АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5683/14 Справа №
інстанції - Мовчан Д. В. Доповідач -
Романюк М.М.Категорія 44
03 вересня 2014 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого
Романюк М. М.

суддів
Петренко І.О., Котушенко С.П.

при секретарі
Яловій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства
"Дніпровськпромбуд" на рішення
Ленінського районного суду
м.Дніпропетровська від 06 травня 2014 року
у справі за позовом публічного
акціонерного товариства
"Дніпровськпромбуд" до ОСОБА_2 та в
інтересах неповнолітньої дитини
ОСОБА_3, ОСОБА_4, Головного управління
Державної міграційної служби України в
Дніпропетровській області, треті особи
- Регіональне відділення Фонду
державного майна України по
Дніпропетровській області, орган опіки
та піклування Ленінської районної у
м.Дніпропетровську ради,
Дніпропетровська міська рада про
виселення та зняття з реєстраційного
обліку, за зустрічним позовом ОСОБА_2 в
інтересах неповнолітньої дитини
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до публічного
акціонерного товариства
"Дніпровськпромбуд" про визнання права
на проживання у приміщенні, визнання
дій протиправними та зобов'язання
вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з зазначеним
вище позовом 21 червня 2013 року. В
обґрунтування заявлених та уточнених
вимог посилався на те, що відповідачі
ОСОБА_2, неповнолітня ОСОБА_3,
ОСОБА_4 проживають та зареєстровані в
кімнаті НОМЕР_3 будинку АДРЕСА_1.
Оскільки, вказана кімната входить до
санаторію - профілакторію, який
належить ПАТ "Дніпровськпромбуд", крім
того будівля знаходиться в аварійному
стані, а відповідачі добровільно
відмовляються переселятися в
запропонований інший гуртожиток по
АДРЕСА_2, чим створюють позивачу
перешкоди в користуванні,
розпорядженні власністю, просив суд
висилити ОСОБА_2, неповнолітню ОСОБА_3,
ОСОБА_4 з займаної кімнати, з наданням
іншого житлового приміщення, кімнат
НОМЕР_1, НОМЕР_2 в будинку АДРЕСА_2 та
зобов'язати Головне управління
Державної міграційної служби України у
Дніпропетровській області зняти
останніх з реєстраційного обліку
зазначеної кімнати, вирішити питання
судових витрат.

Відповідачі за первісним позовом
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 звернулися до суду із
зустрічним позовом, в обґрунтування
якого посилалися на те, що проживають
та зареєстровані в кімнаті НОМЕР_3
будинку АДРЕСА_1 на законних підставах,
наголосивши на тому, що тільки в зоні
кухні технічний стан конструкції є
аварійним, зазначивши, що житлова
кімната НОМЕР_3 є кімнатою гуртожитку і
не входить до санаторію -
профалікторію, а тому просили суд
визнати за ними право користування
кімнатою НОМЕР_3 в будинку АДРЕСА_1,
визнати протиправними дії позивача
щодо їх виселення та заборонити
вчиняти такі дії, зобов'язати позивача
створити належні умови для проживання
у зазначеному гуртожитку.

Рішенням Ленінського районного суду
м.Дніпропетровська від 06 травня 2014 року
у задоволенні позову ПАТ
"Дніпровськпромбуд" та зустрічного
позову ОСОБА_2, ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ПАТ
"Дніпровськпромбуд", посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права просить рішення
суду скасувати в частині відмови в
задоволені первісного позову та
ухвалити в цій частині нове рішення про
задоволення вимог ПАТ
"Дніпровськпромбуд", вирішити питання
судових витрат.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та позовних вимог, колегія
суддів, дійшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню на таких підставах.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Оскільки рішення суду оскаржується
лише в частині відмови в задоволені
позивних вимог позивача ПАТ
"Дніпровськпромбуд", перегляд
законності і обґрунтованості рішення
суду першої інстанції проведено в цих
межах.

Відповідно до ст.ст.213, 214 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувались вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи в задоволені позовних
вимог ПАТ "Дніпровськпромбуд" суд
першої інстанції виходив з
недоведеності заявлених вимог та
невірно обраним позивачем способу
захисту порушених цивільних прав.

Однак, з таким висновком погодитися не
можна, оскільки зазначеним вище
вимогам ЦПК рішення суду першої
інстанцій не відповідає з наступних
підстав.

Судом встановлено, що на підставі
ордеру 424 від 17 січня 1992 року, виданим на
підставі спільного рішення
адміністрації профспілкового комітету
та комітету комсомолу треста
"Дніпровскпромстрой" від 21 листопада 1991
року, ОСОБА_5 разом з сім'єю ОСОБА_2,
ОСОБА_4 надано право на заняття кімнати
НОМЕР_4, розміром 24,6 кв.м., у АДРЕСА_1.

Згідно з планом приватизації орендного
підприємства "Дніпровськпромбуд" від 07
серпня 1995 року, приміщення по АДРЕСА_1
не відноситься до категорії житлові
будинки та гуртожитки. Зазначена
будівля є об'єктом соціально -
побутового значення, створеного за
рахунок фонду соціального розвитку, та
має статус санаторію - профілакторію.

Як вбачається з акту передачі
державного нерухомого майна до
уставного фонду ВАТ
"Дніпровськпромбуд" від 23 червня 1998
року, останньому передано санаторій
-профілакторій розташований по
АДРЕСА_1, який відповідно до плану
приватизації від 07 серпня 1995 року, є
об'єктом-соціально побутового
призначення.

З реєстраційного посвідчення на
об'єкти нерухомого майна, які належать
юридичним особам, від 04 лютого 1999 року
вбачається, що частина будівлі площею 3
549,8 кв.м санаторію - профілакторію,
розташованого по АДРЕСА_1,
зареєстровано за ВАТ
"Дніпровськпромбуд" на праві
колективної власності, об'єкт
складається в тому числі з позицій №33а,
34-38, 40-67, 68а на третьому поверсі.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 25
листопада 2009 року, залишеним
без змін постановою
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 20 квітня 2010
року та постановою Вищого
господарського суду України від 09
вересня 2010 року встановлено, що
приватизація ВАТ "Дніпровськпромбуд"
нерухомого майна - будівлі, що
розташована по АДРЕСА_1 була проведена
з додержанням вимог закону України і
останній став законним власником
майна, переданого йому у статутний
фонд.

Право власності на вказану будівлю
загальною площею 1 249,1 кв.м
зареєстровано за ПАТ
"Дніпровськпромбуд", що
підтверджується свідоцтвом про право
власності від 04 грудня 2013 року.

Згідно витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно від
05 грудня 2013 року ПАТ
"Дніпровськпромбуд" належить частина
будівлі санаторію - профілакторію,
загальною площею 1 249,1 кв.м, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та
складається в тому числі з: 3 поверх -
поз.42 - 59, 68а - коридор.

З технічного плану санаторію -
профілакторію, виготовленого 23 липня
2007 року вбачається, що кімната НОМЕР_4
розташована на третьому поверсі та є
позицією 55 - кімнатою відпочинку
санаторію.

Згідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизначених або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Статтею 16 ЦК України визначено перелік
способів захисту цивільних прав та
інтересів, який не є вичерпним,
оскільки суд може захистити право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.317 ЦК України,
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном. На зміст права власності не
впливають місце проживання власника та
місцезнаходження майна.

За змістом ст.391 ЦК України позов про
захист права власності подається з
метою усунення перешкод у здійснені
власником права користування та
розпорядження своїм майном. Такий
позов може бути подано з іншими
вимогами.

Звертаючись до суду, позивач посилався
на порушення відповідачами
ОСОБА_2, неповнолітньою ОСОБА_3, ОСОБА_4
його права користування та
розпорядження своїм майном, з
наведенням положень ЦК України, які
стосуються позивача, як власника
нежитлового приміщення, а
відповідачів, як користувачів цього
приміщення.

Оскільки дії відповідачів
безпосередньо полягають у здійсненні
перешкод у користуванні та
розпорядженні власністю ПАТ
"Дніпровськпромбуд" і витікають з
правовідносин, що мають
цивільно-правову сутність, позивач для
захисту порушених прав може звернутись
до суду з вимогою про виселення та
зняття з реєстрації таких осіб, а тому
висновок суду про неправильно обраний
спосіб захисту є невірним.

Рішенням засідання адміністрації і
профспілкової організації ПАТ
"Дніпровськпромбуд" від 10 червня 2013
року було ухвалено: у зв'язку з
аварійністю будівлі санаторію -
профілакторію по АДРЕСА_1 переселити
відповідачів з кімнати НОМЕР_3, будівлі
по АДРЕСА_1 у кімнати НОМЕР_1, площею 17
кв.м та НОМЕР_2, площею 17,5 кв.м у
гуртожитку по АДРЕСА_2, та видати ордер
на житлову площу.

Згідно довідки ПАТ "Дніпровськпромбуд"
від 10 червня 2013 року за №1-14/9-137, будівля
гуртожитку, яка розташована у
м.Дніпропетровську по проспекту
Петровського,56, є державною власністю і
знаходиться на балансі ПАТ
"Дніпровськпромбуд".

На підставі зазначеного вище рішення
засідання адміністрації та
профспілкової організації позивача на
ім'я ОСОБА_2 видано ордер №1692 від 10
червня 2013 року на житлові приміщення у
гуртожитку та надано право займати, з
родиною, житлові площі у гуртожитку №5
по АДРЕСА_2, а саме, кімнати НОМЕР_1 та
НОМЕР_2, загальною площею 34,5 кв.м.

Частиною 1 ст.321 ЦК України визначено, що
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Відповідно до ч.1 ст.386 ЦК України
держава забезпечує рівний захист прав
усіх суб'єктів права власності.

Згідно до вимог ч.2 ст.386 ЦК України
власник, який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

На підставі ст.391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

З урахуванням зазначеного та
враховуючи те, що будівля, в якій
мешкають відповідачі, не відноситься
до житлового фонду, є санаторієм -
профілакторієм, яка належить на праві
власності ПАТ "Дніпровськпромбуд", а
відповідачі проживають у кімнатах
відпочинку будівлі всупереч волі
позивача, правові підстави проживати в
цій будівлі у них відсутні, своїм
проживанням вони перешкоджають
позивачу у вільному володінні і
розпорядженні належною йому будівлею,
що дані приміщення не відповідають
встановленим санітарним та технічним
нормам, сама будівля знаходиться в
аварійному стані і не придатна до
проживання, колегія суддів приходить
до висновку, що позовні вимоги ПАТ
"Дніпровськпромбуд" щодо виселення
відповідачів з кімнати НОМЕР_3 в
будівлі санаторію - профілакторію по
АДРЕСА_1 в м.Дніпропетровську у кімнати
НОМЕР_1, НОМЕР_2 приміщення у гуртожитку
по АДРЕСА_2, згідно з ордером ПАТ
"Дніпровськпромбуд" №1692 від 10 червня 2013
року підлягають задоволенню.

Згідно з п.2 ч.1 ст.7 Закону України "Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні" зняття з
реєстрації місця проживання особи
здійснюється на підставі судового
рішення, яке набрало законної сили, про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, про виселення,
про визнання особи безвісно відсутньою
або оголошення її померлою.

З урахуванням того, що відповідачів
виселено з кімнати НОМЕР_3 будівлі
санаторію - профілакторію, в силу
положень п.2 ч.1 ст.7 Закону України "Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні" вони
підлягають зняттю з реєстраційного
обліку по АДРЕСА_1.

З'ясувавши в достатньо повному об'ємі
права та обов'язки сторін, обставини
справи, перевіривши доводи та давши їм
правову оцінку, колегія суддів вважає,
що позов ПАТ "Дніпровськпромбуд"
підлягає задоволенню, а рішення суду
першої інстанції в оскаржуваній
частині скасуванню з ухваленням нового
рішення.

На підставі ст.88 ЦПК України з
відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь
ПАТ "Дніпровськпромбуд" необхідно
стягнути судові витрати в розмірі по
173 грн. 15 коп. з кожного.

Керуючись ст.ст.307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства
"Дніпровськпромбуд" - задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду
м.Дніпропетровська від 06 травня 2014 року
в частині відмови в задоволенні позову
публічного акціонерного товариства
"Дніпровськпромбуд" до ОСОБА_2 та в
інтересах неповнолітньої дитини
ОСОБА_3, ОСОБА_4, Головного управління
Державної міграційної служби України в
Дніпропетровській області, треті особи
- Регіональне відділення Фонду
державного майна України по
Дніпропетровській області, орган опіки
та піклування Ленінської районної у
м.Дніпропетровську ради,
Дніпропетровська міська рада про
виселення та зняття з реєстраційного
обліку - скасувати.

Позовні вимоги публічного
акціонерного товариства
"Дніпровськпромбуд" до ОСОБА_2 та в
інтересах неповнолітньої дитини
ОСОБА_3, ОСОБА_4, Головного управління
Державної міграційної служби України в
Дніпропетровській області, треті особи
- Регіональне відділення Фонду
державного майна України по
Дніпропетровській області, орган опіки
та піклування Ленінської районної у
м.Дніпропетровську ради,
Дніпропетровська міська рада про
виселення та зняття з реєстраційного
обліку - задовольнити.

Виселити ОСОБА_2, неповнолітню ОСОБА_3,
ОСОБА_4 з кімнати НОМЕР_3 розташованої в
будинку АДРЕСА_1 в надані житлові
приміщення кімнати НОМЕР_1, НОМЕР_2 в
гуртожитку розташованому по АДРЕСА_2.

Зобов'язати Головне управління
Державної міграційної служби України у
Дніпропетровській області зняти з
реєстраційного обліку ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 зареєстрованих в кімнаті НОМЕР_3
будинку АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь
публічного акціонерного товариства
"Дніпровськпромбуд" у рахунок
відшкодування судових витрат по 173 грн.
15 коп. з кожного.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий суддя
М.М.Романюк

Судді:
І.О.Петренко

С.П.Котушенко