Справа № 569/1803/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2014 року
м.
Рівне

Рівненський міський суд Рівненської
області в складі:

головуючого судді Наумов С.В.,

при секретарі Литвинюк Л.Ш.,

представника позивачів ОСОБА_1,

представника відповідача Павлюк І.А.,

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Відкритого
акціонерного товариства "Рівненський
завод тракторних агрегатів" про
стягнення компенсації втрати частини
заробітної плати у зв'язку з
пропущенням строків її виплати та
середнього заробітку за весь час
затримки виплати заборгованості по
заробітній платі,-

В с т а н о в и в:

ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись до суду
з позовом у якому просять стягнути з
ВАТ «РЗТА» на користь ОСОБА_3
компенсацію за затримку виплати
заробітної плати в сумі 1 168 (одна тисяча
сто шістдесят вісім) грн. 88 коп. та
середній заробіток за час затримки
виплати заробітної плати у сумі 36 980
(тридцять шість тисяч дев'ятсот
вісімдесят) грн. 00 коп. та стягнути із
ВАТ «РЗТА» на користь ОСОБА_4 в сумі 3 076
(три тисячі сімдесят шість) грн. 27 коп.
компенсацію за затримку виплати
заробітної плати та середній заробіток
за час затримки виплати заробітної
плати у сумі 36 980 (тридцять шість тисяч
дев'ятсот вісімдесят) грн. 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог
зазначили, що з 06.06.2007р. по 29.12.2009р.
ОСОБА_3 працював на роботі в ВАТ «РЗТА».

З 05.09.1978р. по 21.09.2011р. ОСОБА_4 працювала на
роботі в ВАТ «РЗТА».

Після звільнення ВАТ «РЗТА» не
виплатив позивачам заробітну плату.

В лютому 2013р., згідно наказів
Рівненського міського суду,
заборгованість була виплачена ВДВС
РМУЮ ОСОБА_4 в сумі 25 215,42 грн. та ОСОБА_3 в
сумі 8117,18 грн.

Однак, компенсації втрати частини
заробітної плати у зв'язку з порушенням
строків виплати заробітної плати
позивачам відповідач не виплатив.

В ході розгляду справи від позивачів
надійшла заява про зменшення розміру
позовних вимог в якій вони просили
стягнути із ВАТ «РЗТА» на користь
ОСОБА_4 компенсацію за затримку виплати
заробітної плати в сумі 126 (сто двадцять
шість) грн. 08 коп. та середній заробіток
за час затримки виплати заробітної
плати у сумі 26 272 (двадцять шість тисяч
двісті сімдесят дві) грн. 00 коп. та
стягнути з ВАТ «РЗТА» на користь ОСОБА_3
компенсацію за затримку виплати
заробітної плати в сумі 1 128 (одна тисяча
сто двадцять вісім) грн. 28 коп. та
середній заробіток за час затримки
виплати заробітної плати у сумі 36 980
(тридцять шість тисяч дев'ятсот
вісімдесят) грн. 00 коп.

В судовому засіданні представник
позивачів ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримала, просила суд їх
задовольнити у повному обсязі.
Додатково пояснила, що з моменту
звільнення до дня звернення до суду
позивачі неодноразово зверталися до
відповідача з проханням надати довідку
про середню заробітну плату, проте
отримували відмову. Судові накази про
стягнення заборгованості по
заробітній платі не виконані.

Представник відповідача Павлюк І.В. в
судовому засіданні надала письмове
заперечення проти задоволення
позовних вимог, просила відмовити в
задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази по справі,
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
є обґрунтованими та доведеними, а тому
позов підлягає до задоволення
повністю.

Судом встановлено, що з 06.06.2007р. по
29.12.2009р. ОСОБА_3 працював на роботі в ВАТ
«РЗТА». З 05.09.1978р. по 21.09.2011р. ОСОБА_4
працювала на роботі в ВАТ «РЗТА». Після
звільнення ВАТ «РЗТА» не виплатив
позивачам заробітну плату.

В лютому 2013р., згідно наказів
Рівненського міського суду,
заборгованість була виплачена ВДВС
РМУЮ ОСОБА_4 в сумі 25 215,42 грн. та ОСОБА_3 в
сумі 8117,18 грн.

Однак, компенсації втрати частини
заробітної плати у зв'язку з порушенням
строків виплати заробітної плати
позивачам відповідач не виплатив.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 116 КЗпП
України при звільненні працівника
виплата всіх сум, що належать йому від
підприємства, установи, організації,
провадиться в день звільнення. Якщо
працівник в день звільнення не
працював, то зазначені суми мають бути
виплачені не пізніше наступного дня
після пред'явлення звільненим
працівником вимоги про розрахунок. Про
нараховані суми, належні працівникові
при звільненні, власник або
уповноважений ним орган повинен
письмово повідомити працівника перед
виплатою зазначених сум.

Згідно ч. 1 ст. 117 КЗпП Украни в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в ст. 116 цього кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Відповідно до роз'яснень, наведених у п.
20 постанови Пленому Верховного Суду
України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про
практику застосування судами
законодавства про оплату правці»,
установивши при розгляді справи про
стягнення заробітної плати у зв'язку із
затримкою розрахунку при звільненні,
що працівникові не були виплачені
належні йому від підприємства,
установи, організації суми в день
звільнення, коли ж він у цей день не був
на роботі, - наступного дня після
пред'явлення ним роботодавцеві вимог
про розрахунок, суд на підставі ст. 117
КЗпП стягує на користь працівника
середній заробіток за весь період
затримки розрахунку, а при
непроведенні його до розгляду справи -
по день постановлення рішення, якщо
роботодавець не доведе відсутності в
цьому своєї вини. Сама по собі
відсутність коштів у роботодавця не
виключає його відповідальності.

За встановлених по справі обставин суд
визнає обґрунтованими та доведеними
позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення із ВАТ «РЗТА» на їх користь
компенсації втрати частини заробітної
плати у зв'язку з пропущенням строків
її виплати та середнього заробітку за
весь час затримки виплати
заборгованості по заробітній платі на
підставі ст. 117 КЗпП України.

Що стосується вини відповідача, суд
враховує, що саме на відповідача
покладається обов'язок доведення
відсутності вини у затримці розрахунку
при звільненні. Натомість,
відповідачем не надано суду жодних
доказів, які б свідчили про те, що
невиплата позивачу при звільненні всіх
належних йому сум мала місце не з вини
відповідача.

Від сплати судового збору позивачі
звільнені на підставі ч. 1 ст. 5 закону
України «Про судовий збір».

На підставі ст. ст. 116, 117 КЗпП України,
керуючись ст. 10, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215, 218, 223,
292, 294 ЦПК України, суд, -

В и р і
ш и в:

Позов - задовольнити повністю.

Стягнути із Відкритого акціонерного
товариства "Рівненський завод
тракторних агрегатів" на користь
ОСОБА_4 компенсацію за затримку виплати
заробітної плати в сумі 126,08 грн. (сто
двадцять шість) та середній заробіток
за час затримки виплати заробітної
плати у сумі 26 272 (двадцять шість тисяч
двісті сімдесят дві) грн. 00 коп.

Стягнути із Відкритого акціонерного
товариства "Рівненський завод
тракторних агрегатів" на користь
ОСОБА_3 компенсацію за затримку виплати
заробітної плати в сумі 1 128 (одна тисяча
сто двадцять вісім) грн. 28 коп. та
середній заробіток за час затримки
виплати заробітної плати у сумі 36 980
(тридцять шість тисяч дев"ятсот
вісімдесят) грн. 00 коп.

Стягнути із Відкритого акціонерного
товариства "Рівненський завод
тракторних агрегатів" в дохід держави
243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Рівненської області через Рівненськи
міський суд.

Суддя івненського міського суду

С.В. Наумов