АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №-22-ц/790/5375/14
Категорія: договірні
14 серпня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
судді - Міненкової Н.О.
суддів -
Костенко Т.М., Колтунова А.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Київського районного суду м.
Харкова від 04 червня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» про визнання
недійсним додаткового договору, -

в с
т а н о в и л а:

рішенням Київського районного суду м.
Харкова від 04 червня 2014 року в
задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 про
визнання недійсним додаткового
договору було відмовлено.

Не погодився з рішенням ОСОБА_1 й у
апеляційній скарзі просить рішення
скасувати як необґрунтоване.

Посилається на те,що 17.01.2008 року
він уклав іпотечний договір з
відповідачем зі строком дії до 16.01.2004
року. В 2009 році банк самостійно склав
договір, яким строк дії договору був
зменшений до 07.08.2009 року. Він цей
договір не підписував і вважає, що його
підпис підроблений.

Заперечуючи проти позову
представник відповідача зазначав, що
додатковий договір був укладений між
сторонами, за яким була досягнута
домовленність про перенесення терміну
остаточного погашення кредиту до 07.08.2009
року і за п.5.2 договору передбачили що
пеня за несвоєчасне повернення кредиту
та відсотки за користування ним не
нараховуються з дати вказаної у
додатковому договору №-1 ті обставини,
що ОСОБА_2 підтверджував підписання
договору, підтверджуються
звукозаписом фіксації судового
процессу та його поясненнями, які він
давав по цивільній1 справі №-2035/4488/2012.

Крім того, представник Банку
послався на те, що залишаючи без змін
рішення Червонозаводсьвого районного
суду м. Харкова від 05.12.12р. судова
колегія судової палати у цивільних
справах апеляційого суду Харківської
області в ухвалі від 13.02.2013 року
вказала, що підставою для звернення у
суд з заявою про звернення стягнення на
предмет іпотеки стало те, що ОСОБА_1
невиконував умови кредитного договору
і така заборгованість мала місто вже на
січень 2008 року, майже за 10 міс.до
пред,явлення позову.

Перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що відстави для
задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Відмовляючи в позові суд першої
інстанції виходив з того, що при
розгляді справи було встановлено, що
під час розгляду справи за позовом ПАТ
«Державний ощадний банк України» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
договором про іпотечний кредит №02348
від 17 січня 2008 року шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки ОСОБА_1
підтвердив те, що він договір
підписував, але зазначав, що йому не
роз'яснили порядок і наслідки такої
дії.

Відповідно до п.п.1,3 ст. 61 ЦПК
України обставини визнані сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі, не підлягають доказуванню.

Обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

В ухвалі судової колегії судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
від 13 лютого 2013 року( а.с.50) по справі за
позовом ПАТ «Державний ощадний банк
України» до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
договором про іпотечний кредит №-2348
від 17 січня 2008 року шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки
зазначено, що відповідач позов не
визнавав, пояснив, що хоча й підписав
додаткову угоду до кредитного
договору, проте наслідків не розумів та
ніхто йому їх не роз'яснив.

В суді першої інстанції
представником позивача було заявлено
клопотання про призначення
почеркознавчої експертизи, яке було
задоволено ухвалою суду від 20 грудня 2013
року( а.с. 68). Але на неодноразові
клопотання експерта про надання
вільних та експериментальних зразків
підпису позивача для проведення
експертизи матеріали на експертизу не
передавались з вини позивача, у зв'язку
з чим повідомленням від 02.04.2014 року
№-13198 проведення експертизи визнано
неможливим і матеріали справи
повернулися без виконання.

В суді апеляційної інстанції
представник ОСОБА_1 також заявила
клопотання про призначення
почеркознавчої експертизи, послалась
на те, що зразки підписів не були
пред'явлені експерту з поважних причин,
так як її довіритель хворів, вони
сплатили за проведення експертизи, про
що надали квитанцію. Клопотання було
розглянуто й у задоволенні клопотання
відмовлено.

Судова колегія, залишаючи без
змін рішення суду першої інстанції
виходить з того, що матеріали справи
свідчять про те, що умови кредитного
іпотечного договору позивачем не
виконувались і станом на 18.05 2009 року
Банк набув право звернення у суд з
позовом про звернення стягнення на
предмет іпотеки, так як ОСОБА_1 не
виконував умови іпотечного договору і
станом на 01.08.2008 року боржник мав
заборгованість. Банк звернувся до суду
в травні 2009 року. Через три місяці
сторони уклали додаткову угоду, якою
зменшили строк дії договору і
скасували норму щодо стягнення пені на
відсотків за укладеним договором. Під
час чисельних судових проваджень
заборгованість за іпотечним договором
не погашалася, є рішення, яке набрало
законної сили щодо звернення стягнення
на предмет іпотеки, а тому підстави для
касування рішення суду відсутні.

Доводи, викладені в апеляційній
скарзі висновків суду першої інстанції
не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303,304,307,308,317,319 ЦПК
України судова колегія,-

у х
в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Київського районного
суду м. Харкова від 04 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
після її проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя -

Судді -