Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 646/3278/14-ц

Провадження № 2/646/835/2014

13.08.2014 року

м. Харків

Червонозаводський районний суд м.
Харкова у складі: головуючого судді -
Білінської О.В., за участю секретаря -
Жура О.В., представника позивача -
ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА страхування» про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди, заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
страхової виплати,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з
вищезазначеним позовом, в якому
просить стягнути з ОСОБА_2 на його
користь матеріальну шкоду у розмірі
21716,50 гривень та моральну шкоду у
розмірі 5000,00 гривень, заподіяні
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «АХА
страхування» страхову виплату в
розмірі 3034,79 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що 16.10.2013 року о 17 годині 20
хвилин в районі будинку № 106 по вул. 1-ї
Кінної армії в м. Харкові сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля «Mitsubishi», державний
реєстраційний номерний знак НОМЕР_1,
під керуванням водія ОСОБА_2, та
автомобіля «Hyundai», державний
реєстраційний номерний знак НОМЕР_2,
під керуванням водія ОСОБА_3 В
результаті ДТП автомобілі отримали
механічні пошкодження. Вина водія
ОСОБА_2 встановлена постановою по
справі про адміністративне
правопорушення Червонозаводського
районного суду м. Харкова від 06.11.2013
року.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2 застрахована в АТ «СК «АХА
Страхування» за полісом № АС/1806634
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів з лімітом відповідальності на
одного потерпілого 50000 гривень без
франшизи.

Відповідно до звіту № 811 по визначенню
вартості відновлюваного ремонту з
урахуванням коефіцієнту фізичного
зносу, відновлювальний ремонт
автомобіля «Hyundai» з урахуванням
фізичного зносу складових частин склав
53044,10 гривень.

Згідно акту виконаних робіт ФОП
«ОСОБА_4» № 19420 від 08.01.2014 року, вартість
відновлюваного ремонту автомобіля
склала 71716,50 гривень, так як для ремонту
були використані нові вузли, деталі,
комплектуючи частини, які були
необхідні для відновлення
попереднього стану автомобіля.

Частину збитків відшкодовано
страховою виплатою АТ «СК «АХА
Страхування», а саме, у розмірі 46965,21
гривень. На запит позивача від 15.01.2014
року, АТ «СК «АХА Страхування»
пояснила, що сума страхової виплати
була зменшена з 50000 гривень до 46965,21
гривень, у зв'язку з тим, що виконавець
ремонтних робіт його автомобіля не є
платником ПДВ, тому сума ПДВ була
вирахувана із страхової виплати, з чим
позивач не погоджується та вважає
страхову виплату в розмірі 3034,79 гривень
безпідставно недоплаченою.

На підставі викладеного,
невідшкодована частину матеріального
збитку складає 24751,29 гривень, з яких:
21716,50 гривень підлягає стягненню з
ОСОБА_2, 3034,79 гривень - з АТ «СК «АХА
Страхування».

Крім того, позивач зазначив, що
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди йому також завдано моральну
шкоду, яка виражається у моральних та
фізичних стражданнях, оскільки позивач
отримав тілесні ушкодження, у зв'язку з
чим перебував на стаціонарному та
амбулаторному лікуванні, отримав
психологічний стрес, також через
пошкодження автомобіля тривалий час не
міг користуватися ним, що призвело до
порушення його нормального життєвого
устою.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, надав аналогічні
пояснення, просив позов задовольнити,
відповідач ОСОБА_2 проти позову
заперечував, надав суду письмові
заперечення, в задоволенні позовних
вимог просив відмовити.

Представник відповідача АТ «СК «АХА
Страхування» проти позову заперечував,
надав суду письмові заперечення, в
задоволенні позовних вимог просив
відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, відповідача, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позов
підлягає задоволенню частково,
виходячи з наступного.

Судом встановлено такі факти та
відповідні ним правовідносини.

16.10.2013 року о 17 годині 20 хвилин в районі
будинку № 106 по вул. 1-ї Кінної армії в м.
Харкові сталася дорожньо-транспортна
пригода за участю автомобіля «Mitsubishi»,
державний реєстраційний номерний знак
НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2, та
автомобіля «Hyundai», державний
реєстраційний номерний знак НОМЕР_2,
під керуванням водія ОСОБА_3 В
результаті ДТП автомобілі отримали
механічні пошкодження.

Згідно постанови по справі про
адміністративне правопорушення
Червонозаводського районного суду м.
Харкова від 06.11.2013 року, ОСОБА_2 визнаний
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП, та на нього накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу на користь держави у розмірі 340
гривень. (а.с.9).

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України,
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкова для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено
постанову суду, з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно звіту № 811 по визначенню
вартості відновлюваного ремонту з
урахуванням коефіцієнту фізичного
зносу від 06.11.2013 року, відновлювальний
ремонт з урахуванням фізичного зносу
складових частин автомобіля «Hyundai»
склав 53044,10 гривень. (а.с.28-32).

П.3 ч.1 ст. 988 ЦК України передбачено, що у
страховика настає обов'язок щодо
виплати страхового відшкодування у
разі настання страхового випадку.

Ст. 6 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» від 01 липня 2004
року із змінами та доповненнями,
встановлено, що страховим випадком є
дорожньо-транспортна пригода, що
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу, внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або
майну потерпілого.

Із змісту пункту 22.1. ст. 22 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів " від 01 липня 2004 року із змінами
та доповненнями вбачається, що при
настанні страхового випадку страховик
згідно з лімітами відповідальності
страховика відшкодовує у
встановленому цим Законом порядку
оцінену шкоду, яка була заподіяна у
результаті ДТП майну третьої особи.

На момент вчинення адміністративного
правопорушення цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_2 була
застрахована АТ «СК «АХА Страхування»,
що підтверджується полісом № АС/ 1806634
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, з лімітом відповідальності на
одного потерпілого 50000 гривень та
розміром франшизи нуль. (а. с. 92).

Згідно положень п. 36.2 ст.36 Закону,
страховик протягом 15 днів з дня
узгодження ним розміру страхового
відшкодування з особою, яка має право
на отримання відшкодування, за
наявності документів, зазначених у
статті 35 Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніше як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний прийняти рішення про
здійснення страхового відшкодування
або прийняти вмотивоване рішення про
відмову у здійсненні страхового
відшкодування.

Так, 21.11.2013 року, АТ «СК «АХА
Страхування», отримано заяву про
страхове відшкодування ОСОБА_3 саме у
розмірі 46 965,21 гривень, відповідно до
якої потерпілий дає свою згоду на те, що
розрахунок страхового відшкодування
по страховому випадку, який настав
16.10.2013 року, за участю належного йому
автомобіля «Hyundai», буде здійснено на
підставі рахунку № ВС - 0000045 від 12.11.2013
року ФОП «ОСОБА_4». 22.11.2013 року страховою
компанією було складено страховий акт,
на підставі якого на реквізити, вказані
потерпілим в заяві від 19.11.2013 року,
перераховане страхове відшкодування в
розмірі 46 965,21 гривень. Отже, посилання
позивача на те, що розмір страхової
виплати було зменшено у зв'язку з тим,
що виконавець ремонтних робіт не є
платником ПДВ, не відповідає дійсності
та спростовується наявними у справі
доказами. Тобто, позивачем було подано
заяву про страхове відшкодування саме
у сумі 46 965,21 гривень, із заявою про
страхове відшкодування у розмірі 50 000,00
гривень позивач до страховика не
звертався.

Відповідно до акту виконаних робіт ФОП
«ОСОБА_4» № 19420 від 08.01.2014 року (а.с.11) та
рахунку-фактури № ВС-0000045 від 12.11.2013
року, наданого ФОП «ОСОБА_4», вартість
відновлювального ремонту автомобіля
«Hyundai» становить 71716,50 гривень. (а.с.86),
оскільки для ремонту були використані
нові вузли, деталі, комплектуючи
частини, які були необхідні для
відновлення попереднього стану
автомобіля.

Таким чином, з урахуванням виплаченої
страхової суми, позивач вважає, що
невідшкодована частина матеріального
збитку склала 24 751,29 гривень, з яких 21 716,
50 гривень підлягає стягненню з ОСОБА_2

Згідно з положеннями ч.2 ст. 1187 ЦК
України, шкода, заподіяна джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України,
розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Ст. 1194 ЦК України встановлено, що особа,
яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням). Отже, відповідач
зобов'язаний сплатити позивачу різницю
між фактичним розміром шкоди, тобто
вартістю відновлюваного ремонту
відповідно до висновку експерта - 53 044,10
гривень, та лімітом відповідальності
страховика - 50 000, 00 гривень.

П.9 Постанови Пленуму ВССУ від 27 березня
1992 року № 6 «Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» визначено, що
якщо для відновлення попереднього
стану речі, що мала певну зношеність
(наприклад, автомобіля), були
використані нові вузли, деталі,
комплектуючи частини іншої
модифікації, що випускаються взамін
знятих з виробництва однорідних
виробів, особа, відповідальна за шкоду,
не вправі вимагати врахування
зношеності майна або меншої вартості
пошкодження частин попередньої
модифікації. Отже, при стягненні
грошового еквіваленту пошкоджених
деталей автомобіля повинен бути
врахований ступінь їх зношеності.

При цьому, доказів придбання нових
автозапчастин у зв'язку з неможливістю
їх відновлення внаслідок зняття з
виробництва однорідних виробів,
позивачем не надано.

Крім того, згідно з Положенням про
порядок та умови проведення
обов'язкового страхування цивільно -
правової відповідальності власників
транспортних засобів, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 28 вересня 1996 р. № 1175,
страхувальником відшкодовується
третій особі завдана внаслідок
пошкодження транспортного засобу саме
пряма шкода, в якій враховується
вартість пошкоджених деталей
транспортного засобу на момент ДТП, а
саме з урахуванням фізичного зношення
транспортного засобу, а не вартість
нових деталей.

Виходячи з наведеного, враховуючи, що
вартість відновлювального ремонту з
урахуванням фізичного зносу згідно
єдиного наданого суду висновку
визначення вартості відновлюваного
ремонту складових частин автомобіля
«Hyundai» склала 53044,10 гривень, при цьому,
АТ «СК «АХА Страхування», маючи ліміт
відповідальності на одного
потерпілого 50000 гривень, було виплачено
потерпілому погоджене страхове
відшкодування в розмірі 46965,21 гривень, а
сума ремонту у розмірі 71716,50 грн.
визначена без урахування коефіцієнту
фізичного зносу запчастин, суд вважає,
що сума матеріальної шкоди, яка
підлягає стягненню з ОСОБА_2, становить
3044,10 гривень, а не 21716,50 гривень, у
зв'язку з ії необґрунтованістю та
недоведеністю.

Щодо позовних вимог про відшкодування
моральної шкоди, яку позивач оцінює у
5000,00 гривень, суд виходить з наступного.

Згідно до ст. 23 ЦК України, особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Ст. 1167 ЦК України встановлено, що
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 року № 4 "Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди" розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає залежно від
характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховується стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу. При цьому
суд має виходити з засад розумності,
виваженості та справедливості.

Судом встановлено, що під час
дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3
отримав тілесні ушкодження, у зв'язку з
чим з 17.10.2013 року по 23.10.2013 року
перебував на стаціонарному лікуванні,
після чого, з 24.10.2013 року по 29.10.2013 року
проходив амбулаторне лікування, що
підтверджується листками
непрацездатності. (а.с.18-19). Згідно
листка непрацездатності Харківської
міської поліклініки № 24 причиною
непрацездатності ОСОБА_3 є невиробничі
травми. Відповідно до консультативного
висновку № 2909 від 23.10.2013 року, йому
встановлений діагноз: закрита
черепно-мозкова травма головного
мозку, струс головного мозку.(а.с.23).
Крім того, внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди позивач
тривалий час не міг користуватися
автомобілем, що призвело до порушення
його нормального життєвого устою та
моральних страждань.

Таким чином, суд вважає, що розмір
моральної шкоди, який підлягає
стягненню з ОСОБА_2, становить 1000,00
гривень, оскільки вказана сума в
повному обсязі відповідає тим
моральним та фізичним стражданням, які
поніс позивач у зв'язку з настанням
дорожньо-транспортної пригоди та
порівняно із сумою матеріального
збитку.

Згідно з нормами ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог.

Таким чином, суд приходить до висновку
про задоволення вимог щодо стягнення з
ОСОБА_2 судового збору в розмірі 243,60
гривень.

Керуючись ст. ст. 88, 214, 218 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «АХА страхування»
про стягнення матеріальної та
моральної шкоди, заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
страхової виплати - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
матеріальну шкоду у розмірі 3044 (три
тисячі сорок чотири) гривні 10 копійок
та моральну шкоду у розмірі 1000 (одна
тисяча) гривень.

У задоволенні позовних вимог про
стягнення з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «АХА
страхування» на користь ОСОБА_3
страхової виплати у розмірі 3034 (три
тисячі тридцять чотири) 79 копійок -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок
три) гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
шляхом подачі апеляційної скарги через
суд першої інстанції, який ухвалив дане
рішення, протягом десяти днів з дня
його проголошення, особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя

О.В.Білінська