АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/2665/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/2657/14
Головуючий у 1-й інстанції Кузіна Ж. В.
Доповідач Прядкіна О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Прядкіної О.В.,

Суддів: Бутенко С.Б., Пікуля В.П.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк"

на ухвалу Київського районного суду м.
Полтави від 16 липня 2014 року

за скаргою Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"Приватбанк" на незаконні дії старшого
державного виконавця Жовтневого
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції по цивільній справі
за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк" в особі філії
"Полтавське головне регіональне
управління" ПАТ КБ "Приватбанк" про
стягнення суми вкладу та процентів по
вкладу, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2014 року ПАТ Комерційний банк
"Приватбанк" звернувся до суду з
вказаною скаргою. Посилався на те, що
старшим державним виконавцем
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції 10 червня
2013 року відкрито виконавче провадження
ВП №43597456 щодо примусового виконання
рішення Київського районного суду м.
Полтави про стягнення з ПАТ КБ
«Приватбанк» на користь ОСОБА_1 суми у
розмірі 70 519,50 грн. Крім того,
постановою державного виконавця
накладено арешт на майно боржника в
межах суми звернення стягнення 70 519,50
грн. та заборонено здійснювати
відчуження будь-якого майна в межах
даної суми. Зазначаючи, що
держвиконавцем порушені вимоги Закону
України «Про виконавче провадження», у
зв'язку з чим просили визнати
незаконними та скасувати заходи
забезпечення арешту, а саме: арешт
майна боржника і оголошення заборони
його відчуження та арешт коштів
боржника, винесені в межах постанови
старшого державного виконавця
Жовтневого ВДВС Дніпропетровського
МУЮ Атамась О.В. № 43597456 від 10 червня 2014
року на підставі виконавчого листа
552/2665/13-ц Київського районного суду м.
Полтави про стягнення з ПАТ КБ
«Приватбанк» на користь ОСОБА_1 суми у
розмірі 70 519,50 грн. та надати строк для
самостійного виконання рішення.

Ухвалою Київського районного суду м.
Полтави від 16 липня 2014 року в
задоволенні скарги відмовлено.

Ухвалу оскаржив ПАТ КБ "Приватбанк",
який в апеляційній скарзі,посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просить її
скасувати та постановити нову про
задоволення скарги.

Колегія суддів, перевіривши справу в
межах заявлених вимог і апеляційного
оскарження, приходить до висновку про
відхилення апеляційної скарги з таки
підстав:

Як вбачається з матеріалів справи, 30
травня 2014 року Київським районним
судом м. Полтави було видано виконавчий
лист №552/2665/13-ц про стягнення з ПАТ КБ
«Приватбанк» на користь ОСОБА_1 суму
депозитного вкладу у розмірі 58245,39
грн.,7130,75 грн. суму відсотків 5143,36 грн.
судові витрати, а всього 70519,50 грн.

10 червня 2014 року старшим державним
виконавцем Жовтневого ВДВС
Дніпропетровського МУЮ Атамась О.В.
було відкрито виконавче провадження та
накладено арешт на майно Банку та
оголошено заборону на його відчуження
та накладено арешт на кошти, що
містяться на рахунку в Управлінні НБУ в
Дніпропетровській області та належать
боржнику на суму стягнення за
виконавчими документами - 70519,50 грн.

Відмовляючи в задоволенні скарги,
районний суд виходив з того, що дії
старшого державного виконавця
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції Атамась
О.В. щодо накладення арешту на кошти, що
належать боржнику в межах суми боргу та
накладення арешту на майно з забороною
його відчуження відповідають вимогам
ст.ст.11,52 Закону України "Про виконавче
провадження ".

Доводи в апеляційній скарзі на
недотримання державним виконавцем
положень ст.59 Закону України "Про банки
та банківську діяльність" , колегією
суддів оцінюється відповідно до
роз"яснень, наданих в листі
Національного Банку України від 25.10.2001
р. № 18-211/3950 "Про порядок накладання
арешту на кореспондентські рахунки
комерційних банків" про те, що частиною
4 ст. 59 Закону України "Про банки і
банківську діяльність" забороняється
накладати арешт на кореспондентські
рахунки комерційних банків без
зазначення певної суми, оскільки,
враховуючи специфіку комерційних
банків, кошти, які знаходяться на
кореспондентських рахунках банку,
належать не тільки банку, і припинення
усіх операцій зачіпає інтереси як
банку, так і його клієнтів.

З матеріалів справи вбачається, що в
постанові про арешт коштів боржника та
арешт майна від 10 червня 2014 року чітко
зазначено в межах якої суми звернено
стягнення з боржника, а саме 70519,50 грн.,
тобто старшим державним виконавцем
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції Атамась
О.В. правомірно було накладено арешт на
рахунки та арешт на майно ПАТ КБ
"Приватбанк" в межах вказаної суми.

Крім того, колегія суддів погоджується
з висновком місцевого суду, що заявник
не був позбавлений права на самостійне
виконання рішення суду, оскільки,
відповідно до норм ст.27 Закону України
«Про виконавче провадження» при
винесенні постанови про відкриття
виконавчого провадження та
встановлення строку для добровільного
виконання рішення до 17 червня 2014 року
права боржника не були порушені.

З огляду на викладене колегія суддів
погоджується з висновками місцевого
суду.

Наведені в апеляційній скарзі доводи
не відносяться до тих підстав, з якими
процесуальне законодавство пов'язує
можливість прийняття рішення щодо
скасування або зміни оскаржуваного
судового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307,312 п.1.ч.1, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Приватбанк"
відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м.
Полтави від 16 липня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржене
протягом 20 днів шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

СУДДІ: