Справа № 477/1410/14-ц
Провадження № 4-с/477/10/14
У Х В А Л А

21 серпня 2014 року
м.Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської
області

у складі: головуючого - судді
Саукової А.А.,

при секретарі -
Варламовій Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні скаргу Публічного
акціонерного товариства "Державний
ощадний банк України" в особі
територіально-відокремленого
безбалансового відділення №10014/060
філії - Миколаївське обласне
управління АТ "Ощадбанк",
заінтересовані особи - ОСОБА_1, ОСОБА_2,
про визнання дій державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Жовтневого районного управління
юстиції незаконними та скасування
постанов про повернення виконавчих
документів стягувачеві,

В С Т А Н О В И В:

12 червня 2014 року представник ПАТ
"Державний ощадний банк України"
звернувся до суду зі скаргою, в якій
просить визнати незаконною
бездіяльність державного виконавця
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби районного
управління юстиції Опята Ю.Ю. щодо не
звернення стягнення на предмет
іпотеки, належний боржнику ОСОБА_2;
визнати незаконними постанови
державного виконавця ВП №26618794, №26618974,
№26618630 від 08 квітня 2014 року про
повернення виконавчих документів
стягувачу та скасувати їх; зобов'язати
державного виконавця звернути
стягнення на майно боржника - предмет
іпотеки за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування скарги зазначив, що 08
квітня 2014 року головним державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Жовтневого
районного управління юстиції Опята Ю.Ю.
винесено постанови державного
виконавця ВП №26618794, №26618974, №26618630 про
повернення виконавчих документів
стягувачеві, відповідно до яких
виконавчі провадження з виконання
вищезазначених виконавчих документів
завершено на підставі п.2 ч.1 ст.47, ст.50
Закону України «Про виконавче
провадження» в зв'язку з неможливістю
звернути стягнення на житловий будинок
та земельну ділянку, розташовані за
адресою: АДРЕСА_1, оскільки зазначене
майно знаходиться в іпотеці в
Іпотекодержателя ВАТ «Державний
Ощадний банк України», а виконавчі
документи, за якими проводиться
стягнення, не відповідають вимогам ч.8
ст.54 Закону України «Про виконавче
провадження» та ст.39 Закону України
«Про іпотеку».

Посилався на ст.39 Закону України «Про
іпотеку», яка вказує лише на вимоги до
рішення, прийнятого за результатами
задоволення позову про звернення
стягнення на предмет іпотеки, вважає,
що цей закон не визначає, що реалізація
предмета іпотеки можлива лише при
наявності рішення, яке відповідає
вимогам зазначеної статті. Крім того,
заявник вказував, що ст.54 Закону
України «Про виконавче провадження»
допускається можливість звернення
стягнення на заставлене майно, в тому
числі і для задоволення вимог
стягувачів, які не є
заставодержателями. Отже, зазначена
норма Закону України «Про виконавче
провадження» передбачає можливість
звернення стягнення на заставлене
майно (в т.ч. предмет іпотеки) при
виконанні рішення суду (у виконавчому
провадженні, стягувачем за яким є не
заставодержатель), яке не відповідає і
по своїй суті не може відповідати
вимогам зазначеним в ст.39 Закону
України «Про іпотеку».

Оскаржувані постанови державного
виконавця про повернення виконавчих
документів стягувачеві від 08 квітня 2014
року отримані заявником лише 05 червня
2014 року, а тому заявник вважає, що строк
для оскарження постанов не пропущений.

Сторони у судове засідання не
з'явились, про час та дату слухання
справи повідомлені належним чином, від
представників заявника та відділу
державної виконавчої служби
Жовтневого районного управління
юстиції надійшли заяви про розгляд
справи за їх відсутністю, крім того, від
останнього надійшли заперечення на
скаргу.

Дослідивши письмові матеріали, додані
до скарги, якими представник заявника
обґрунтовує свої вимоги, суд приходить
до таких висновків.

За правилами ст.383 ЦПК України, сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Між Відкритим акціонерним товариством
«Держаний ощадний банк України», назву
якого зміно на Публічне акціонерне
товариство «Держаний ощадний банк
України» , та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір №321 від 20 серпня 2008
року, за яким Банк надав позичальнику
кредит в сумі 130000,00 грн. під 20,0% річних
строком на 120 місяців (а.с.76-79).

В забезпечення належного виконання
зобов'язань за Кредитним договором між
Банком та ОСОБА_2 було укладено
іпотечний договір від 20 серпня 2008 року,
посвідченим приватним нотаріусом
Жовтневого районного нотаріального
округу ОСОБА_4, реєстраційний номер
№2090/40, згідно якого предметом іпотеки є
житловий будинок, розташований за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с.82-85).

Крім того, додатково в
забезпечення виконання зобов'язань
між Банком та ОСОБА_1 був укладений
трьохсторонній договір поруки № 321 від
20 серпня 2008 року, за яким поручителем
виступила ОСОБА_2

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_5 умов
кредитного договору 20.12.2010 року Банк
звернувся до Жовтневого районного суду
Миколаївської області з позовом про
стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в
солідарному порядку кредитної
заборгованості, в зв'язку з чим 11
березня 2011 року Жовтневим районним
судом Миколаївської області позовні
вимоги Банку задоволені в повному
обсязі, про що ухвалене відповідне
рішення по цивільній справі № 2-224/11 про
стягнення кредитної заборгованості з
ОСОБА_1, ОСОБА_2 у солідарному порядку в
сумі 167565,49 грн., а також судових витрат:
державного мита по 837,83 грн. та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи по 60,00 грн. з кожного
(а.с.88).

На виконання зазначеного рішення суду
від 31 березня 2011 року Жовтневим
районним судом Миколаївської області
видано 3 виконавчих листи по справі
№2-224/11 про стягнення на користь Банку з
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у солідарному порядку
заборгованість за кредитним договором
у сумі 167 565,49 грн., стягнення держаного
мита по 837,83 грн. з кожного та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи по 60,00 грн. з кожного
(а.с.94, 97, 91).

08 квітня 2014 року головним державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Жовтневого
районного управління юстиції Опята Ю.Ю.
винесено постанови про повернення
виконавчого документа стягувачеві
№26618794, №26618630, №26618974, відповідно до
яких нерухоме майно - житловий будинок
та земельна ділянка, належні боржнику
ОСОБА_2, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, перебуває в іпотеці в
Іпотекодержателя ВАТ "Державний
Ощадний банк України", на вказане майно
неможливо звернути стягнення, оскільки
виконавчі документи, за якими
проводиться стягнення, не відповідають
вимогам ч.4 ст.54 Закону України "Про
виконавче провадження" та ст.39 Закону
України "Про іпотеку" (а.с.90, 93, 96).
Зазначені постанови отримані
заявником 05 червня 2014 року, про що
свідчать відмітки на супровідних
листах (а.с.89, 92, 95).

Згідно ч.8 ст.54 Закону України "Про
виконавче провадження" примусове
звернення стягнення на пердмет іпотеки
здійснюється державним виконавцем з
урахуванням положень Закону України
"Про іпотеку".

У відповідності до ст.33 Закону України
"Про іпотеку" у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення на предмет іпотеки.

Звернення стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя.

Як зазначив державний виконавець у
запереченнях та таке встановлено
судом, наявність окремого рішення суду
для звернення стягнення на предмет
іпотеки передбачає і ст.39 Закону
України "Про іпотеку", однак, таке
рішення суду відсутнє та у виконавчих
листах №2-224 від 11.03.2011 року і № 2-223 від
13.03.2011 року, виданих Жовтневим районним
судом Миколаївської області, не
зазначено, що стягнення має бути
звернено на предмет іпотеки - житловий
будинок та земельну ділянку,
розташованих за адресою: АДРЕСА_1. Таким
чином, у разі відсутності іншого майна
боржника, на яке можливо звернути
стягнення, виконавче провадження
підлягає завершенню, а виконавчий
документ повертається стягувачу.

Враховуючи, що рішення суду про
звернення стягнення на предмет іпотеки
відсутнє, суд приходить до переконання,
що дії державного виконавця
відповідають діючому законодавству, а
скарга Публічного акціонерного
товариства "Державний ощадний банк
України" є необґрунтованою, в зв'язку з
чим має бути залишена без задоволення.

Керуючись ст.ст.387, 208 ЦПК України, ст.54
ЗУ «Про виконавче провадження, ст.33 ЗУ
"Про іпотеку", суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги Публічного
акціонерного товариства "Державний
ощадний банк України" в особі
територіально-відокремленого
безбалансового відділення №10014/060
філії - Миколаївське обласне
управління АТ "Ощадбанк",
заінтересовані особи - ОСОБА_1, ОСОБА_2,
про визнання дій державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Жовтневого районного управління
юстиції незаконними та скасування
постанов про повернення виконавчих
документів стягувачеві відмовити.

На ухвалу може бути подана
протягом семи днів з дня отримання її
копії апеляційна скарга до
апеляційного суду Миколаївської
області через Жовтневий районний суд
Миколаївської області.

Суддя
А.А.Саукова