АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 530/651/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/2526/14
Головуючий у 1-й інстанції Дем'янченко
Доповідач Бутенко С. Б.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді:
Бутенко С.Б.

Суддів:
Обідіної О.І., Прядкіної О.В.

при секретарі:
Кальник О.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Зіньківського районного
суду Полтавської області від 16 червня
2014 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про стягнення аліментів на повнолітню
дочку, яка продовжує навчання і у
зв'язку з цим потребує матеріальної
допомоги.

Заслухавши суддю-доповідача
апеляційного суду, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів,-

В С Т А Н О В И Л А:

В березні 2014 року позивач ОСОБА_2
звернулася до суду з вищевказаним
позовом, який змінила в квітня 2014 року,
та остаточно просила суд стягнути з
відповідача ОСОБА_1 на її користь
аліменти на утримання повнолітньої
доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, що
продовжує навчання, в розмірі 1/4
частини всіх видів його заробітку
(доходу), щомісячно починаючи з 26.03.2014
року і до закінчення навчання 30.06.2016
року.

Рішенням Зіньківського районного суду
Полтавської області від 16 червня 2014
року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
аліменти на утримання повнолітньої
доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
продовжує навчання, в розмірі 1/4
частини всіх видів його заробітку
(доходу) щомісячно, починаючи з дати
набрання рішенням чинності і до
закінчення навчання 30.06.2016 року.

Вирішено питання судових витрат.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 243
грн. 60 коп. судового збору.

З вказаним рішенням не погодився
ОСОБА_1, який в апеляційній скарзі
просить рішення скасувати та ухвалити
нове про відмову в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі.
Посилається на порушення місцевим
судом норм матеріального та
процесуального права. Вказує також, що
не має змоги утримувати доньку в
зв'язку з скрутним матеріальним
становищем.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення осіб, які
з'явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
приходить до висновку, що скарга
підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

За наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції, згідно п. 3 ч. 1 ст. 307, п.п. 3, 4 ч.
1 ст. 309 ЦПК України, у разі
невідповідності висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильного застосування норм
матеріального або процесуального
права, апеляційний суд вправі змінити
рішення суду першої інстанції.

По справі встановлено, не
заперечується сторонами та
підтверджується письмовими доказами,
що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка з 01.09.2013 р. по 30.06.2016 р.
навчається в Лубенському медичному
училищі Полтавської області за денною
формою навчання, у зв'язку з чим
потребує допомоги з боку батьків.

Відповідно ст.199 Сімейного Кодексу
України якщо повнолітні дочка, син
продовжують навчання і у зв'язку з цим
потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України
суд визначає розмір аліментів на
повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у ст.
182 цього Кодексу.

Вірно встановивши характер спірних
правовідносин, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку і з цим
погоджується судова колегія, про
потребу дочки сторін в матеріальній
допомозі з боку батьків, оскільки
стипендія у розмірі 550 грн., що її
отримує ОСОБА_3, є меншою за прожитковий
мінімум та не може забезпечити її
потреби, що є підставою для виникнення
у відповідача аліментного обов'язку
утримувати свою повнолітню дочку, що
він спроможний робити.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 є працездатним, стан його
здоров'я не перешкоджає виконанню ним
трудових обов'язків, а
середньомісячний дохід, що його
отримує відповідач, в межах
прожиткового мінімуму є достатнім для
надання утримання як неповнолітнім
дітям: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на
утримання якого відповідач
зобов'язаний сплачувати аліменти за
рішенням Зінківського районного суду
Полтавської області від 19.10.2011 р., та
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, так і повнолітній
дочці - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Доказів
щодо виникнення у нього обов'язку
утримувати неповнолітнього ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_4, батьками якого є ОСОБА_7 та
ОСОБА_8, відповідач суду не надав та
відповідних обставин не довів.

Разом з тим, при визначенні розміру
аліментів суд першої інстанції не взяв
до уваги можливість ОСОБА_3 одержувати
утримання і від матері - позивачки по
справі ОСОБА_2, на яку рівною мірою із
відповідачем покладається
індивідуальний обов'язок надавати
матеріальну допомогу дочці.

З огляду на викладене колегія
суддів дійшла висновку про
необхідність зміни рішення суду першої
інстанції в частині розміру аліментів,
що підлягають стягненню із ОСОБА_1 на
утримання доньки сторін, яка продовжує
навчання, з 1/4 частини до 1/6 частини
розміру заробітку (доходу) відповідача
щомісячно на період навчання ОСОБА_3, що
відповідатиме загальним засадам
цивільного законодавства -
справедливості, добросовісності та
розумності (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України).

Розподіл судових витрат по справі слід
здійснити у відповідності до ч. 3 ст. 88
ЦПК України, згідно якої якщо позивача,
на користь якого ухвалено рішення,
звільнено від сплати судового збору,
він стягується з відповідача в дохід
держави пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про
судовий збір» за подачу апеляційної
скарги на рішення суду ставка судового
збору становить 50 відсотків ставки, що
підлягає сплаті при поданні позовної
заяви, іншої заяви і скарги, а у разі
подання позовної заяви майнового
характеру - 50 відсотків ставки,
обчисленої виходячи з оспорюваної
суми.

Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону
України «Про судовий збір» позивачі за
подачу позову про стягнення аліментів
від сплати судового збору звільнені,
судовий збір підлягає стягненню з
відповідача ОСОБА_1 пропорційно до
розміру задоволених позовних вимог.

В іншій частині рішення судом першої
інстанції постановлено з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права і підстав для його скасування
судовою колегією не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Рішення Зіньківського районного суду
Полтавської області від 16 червня 2014
року - змінити.

Зменшити розмір стягнутих з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 аліментів на утримання
повнолітньої дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частини до 1/6 частини
заробітку (доходу) щомісячно та суми
судового збору, стягнутого в дохід
держави, з 243 грн. 60 коп. до 162 грн. 43 коп.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 81 грн.
22 коп. судового збору за подання
апеляційної скарги.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
С.Б. Бутенко

Судді: /підписи/
О.І. Обідіна

О.В. Прядкіна

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області
С.Б.Бутенко