Провадження № 2/742/1174/14
унікальний № 742/3537/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

13 серпня 2014 року Прилуцький
міськрайонний суд Чернігівської
області в складі:
головуючого - судді
Циганка М. О.,

при секретарі Чміль С. І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
зазначивши, що 01 серпня 1992 року між ними
був зареєстрований шлюб Ладанською
селищною радою Прилуцького району
Чернігівської області. Від подружнього
життя сторони неповнолітніх дітей не
мають.

Позивач мотивує свої вимоги тим,
що подружнє життя з відповідачкою не
склалося через несумісність
характерів та різні погляди на життя.
Спільне життя між подружжям припинено
з червня 2013 року і на примирення
позивач не згодний.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав в повному обсязі,
категорично наполягав на розлученні.

Відповідачка у судовому засіданні
позовні вимоги визнала, проти
задоволення позову не заперечувала.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши наявні у справі докази, суд
приходить до висновку, що заявлені
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав:

з свідоцтва про укладення шлюбу
вбачається, що шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2)
зареєстрований Ладанською селищною
радою Прилуцького району
Чернігівської області 01
серпня 1992 року, про що було складено
відповідний актовий запис за №36 (а. с.5).

В судовому засіданні достовірно
встановлено, що сторони проживають
окремо з червня 2013 року, шлюбних
стосунків не підтримують, спільного
господарства не ведуть, категорично
наполягають на розлученні, на
примирення не згодні, а отже бажання
розірвати шлюб у сторін є взаємним.

За таких обставин, з'ясувавши
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу, та
зважаючи на те, що згідно з поясненнями
сторін сторони наполягають на
розлучення, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню, а шлюб -
розірванню.

Також відповідно до ст. 113 СК України
особа, яка змінила своє прізвище у
зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право
після розірвання шлюбу надалі
іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК
України у рішенні суду про розірвання
шлюбу зазначається про вибір прізвища
тим з подружжя, який змінив прізвище
під час державної реєстрації шлюбу, що
розривається.

Тому суд вважає за можливе після
розірвання шлюбу залишити прізвище
відповідачці «ОСОБА_2».

На підставі ст.ст. 110, 112, 113, ч.2 ст.114
Сімейного кодексу України та керуючись
ст. ст. 10,11, 60, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК
України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований
Ладанською селищною радою Прилуцького
району Чернігівської області 01 серпня
1992 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дошлюбне
прізвище ОСОБА_2), актовий запис №36.

Після розірвання шлюбу
відповідачці залишити прізвище
«ОСОБА_2».

Шлюб вважати припиненим в день
набрання даним рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено
шляхом подачі протягом десяти днів з
дня його проголошення апеляційної
скарги до апеляційного суду
Чернігівської області через
Прилуцький міськрайонний суд. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
М.О.
Циганко