справа № 2/489/2096/14
Ленінський районний суд м. Миколаєва у
головуючого судді Коваленка І.В.
при секретарі Коденко К.В.
представника позивача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Миколаєві цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, третьої особи -
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції (далі -
Ленінський ВДВС) про стягнення в
солідарному порядку витрат, понесених
на оплату житлово-комунальних послуг
У липні 2014 року позивач звернулася до
суду з позовом про стягнення в
солідарному порядку з відповідачів
витрат, понесених на оплату
житлово-комунальних послуг за період з
серпня 2013 року по квітень 2014 року в сумі
3506,16 грн., а також 7308,00 грн. витрат,
понесених на правову допомогу.
У обґрунтування вимог вказано, що 02.08.2013
на прилюдних торгах позивач придбала
квартиру АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_3
Так як після примусового продажу
квартири відповідачі продовжували
мешкати в квартирі позивач звернулася
до суду із позовом про їх виселення,
який задоволено рішенням Ленінського
районного суду м.Миколаєва від 21.11.2013
по справі № 2/489/2850/13.
Виконавче провадження з примусового
виконання вказаного рішення суду
закінчено 17.04.2014.
За період проживання відповідачів в
квартирі з серпня 2013 року по квітень 2014
року виникла заборгованість по оплаті
за житлово-комунальні послуги в сумі
3506,16 грн. Заборгованість позивач
погасила після виселення
У судовому засіданні представник
позивача позов підтримав та просив
Відповідачі у судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлені неодноразово. Про
причини неявки в судове засідання не
повідомили та письмових заперечень
проти позову не надали.
У відповідності до статей 224, 225 ЦПК
України судом ухвалено про
проведення заочного розгляду справи.
Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи
і оцінивши зібрані в ній докази, вважає
позов таким, що підлягає частковому
Із змісту позову вбачається, що 02.08.2013
на прилюдних торгах ОСОБА_6 придбала
квартиру АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_3
Наведені обставини підтверджуються
протоколом Спеціалізованого
підприємства «Юстиція» від 02.08.2013 №
11/116/13/і-116, актом державного виконавця
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
від 05.08.2013 та свідоцтвом приватного
нотаріуса Миколаївського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 від 06.08.2013.
Реєстрація права власності на квартиру
на ім'я позивача підтверджена витягом з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності від 06.08.2013 № 7590922.
У ході розгляду справи встановлено, що
після придбання позивачем квартири з
прилюдних торгів відповідачі
продовжували в ній проживати і лише
рішенням Ленінського районного суду
м.Миколаєва від 21.11.2013 по справі №
2/489/2850/13, яке набрало законної сили
20.01.2014, були виселені без надання іншого
житлового приміщення.

06.02.2014 Ленінським ВДВС відносно
відповідачів було відкрито виконавче
провадження, яке закінчено 17.04.2014 у
зв'язку із виконанням рішення суду.

Представник позивача пояснив, що за
період з серпня 2013 року по квітень 2014
року відповідачі, проживаючи в
квартирі не оплачували
житлово-комунальні послуги, внаслідок
чого виникла заборгованість в сумі 3506,16
грн.. яка після їх виселення
відповідачів була погашена позивачем.

Так, за спірний період згідно
квитанції № 4 від 25.06.2014 ОСОБА_6 оплати
ЖКП ММР «Південь» житлово-комунальні
послуги в сумі 666,81 грн., квитанцією № 1
від 25.06.2014 ПАТ «Миколаївська ТЕЦ - 2006,03
грн., квитанцією № 2 від 25.06.2014 КП
«Миколаївводоканал» - 349,20 грн.,
квитанцією № 3 від 25.06.2014 ПАТ
«Миколаївгаз» - 408,40 грн., квитанціями
від 23.05.2014 № 2522.1455.1 та 23.06.2014 № 2522.1681.1
ПАТ «Миколаївобленерго» 75,72 грн.

Відповідно до пункту 5 частини третьої
статті 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» споживач
зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Згідно статті 13 наведеного Закону
залежно від функціонального
призначення житлово-комунальні
послуги поділяються на: 1) комунальні
послуги (централізоване постачання
холодної та гарячої води,
водовідведення, газо- та
електропостачання, централізоване
опалення, а також вивезення побутових
відходів тощо); 2) послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій (прибирання
внутрішньобудинкових приміщень та
прибудинкової території,
санітарно-технічне обслуговування,
обслуговування внутрішньобудинкових
мереж, утримання ліфтів, освітлення
місць загального користування,
поточний ремонт, вивезення побутових
відходів тощо); 3) послуги з управління
будинком, спорудою або групою будинків
(балансоутримання, укладання договорів
на виконання послуг, контроль
виконання умов договору тощо); 4)
послуги з ремонту приміщень, будинків,
споруд (заміна та підсилення елементів
конструкцій та мереж, їх реконструкція,
відновлення несучої спроможності
несучих елементів конструкцій тощо).

Згідно із статтею 162 ЖК України плата за
користування жилим приміщенням в
будинку (квартирі), що належить
громадянинові на праві приватної
власності, встановлюється угодою
сторін (частина перша). Строки внесення
квартирної плати і плати за комунальні
послуги визначаються угодою сторін.
Наймач зобов'язаний своєчасно вносити
квартирну плату і плату за комунальні
послуги (частина друга).

Враховуючи, що відповідачі
безпідставно проживали в квартирі,
власником якої є відповідач, не
оплачуючи житлово-комунальні послуги,
заборгованість по яким погашена
позивачем після їх виселення в
судовому порядку, вимог про стягнення
витрат в сумі 3506,16 грн. є обґрунтованим
та підлягають задоволенню.

Стосовно стягнення з відповідачів
витрат, понесених на оплату правової
допомоги в сумі 7308,00 грн., що
підтверджується квитанціями до
прибуткового касового ордеру №04 від
15.08.2014, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої, другої
статті 84 ЦПК України витрати, пов'язані
з оплатою правової допомоги адвоката
або іншого фахівця в галузі права,
несуть сторони, крім випадків надання
безоплатної правової допомоги.
Граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу встановлюється
законом.

Згідно статті 1 Закону України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах» розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних справах, в яких така
компенсація виплачується стороні, на
користь якої ухвалено судове рішення,
іншою стороною, а в адміністративних
справах - суб'єктом владних
повноважень, не може перевищувати 40
відсотків встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Таким чином, враховуючи час судових
засідань (20 хв.) з відповідачів на
користь позивача підлягає
відшкодуванню 162,40 грн., понесених на
правову допомогу (1218 х 40% / 60 х 20).

Відповідно до статті 88 ЦПК України в
рівних частинах з відповідачів на
користь позивача підлягає стягненню
судовий збір в сумі 243,60 грн.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 212-214, 224, 225,
228 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Стягнути в солідарному порядку з
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_2 витрати, понесені на оплату
житлово-комунальних послуг за період з
серпня 2013 року по квітень 2014 року, в
сумі 3506,16 грн. (три тисячі п'ятсот шість
гривень 16 коп.).

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2
судовий збір в сумі 243,60 грн. (двісті
сорок три гривні 60 коп.) та витрати на
правову допомогу в сумі 162,40 грн. (сто
шістдесят дві гривні 40 коп.).

У частині стягнення з відповідачів
повної суми витрат, понесених
позивачем на правову допомогу -
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
Ленінським районним судом м. Миколаєва
за письмовою заявою відповідача,
поданою протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржено
позивачем в апеляційному порядку до
апеляційного суду Миколаївської
області через Ленінський районний суд
м. Миколаєва шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в загальному порядку.

Суддя

Повний текст заочного рішення

підписано 21.08.2014.