, відтак,
правовідносини не є подібними, у
допуску справи до провадження
Верховного Суду України слід
відмовити.

Керуючись ст.ст. 355, 356 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «ІКОС ФІНАНС» до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - приватне
підприємство «ІРМА», про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
за заявою ОСОБА_3 про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 грудня 2013 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

головуючий
П.О. Гвоздик

судді: Н.А. Горелкіна

Є.П. Євграфова

О.І. Євтушенко

Ю.Г. Іваненко