Справа № 192/1560/13-ц
Провадження № 2/192/37/14
У Х В А Л А

І МЕНЕМ УКРАЇНИ

про закриття провадження у справі

у зв'язку з визнанням мирової угоди

01 вересня 2014 року Солонянський
районний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючої -
судді Омелюх В.М.,

при секретарі - Короті
Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у смт. Солоне
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Микільської сільської ради
Солонянського району
Дніпропетровської області, відділу
Держемагенства у Солонянському районі
Дніпропетровській області, треті особи
- Державна інспекція сільського
господарства в Дніпропетровській
області, товариство з обмеженою
відповідальністю проектно-виробниче
підприємство «АГРОГЕОІНВЕСТ» про
визнання незаконним та скасування
рішення сесії сільської ради, визнання
недійсним державного акту на право
власності на земельну ділянку,
зобов'язання вчинити певні дії та про
скасування державної реєстрації
земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

Позивач з урахуванням уточнень
від 21 березня 2014 року звернувся до суду
з позовом до відповідачів про визнання
незаконним та скасування рішення VІІ
сесії V скликання Микільської
сільської ради Солонянського району
Дніпропетровської області № 13 від 13
липня 2006 року «Про передачу земельних
ділянок у приватну власність і
користування згідно Декрету КМУ від 26
грудня 1992 року №15-92»; про визнання
недійсним державного акту на право
власності на земельну ділянку; про
зобов'язання ОСОБА_2 усунути перешкоди
в користуванні земельною ділянкою, що
належить позивачу шляхом демонтування
паркану та про скасування державної
реєстрації земельної ділянки.

На обґрунтування своїх вимог
посилається на те, що йому згідно
виданого 21 лютого 2000 року на підставі
рішення 6 сесії XXII скликання
Микільської сільської ради від 18
квітня 1996 року державного акту на право
приватної власності на землю серії ДП
№002232, зареєстрованого в книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за №132, належить
земельна ділянка площею 0,360 га по
АДРЕСА_1, на якій розташований житловий
будинок, та проїзд до якого
забезпечувався єдиним шляхом з
АДРЕСА_1, оскільки зі східної сторони
знаходиться яр, який унеможливлює
облаштування іншого проїзду і до
червня 2009 року він мав можливість
безперешкодного доступу до своєї
земельної ділянки.

В червні 2009 року відповідач ОСОБА_2,
який є його сусідом, пред'явив права на
земельну ділянку, що була передана йому
у власність, та межує з його земельною
ділянкою і включає в себе частину
дороги по АДРЕСА_1, що знаходиться перед
його земельною ділянкою. З державного
акту на право власності на земельну
ділянку серія ЯЕ №160409 виданого 04
квітня 2007 року по АДРЕСА_2, який
відповідач надав йому для
ознайомлення, випливало, що частина
дороги по АДРЕСА_1 надана відповідачу у
власність, а дані земельні ділянки
межують від точки А до точки Б, при
цьому про те, що, сусіду була передана
суміжна земельна ділянка у власність
до цього моменту відомо йому не було і
жодних документів він не підписував.
Вважає, що має місце факт незаконної
передачі у власність відповідачеві
ОСОБА_2 частини дороги по АДРЕСА_1, яка
перебувала у загальному користуванні
та забезпечувала єдиний можливий
доступ до його земельної ділянки, та
має місце факт порушення порядку
складання технічної документації,
підроблення його підпису невідомою
йому особою в інтересах відповідача
ОСОБА_2 при розробленні технічної
документації щодо складання
документів, що посвідчують право на
земельну ділянку.

02 грудня 2012 року відповідач ОСОБА_2 по
всьому периметру земельної ділянки по
АДРЕСА_2 встановив паркан з опорами та
металевою сіткою згідно меж, які
помилково зазначені в державному акті
на право власності на земельну ділянку
серії ЯЕ №160409 від 04 квітня 2007 року,
включаючи ту ділянку, що була йому
виділена взамін вилучення дороги і
частину дороги перед земельною
ділянкою позивача, повністю перекривши
йому доступ до своєї земельної ділянки
по вул. Набережна, 1, внаслідок чого
такими діями відповідача було порушено
права позивача як власника земельної
ділянки на проїзд до неї, оскільки він
не має жодної іншої можливості заїхати
на свою земельну ділянку та обмежений у
можливості користування нею.

Крім того, вважає, що оскільки не
погоджував межі спірної земельної
ділянки, а комплекс робіт по проведенню
кадастрової зйомки земельної ділянки
ОСОБА_2 проведений з порушенням норм
законодавства, то такі дії призвели до
порушення його права як суміжного
землевласника, у зв'язку з чим змушений
звернутися до суду за їх захистом.

В судове засідання позивач та
відповідачі ОСОБА_2, Микільська
сільська рада Солонянського району
Дніпропетровської області в особі
Микільського сільського голови ОСОБА_3
29 серпня 2014 року з метою врегулювання
спору на основі взаємних поступок
подали письмову заяву про визнання
судом укладеної між ними мирової угоди
та підписану сторонами мирову угоду
від 23 липня 2014 року з клопотанням про
закриття провадження у справі в зв'язку
з укладенням мирової угоди, в якій
також зазначили, що їм відомі та
роз'яснені наслідки укладення мирової
угоди та закриття провадження у справі
відповідно до вимог ст.ст. 205, 206 ЦПК
України (а.с. 121-123, т.2).

В судовому засіданні 01 вересня 2014
року позивач ОСОБА_1 та його
представники - ОСОБА_4, ОСОБА_5,
відповідач ОСОБА_2 та його представник
ОСОБА_6 підтримали заяву про визнання
укладеної ними мирової угоди та
прохали її задовольнити.

Представник відповідача - Микільської
сільської ради Солонянського району
Дніпропетровської області, який
належним чином повідомлений про час та
місце розгляду справи (а.с.117, т.2), в
судове засідання не з'явився, надавши
суду письмову заяву про розгляд справи,
в тому числі і заяви про визнання
мирової угоди, у відсутність
представника відповідача, при цьому
просили суд визнати мирову угоду та
провадження у справі закрити (а.с.124, т.2),
а з тексту мирової угоди вбачається, що
наслідки її визнання судом та закриття
провадження у справі їм відомі та
зрозумілі (а.с.122, т.2).

Представник відповідача - відділу
Держемагенства у Солонянському районі
Дніпропетровській області, який
належним чином повідомлений про час та
місце розгляду справи (а.с.105,т.2), в
судове засідання не з'явився, про
причини своєї неявки суд не повідомив,
надавши листа про розгляд справи у
відсутність їх представника (а.с.118,т.2).

Представник третьої особи - Державної
інспекції сільського господарства в
Дніпропетровській області, який
належним чином повідомлений про час та
місце розгляду справи (а.с.115,т.2), в
судове засідання не з'явився, про
причини своєї неявки суд не повідомив,
надавши листа про розгляд справи у
відсутність їх представника(а.с.119,т.2).

Представник третьої особи - товариство
з обмеженою відповідальністю
проектно-виробниче підприємство
«АГРОГЕОІНВЕСТ, який належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи (а.с.109,т.2), в судове засідання не
з'явився, про причини своєї неявки суд
не повідомив, в зв'язку з чим суд
ухвалив розглядати справу у їх
відсутність, оскільки це не порушує їх
прав та охоронюваних законом
інтересів.

За умовами укладеної на основі
взаємних поступок сторонами 23 липня 2014
року мирової угоди (а.с.122, т.2) керуючись
ст. 175, ст. 306 ЦПК України, у зв'язку із
досягненням домовленості між
сторонами стосовно спору про визнання
недійсним державного акту про право
власності на земельну ділянку та
усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою, зобов'язання
вчинити пені дії, позивач ОСОБА_1 та
відповідачі ОСОБА_2, Микільська
сільська рада Солонянського району
Дніпропетровської області в особі
голови сільської ради ОСОБА_3 уклали
мирову угоду з метою добровільного
врегулювання спору про наступне:

1.В результаті проведеної
спеціалістами землевпорядної
організації ТОВ «АТТЕКС» (ліцензія АД
№034102 від 10.05.2012 р.) 04 липня 2014 року
кадастрової зйомки земельної ділянки,
що належить ОСОБА_2 згідно з Державним
актом серії ЯЕ №160409 від 04 квітня 2007
року кадастровий номер :04:001:0251,
встановлено невідповідність
розташування паркану ОСОБА_2 по межі
зазначеної ділянки, межовим точкам
земельної ділянки, занесеним до
Державного земельного кадастру, а саме:
межова точка « 2» земельної ділянки
ОСОБА_2 в натурі (на місцевості) на
АДРЕСА_1 зміщена на 3,67 метра в напрямку
від точки « 2», яка зазначена в даних
державного земельного кадастру (схема
кадастрової зйомки додається).

1.У зв'язку з обставинами, вказаними в п.
1 даної мирової угоди, ОСОБА_2
зобов'язується фактичну межову точку «
2» перенести в натурі (на місцевості) на
3,67 метра в напряму до точки « 1» по
Державному акту, таким чином, щоб точка
« 2» в натурі (на місцевості)
відповідала даним точки « 2» згідно
державного земельного кадастру
України.

2. У зв'язку з тим, що межова точка «
3» по Державному акту земельної ділянки
ОСОБА_2 відповідає фактичній межовій
точці « 3» в натурі (на місцевості) але,
наявність даної точки порушує права
ОСОБА_1 на прохід/проїзд до його
земельної ділянки, ОСОБА_2, керуючись
ст. 91, ст. 158 Земельного кодексу України
зобов'язується добровільно
перенести/змістити межову точку « 3» на
місцевості на відстань 2,5 (два з
половиною) метра в напряму до точки « 4»,
надавши ОСОБА_1 право користування
частиною своєї земельної ділянки
безоплатно та безстроково.

3. ОСОБА_2 зобов'язується та
гарантує, що добровільно й безумовно,
протягом 14 (чотирнадцяти) календарних
днів з моменту визнання мирової угоди
Солонянським районним судом
Дніпропетровської області,
демонтувати наявний паркан із сітки
«рабиця», встановлений по межі його
земельної ділянки між точками « 2» та «
3», яка не відповідає даним Державного
земельного кадастру та домовленості,
досягнутій в п. 2, п.3 Мирової угоди.

4. Сторони домовились, що демонтаж
ОСОБА_2 паркану із сітки «рабиця»,
наявного на момент судового спору та
домовленості, досягнутій в п. 2, п. 3
даної Мирової угоди, у повному обсязі
поновить право ОСОБА_1 на
безперешкодний прохід/проїзд до
земельної ділянки, яка належить йому на
праві власності згідно з Державним
актом на право приватної власності на
землю серія ДП №002232, виданого 21 лютого
2000 року та зареєстрованого в Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю за № 132, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1

5. Сторони домовилися, що у випадку
встановлення ОСОБА_2 нового паркану по
межі його земельної ділянки між
точками « 2» та « 3», він зобов'язується
встановити новий паркан по прямій
лінії між точками « 2» та «3» на
місцевості, згідно домовленостей,
досягнутих в п. 2, п. 3 даної мирової
угоди.

6. У зв'язку із демонтажем, в строки,
зазначені в п. 4 даної мирової угоди,
наявного на момент судового спору
паркану, який перешкоджав ОСОБА_1
здійснювати прохід/проїзд до своєї
земельної ділянки, ОСОБА_1
відмовляється від всіх інших позовних
вимог.

7. Сторони погодили та домовились,
що у разі виникнення аварійних
ситуацій в магістралі питної води, що
забезпечує питною водою земельну
ділянку ОСОБА_1 та залишаються в межах
земельної ділянки ОСОБА_2, ОСОБА_2 в
майбутньому не чинитиме перешкод в
проведенні ремонтних/відновлювальних
робіт даної магістралі, при цьому
ОСОБА_1 зобов'язується відновити
попередній стан земельної ділянки
ОСОБА_2 після завершення ремонтних
робіт.

8. ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заявляють,
що ні в процесі укладення даної Мирової
угоди, ні в процесі виконання її умов не
були, не будуть і не можуть бути
порушені права будь-яких третіх осіб, в
тому числі й держави.

9. Сторони заявляють, що після
виконання умов даної мирової угоди не
матимуть взаємних зобов'язань, вимог та
претензій, що виникають з предмету
позову про визнання недійсними
державного акту про право власності на
земельну ділянку та усунення перешкод
у користуванні земельною ділянкою
зобов'язання вчинити певні дії.

10. У разі невиконання сторонами
умов даної мирової угоди, мирова угода
підлягає виконанню в примусовому
порядку, а сторонам відомі та зрозумілі
наслідки укладення даної мирової угоди
та визнання її судом.

З урахуванням викладеного та письмової
заяви позивача, відповідачів про
визнання судом укладеної сторонами 23
липня 2014 року мирової угоди, а також
враховуючи, що укладена сторонами
мирова угода не суперечить закону, не
порушує права, свободи чи інтереси
сторін та інших осіб, вчинена в
інтересах обох сторін, суд вважає, що
мирова угода може бути визнана судом у
відповідності до ст. 175 ЦПК України, а
провадження у справі в зв'язку з
визнанням мирової угоди відповідно до
п.4 ч.1 ст. 205 ЦПК України підлягає
закриттю.

На підставі викладеного, керуючись
ст.175, п.4 ч.1 ст.205, ст.ст. 206,208-210 ЦПК
України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати укладену 23 липня 2014 року між
позивачем ОСОБА_1 та відповідачами
ОСОБА_2, Микільською сільською радою
Солонянського району
Дніпропетровської області в особі
голови сільської ради ОСОБА_3 мирову
угоду, за якою сторони домовились про
наступне:

1. В результаті проведеної
спеціалістами землевпорядної
організації ТОВ «АТТЕКС» (ліцензія АД
№034102 від 10.05.2012 р.) 04 липня 2014 року
кадастрової зйомки земельної ділянки,
що належить ОСОБА_2 згідно з Державним
актом серії ЯЕ №160409 від 04 квітня 2007
року кадастровий номер :04:001:0251,
встановлено невідповідність
розташування паркану ОСОБА_2 по межі
зазначеної ділянки, межовим точкам
земельної ділянки, занесеним до
Державного земельного кадастру, а саме:
межова точка « 2» земельної ділянки
ОСОБА_2 в натурі (на місцевості) на
АДРЕСА_1 зміщена на 3,67 метра в напрямку
від точки « 2», яка зазначена в даних
державного земельного кадастру (схема
кадастрової зйомки додається).

2. У зв'язку з обставинами,
вказаними в п. 1 даної мирової угоди,
відповідач ОСОБА_2 зобов'язується
фактичну межову точку « 2» перенести в
натурі (на місцевості) на 3,67 метра в
напряму до точки « 1» по Державному
акту, таким чином, щоб точка « 2» в
натурі (на місцевості) відповідала
даним точки « 2» згідно державного
земельного кадастру України.

3. У зв'язку з тим, що межова точка «
3» по Державному акту земельної ділянки
ОСОБА_2 відповідає фактичній межовій
точці « 3» в натурі (на місцевості) але,
наявність даної точки порушує права
ОСОБА_1 на прохід/проїзд до його
земельної ділянки, відповідач ОСОБА_2
зобов'язується добровільно
перенести/змістити межову точку « 3» на
місцевості на відстань 2,5 (два з
половиною) метра в напряму до точки « 4»,
надавши ОСОБА_1 право користування
частиною своєї земельної ділянки
безоплатно та безстроково.

4. Відповідач ОСОБА_2
зобов'язується та гарантує, що
добровільно й безумовно, протягом 14
(чотирнадцяти) календарних днів з
моменту визнання мирової угоди
Солонянським районним судом
Дніпропетровської області,
демонтувати наявний паркан із сітки
«рабиця», встановлений по межі його
земельної ділянки між точками « 2» та «
3», яка не відповідає даним Державного
земельного кадастру та домовленості,
досягнутій в п.2, п.3 Мирової угоди.

5. Сторони домовились, що демонтаж
відповідачем ОСОБА_2 паркану із сітки
«рабиця», наявного на момент судового
спору та домовленості, досягнутій в п 2,
п. 3 даної Мирової угоди, у повному
обсязі поновить право ОСОБА_1 на
безперешкодний прохід/проїзд до
земельної ділянки, яка належить йому на
праві власності згідно з Державним
актом на право приватної власності на
землю серія ДП №002232, виданого 21 лютого
2000 року та зареєстрованого в Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю за № 132, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1

6. Сторони домовилися, що у випадку
встановлення відповідачем ОСОБА_2
нового паркану по межі його земельної
ділянки між точками « 2» та « 3», він
зобов'язується встановити новий паркан
по прямій лінії між точками « 2» та « 3»
на місцевості, згідно домовленостей,
досягнутих в п. 2, п. 3 даної мирової
угоди.

7. У зв'язку із демонтажем, в строки,
зазначені в п. 4 даної мирової угоди,
наявного на момент судового спору
паркану, який перешкоджав ОСОБА_1
здійснювати прохід/проїзд до своєї
земельної ділянки, позивач ОСОБА_1
відмовляється від всіх інших позовних
вимог.

8. Сторони погодили та домовились,
що у разі виникнення аварійних
ситуацій в магістралі питної води, що
забезпечує питною водою земельну
ділянку ОСОБА_1 та залишаються в межах
земельної ділянки ОСОБА_2, ОСОБА_2 в
майбутньому не чинитиме перешкод в
проведенні ремонтних/відновлювальних
робіт даної магістралі, при цьому
ОСОБА_1 зобов'язується відновити
попередній стан земельної ділянки
ОСОБА_2 після завершення ремонтних
робіт.

9. ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заявляють,
що ні в процесі укладення даної Мирової
угоди, ні в процесі виконання її умов не
були, не будуть і не можуть бути
порушені права будь-яких третіх осіб, в
тому числі й держави.

10. Сторони заявляють, що після
виконання умов даної мирової угоди не
матимуть взаємних зобов'язань, вимог та
претензій, що виникають з предмету
позову про визнання недійсними
державного акту про право власності на
земельну ділянку та усунення перешкод
у користуванні земельною ділянкою
зобов'язання вчинити певні дії.

11. У разі невиконання сторонами
умов даної мирової угоди, мирова угода
підлягає виконанню в примусовому
порядку.

В зв'язку з укладенням сторонами
мирової угоди та її визнання судом
провадження у справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, Микільської сільської ради
Солонянського району
Дніпропетровської області, відділу
Держемагенства у Солонянському районі
Дніпропетровській області, треті особи
- Державна інспекція сільського
господарства в Дніпропетровській
області, товариство з обмеженою
відповідальністю проектно-виробниче
підприємство «АГРОГЕОІНВЕСТ» про
визнання недійсним державного акту на
право власності на земельну ділянку,
зобов'язання вчинити певні дії та про
скасування державної реєстрації
земельної ділянки закрити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через районний суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом 5
днів з дня її проголошення, а у разі
постановлення ухвали без участі особи,
яка її оскаржує, протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Головуюча: суддя