Справа № 159/4679/13-ц Головуючий у 1
інстанції: Василюк О.С. Провадження №
22-ц/773/1323/14 Категорія: 59 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Шевчук Л.Я.,

суддів - Киці С.І., Подолюка В.А.,

при секретарі - Захаровій Н.А.,

з участю:

представника позивача -
ОСОБА_1,

представника відповідача -
Борща Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Надра», треті особи на стороні
відповідача, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору,
- приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, відділ
державної виконавчої служби
Ковельського міськрайонного
управління юстиції, про визнання
виконавчого напису таким, що не
підлягає виконанню, за апеляційною
скаргою відповідача - публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Надра» та апеляційною скаргою
третьої особи на стороні відповідача,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору, - приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 на рішення
Ковельського міськрайонного суду
Волинської області від 07 жовтня 2013
року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Ковельського міськрайонного
суду Волинської області від 07 жовтня 2013
року позов ОСОБА_3 в даній справі
задоволено.

Постановлено визнати таким, що не
підлягає виконанню виконавчий напис
від 19 березня 2013 року, який вчинено
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, та
зареєстровано в реєстрі за № 1485 щодо
звернення стягнення на належний ОСОБА_3
автомобіль марки «Volkswagen LT 46» 2,5 TDI, рік
випуску - 1999, колір - білий, кузов НОМЕР_1,
реєстраційний НОМЕР_2.

Не погоджуючись із постановленим
судовим рішенням, відповідач - публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «Надра» та третя особа на стороні
відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору,
- приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 подали
апеляційні скарги. Покликаючись на
неправильне застосування судом норм
матеріального та порушення норм
процесуального права, просили
скасувати рішення та ухвалити нове,
яким відмовити ОСОБА_3 у задоволенні
позову.

В суді апеляційної інстанції
представник відповідача апеляційну
скаргу відповідача підтримав і просив
скаргу задоволити, представник
позивача апеляційні скарги заперечила
і просила їх відхилити.

Третя особа на стороні відповідача, яка
не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору, - приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 подала
заяву про розгляд справи без її участі.

Колегія суддів, заслухавши пояснення
осіб, які беруть участь у справі,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
приходить до висновку, що апеляційні
скарги відповідача і приватного
нотаріуса слід відхилити, а рішення
суду першої інстанції залишити без
змін, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи убачається, що 10
січня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та
ОСОБА_3 був укладений договір застави
майна з метою забезпечення виконання
зобов'язання позичальником ОСОБА_3 по
договору кредитної лінії №
5МК/2007/978-МКЛ/47 К від 10 січня 2007 року щодо
повернення до 10 січня 2012 року кредиту в
сумі 99 000 євро. В заставу передано
автомобіль марки «Volkswagen LT 46» 2,5 TDI, рік
випуску - 1999, колір - білий, кузов НОМЕР_1,
реєстраційний НОМЕР_2, що належить
ОСОБА_3 на праві власності, загальною
заставною вартістю 86 030,00 грн. (а.с. 6-7)

Відповідно до пунктів 5.1, 5.2, 5.3 договору
застави від 10 січня 2007 року при
порушені позичальником умов договору
кредитної лінії щодо строків виконання
зобов'язання у заставодержателя
виникає право на задоволення вимог,
забезпечених заставою, за рахунок
предмета застави. Звернення стягнення
на предмет застави здійснюється згідно
із Законом України «Про заставу». В
пункті 6.3 договору застави сторони
передбачили, що договір діє до повного
розрахунку позичальником із
заставодержателем за договором
кредитної лінії.

Відповідно до виписки за
договором кредитної лінії №
5МК/2007/978-МКЛ/47 К від 10 січня 2007 року
заборгованість за вказаним договором
станом на 01 грудня 2012 року складає: по
тілу кредиту - 37 171,55 євро; по відсотках
за користування кредитом - 15 034,94 євро;
пеня за прострочення сплати
мінімального платежу по кредиту - 7 620,44
євро; штраф за порушення вимог
кредитного договору - 2 610 євро. Загальна
сума заборгованості складає 62 437,25 євро,
що в еквіваленті становить 648 479,77 грн.
(а.с.33-34).

Письмове повідомлення-вимога банку,
адресоване ОСОБА_3, про невиконання
позичальником зобов'язань за договором
кредитної лінії та наявність
заборгованості станом на 01 жовтня 2012
року отримано позивачем 15 жовтня 2012
року, про що свідчить повідомлення про
вручення рекомендованого листа (а.с. 35,
36).

В повідомленні банк попереджував
позичальника про те, що у випадку не
погашення заборгованості по договору
кредиту у строк до 30 листопада 2012 року
банк має право звернути стягнення на
предмет застави, в тому числі і на
підставі виконавчого напису нотаріуса.

19 березня 2013 року приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 вчинено
виконавчий напис, яким звернуто
стягнення на рухоме майно, а саме:
автомобіль марки «Volkswagen LT 46» 2,5 TDI, рік
випуску - 1999, колір - білий, кузов НОМЕР_1,
реєстраційний НОМЕР_2, що належить
ОСОБА_3 За рахунок коштів, отриманих від
реалізації рухомого майна,
запропоновано задовольнити вимоги ПАТ
КБ «Надра» у розмірі: 37 171,55 євро - сума
заборгованості по тілу кредиту, 15 034,94
євро - сума заборгованості по
відсоткам, 79 146,68 грн. - пеня за
прострочення сплати кредиту, 27 111,05 грн.
- штраф за порушення вимог кредитного
договору, 1 700 грн. - витрати пов'язані із
вчиненням виконавчого напису, всього
на загальну суму 52 206,49 євро, що за
курсом НБУ станом на 19 березня 2013 року (1
євро = 10,3341 гривень) становить 539 507,08 грн.
та 107 957,73 грн., а всього у гривневому
еквіваленті - 647 464,81 грн. (а.с.5).

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов ОСОБА_3, виходив з того, що з
надісланої судом позивачу досудової
вимоги від 03 жовтня 2012 року (а.с.35)
убачається, що позичальник станом на 01
жовтня 2012 року має наступну
заборгованість по кредиту: 37 171,55 євро -
сума заборгованості по тілу кредиту, 14
253,92 євро - сума заборгованості по
відсоткам, 18 810,19 грн. - пеня за
прострочення сплати кредиту, а всього 70
235,66 євро, що не відповідає сумі в
розрахунку, наданому банком нотаріусу,
яка вказана нотаріусом в виконавчому
написі (а.с.5), а отже і відсутні підстави
для висновків про безспірність
зобов'язання, в зв'язку з чим виконавчий
напис не міг бути вчинений. Суд також
дійшов висновку, що при вчиненні
оспорюваного позивачем виконавчого
напису нотаріус діяв у порушення вимог
частин 1,3 статті 13-1 Закону України «Про
нотаріат», оскільки здійснював
нотаріальну дію за межами
Дніпропетровського міського
нотаріального округу.

Колегія суддів з такими висновками
суду погоджується, виходячи з
наступного.

Згідно зі статтею 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору і
вимог цивільного законодавства.

Статті 546, 575 ЦК України встановлюють, що
виконання зобов'язання може
забезпечуватись заставою.

Відповідно до статті 1054 ЦК України
позичальник за кредитним договором
зобов'язаний повернути кредит та
сплатити відсотки в розмірі та на
умовах, встановлених договором.

Статтею 590 ЦК України встановлено, що
звернення стягнення на предмет застави
здійснюється за рішенням суду, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Заставодержатель набуває
право звернення стягнення на предмет
застави в разі, коли зобов'язання не
буде виконано у встановлений строк
(термін), якщо інше не встановлено
договором або законом.

Частиною 6 статті 20 Закону України «Про
заставу» встановлено, що звернення
стягнення на заставлене майно
здійснюється за рішенням суду або
третейського суду, на підставі
виконавчого напису нотаріуса, якщо
інше не передбачене законом або
договором застави.

Згідно з частиною 1 статті 88
Закону України «Про нотаріат» нотаріус
вчиняє виконавчі написи, якщо подані
документи підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів
України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про
затвердження переліку документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів
нотаріуса» для одержання виконавчого
напису подаються оригінал нотаріально
посвідченої угоди та документи, що
підтверджують безспірність
заборгованості боржника та
встановлюють прострочення виконання
зобов'язання.

Відповідно до глави 16 Наказу
Міністерства юстиції від 22 лютого 2012
року «Про затвердження Порядку
вчинення нотаріальних дій» для
вчинення виконавчого напису
стягувачем або його уповноваженим
представником нотаріусу подається
заява, у якій, зокрема, мають бути
зазначені: відомості про найменування
і місце проживання або
місцезнаходження стягувача та
боржника; дата і місце народження
боржника - фізичної особи, місце його
роботи; номери рахунків у банках,
кредитних установах, код за ЄДРПОУ для
юридичної особи; строк, за який має
провадитися стягнення; інформація щодо
суми, яка підлягає стягненню, або
предметів, що підлягатимуть
витребуванню, включаючи пеню, штрафи,
проценти тощо.

Заява може містити також іншу
інформацію, необхідну для вчинення
виконавчого напису.

У разі, якщо нотаріусу необхідно
отримати іншу інформацію чи документи,
які мають відношення до вчинення
виконавчого напису, нотаріус вправі
витребувати їх у стягувача.

Безспірність заборгованості
підтверджують документи, передбачені
Переліком документів, за якими
стягнення заборгованості провадиться
у безспірному порядку на підставі
виконавчих написів нотаріусів,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 29 червня 1999 року
№ 1172.

Таким чином, в основі вчинення вказаної
нотаріальної дії лежить факт
безспірності вказаної заборгованості.

Однак, як було встановлено судом, і дані
обставини не спростовані в судовому
засіданні, зокрема, згідно надісланої
банком позивачу досудової вимоги від 03
жовтня 2012 року станом на 01 жовтня 2012
року позивач має заборгованість зі
сплати кредиту, яка складається із:
заборгованість за кредитом -37 171, 55 євро;
заборгованість за відсотками 14 253, 92
євро; пеня - 18 810, 19 євро. Проте, у
розрахунках суми заборгованості,
наданих банком приватному нотаріусу,
сума заборгованості по відсотках
зазначена - 15 034, 94 євро, сума
заборгованості по пені -79 146, 68 грн.; сума
заборгованості по штрафу - 27 111, 05 грн.

Врахувавши наведені обставини, колегія
суддів приходить до висновку, що сума
заборгованості, зазначена у
виконавчому написі, не відповідає сумі
заборгованості, зазначеній у вимозі
банку, яка отримана відповідачем, тобто
безспірність заборгованості не
підтверджена стягувачем належними
документами, що є безумовною підставою
для визнання виконавчого напису таким,
що не підлягає виконанню.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції, повно і
об'єктивно дослідивши всі обставини
справи, застосувавши ті норми права,
які підлягали до застосування, прийшов
до правильного висновку про
задоволення позову ОСОБА_3 щодо
визнання виконавчого напису таким, що
не підлягає виконанню.

Доводи апеляційних скарг є власним
тлумаченням осіб, які подали
апеляційні скарги, норм чинного
законодавства та обставин справи, які
були предметом дослідження судом
першої інстанції і суд дав їм правильну
юридичну оцінку, а тому не спростовують
висновків суду першої інстанції,
викладених у рішенні, яке постановлено
з додержанням норм матеріального та
процесуального права, підстав для його
скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача -
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Надра» та апеляційну
скаргу третьої особи на стороні
відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору,
- приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ковельського міськрайонного
суду Волинської області від 07 жовтня 2013
року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: