Справа № 361/4533/14-ц
Провадження № 2/361/1900/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2014 року Броварський
міськрайонний суд Київської області
в складі:

головуючого-судді - Сердинського В.С.

при секретарях - Окостень М.А.,
Масловської А.В., Якименко А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 і
ОСОБА_5, треті особи: орган опіки та
піклування Броварської міської ради
та сектор у справах громадянства
імміграції та реєстрації фізичних осіб
Броварського МВ (з обслуговування м.
Бровари та Броварського району) про
усунення перешкод у користуванні
власністю, шляхом виселення та зняття з
реєстрації,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4. та ОСОБА_5, треті особи: орган
опіки та піклування Броварської
міської ради та сектор у справах
громадянства імміграції та реєстрації
фізичних осіб Броварського МВ (з
обслуговування м. Бровари та
Броварського району) про усунення
перешкод у користуванні власністю,
шляхом виселення та зняття з
реєстрації.

Позивач зазначав, що він є власником
квартири АДРЕСА_1, яку придбав на
прилюдних торгах, що стверджується
свідоцтвом про придбання майна з
прилюдних торгів від 5 березня 2012 року.
Як на час придбання квартири, так і на
даний час, в ній проживають та
зареєстровані відповідачі в справі.
Позивачу про даний факт було не відомо,
що підтверджується актом державного
виконавця від 26.12.2011 року.

В добровільному порядку відповідачі не
бажають звільнити його квартиру, тому
він і звернувся до суду із зазначеним
позовом. Вказував, що ним на адресу
відповідачів направлялася вимога про
звільнення квартири, проте вона не
виконана.

У вересні 2012 року позивачем була
надіслана письмова вимога про
виселення усім відповідачам у формі
позовної заяви про виселення. В рішенні
суду по справі №1007/10527/2012 зазначено, що
всі відповідачі ознайомилися із цією
вимогою.

01.11.2013 року позивач надіслав письмові
вимоги відповідачам про виселення
через кур'єрську доставку Укрпошти.
Відповідачі відмовилися отримувати
листи від позивача, про що був
складений акт по встановленню факту
відмови отримання письмової вимоги від
19.11.2013 року.

Рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області від 12.11.2013 року
було вирішено виселити колишнього
власника ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_1

26.11.2013 року позивач звернувся з
письмовою заявою до старшого
дільничного інспектора Броварського
МВ ГУ МВС України в Київській області
лейтенанту міліції Кеуш Р.О. з
проханням провести роз'яснювальну
роботу з відповідачами і повідомити їх
про необхідність дотримуватися
законодавства.

Відповідно до висновку про розгляд
письмової заяви гр.. ОСОБА_8 від 02.12.2013
року, дільничний інспектор повідомив
колишнього власника квартири ОСОБА_6 та
в особі його малолітнього сина ОСОБА_5
про необхідність звільнити квартиру
АДРЕСА_1

19.12.2013 року представник позивача ОСОБА_8
звернулася з письмовою заявою до
старшого дільничного інспектора
Броварського МВ ГУ МВС України в
Київській області лейтенанту міліції
Кеуш Р.О. з проханням провести
роз'яснювальну роботу з відповідачами
і повідомити їх про необхідність
дотримуватися законодавства.

Відповідно до висновку про розгляд
письмової заяви гр.. ОСОБА_8 від 27.12.2013
року, дільничний інспектор повідомив
всіх відповідачів про необхідність
звільнити квартиру АДРЕСА_1, тому що
вони втратили право на користування
даною квартирою.

29.09.2013 року позивач звернувся до
депутата Броварської міської ради
Київської області ОСОБА_9 з проханням
встановити факт створення йому
перешкод в користуванні власністю.

Відповідачка ОСОБА_3 не впустила
депутата ОСОБА_9 зі свідками та
представником позивача ОСОБА_8 до
квартири, про що було складено
відповідний акт депутат Броварської
міської ради Київської області.

Посилаючись на вищевикладене, просив
суд про виселення ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4
і ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1 та
зобов'язати сектор у справах
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб Броварського МВ (з
обслуговування м. Бровари та
Броварського району) ГУ МВС України в
Київській області зняти з
реєстраційного обліку у вказаній
квартирі відповідачів по справі.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_8 позовні вимоги
підтримала та додатково пояснила, що
відповідач ОСОБА_6 отримав у спадок
будинок в с. Мокрець, де вони мають
можливість проживати.

Відповідач ОСОБА_2 не визнала позовні
вимоги та просила відмовити у їх
задоволенні.

Представник ОСОБА_10 позовні вимоги не
визнав та просив відмовити у їх
задоволенні.

Представник третьої особи органу опіки
і піклування Броварської міської ради
Київської області ОСОБА_11 заперечувала
проти задоволення позовних вимог.

Представник сектору у справах
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб Броварського МВ (з
обслуговування м. Бровари та
Броварського району) ГУ МВС України у
Київській області в судове засідання
не з'явився, належним чином
повідомлений про час і місце слухання
справи.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва
про придбання майна з прилюдних торгів
ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1,
яка була продана на торгах у зв'язку з
тим, що перебувала в іпотеці у ВАТ
«Універсал Банк» за договором іпотеки,
укладеним між ВАТ «Універсал Банк» та
ОСОБА_6 у рахунок погашення його
заборгованості за кредитним договором
перед банком (а.с.10-11).

Відповідно до вимог ст. 317 ЦК України
власнику належить право володіння,
користування й розпорядження своїм
майном. Власник вправі вимагати
усунення будь - яких перешкод,
пов'язаних з володінням, користуванням
та розпорядженням своїм майном (391 ЦК
України).

Правила ст. 150 ЖК України, визначають, що
громадяни, які мають у приватній
власності будинок (частину будинку),
квартиру, користуються ним (нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди.

Статтею 41 Конституції України, ст. 1
Першого протоколу до Конвенцїі про
захист прав людини і основних свобод,
ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України закріплено
принцип непорушності права приватної
власності, який означає право особи на
безперешкодне користування своїм
майном та закріплює право власника
володіти, користуватися і
розпоряджатися належним йому майном,
на власний розсуд вчиняти щодо свого
майна будь - які угоди, відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб. Гарантуючи захист
права власності, закон надає власнику
право вимагати усунення будь - яких
порушень його прав хоч би ці порушення
і не були поєднані з позбавленням
володіння.

Способи захисту права власності
передбачені ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Об'єктом власності особи може бути,
зокрема, житло - житловий будинок,
садиба, квартира (ст. 379, 382 ЦК України).

В ст. 109 ЖК України вказано що, виселення
із займаного жилого приміщення
допускається з підстав, установлених
законом. Виселення проводиться
добровільно або в судовому порядку.
Звернення стягнення на передане в
іпотеку жиле приміщення є підставою
для виселення всіх громадян, що
мешкають у ньому, за винятками,
встановленими законом. Після
прийняття кредитором рішення про
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення шляхом позасудового
врегулювання на підставі договору
всі мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або
нового власника добровільно
звільнити житловий будинок чи
житлове приміщення протягом одного
місяця з дня отримання цієї вимоги,
якщо сторонами не погоджено більший
строк. Якщо громадяни не звільняють
жиле приміщення у встановлений або
інший погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення.

Аналогічні вимоги ставляться і в п.43
Постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
№5, де зазначено, що примусове
виселення здійснюється на підставі
рішення суду тільки за певних умов:
якщо мешканці добровільно не звільнили
житловий будинок чи житлове
приміщення, на яке звернуто стягнення
як на предмет іпотеки, протягом одного
місяця з дня отримання письмової
вимоги іпотекодержателя або нового
власника або в інший погоджений
сторонами строк.

Судом також встановлено, що рішенням
Броварського міськрайонного суду
Київської області від 12.11.2013 року,
залишеним без змін ухвалою колегії
суддів судової палати в цивільних
справах Апеляційного суду Київської
області від 26.02.2014 року, було вирішено
виселити ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_1 В
іншій частині позовних вимог було
залишено без змін (а.с.17).

У судовому засіданні було з'ясовано, що
01.11.2013 та 21.11.2013 року позивач надіслав
письмові вимоги відповідачам про
виселення через кур'єрську доставку
Укрпошти. Відповідачі відмовилися
отримувати листи від позивача, про що
був складений акт по встановленню
факту відмови отримання письмової
вимоги від 19.11.2013 року (а.с.62-70).

Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Актом депутата Броварської міської
ради Київської області Михайлова О.М.
від 29.09.2013 року встановлено факт
перешкод у користуванні власністю
ОСОБА_1 (а.с.13).

Актом комісійного обстеження об'єкту
від 20.09.2013 року, складеного комітетом
громадського самоврядування зі слів
сусідів, встановлено, що будинок
АДРЕСА_2 який належав родині ОСОБА_3 та
ОСОБА_12, після смерті власників,
відвідує їх син - ОСОБА_6. Зараз відкрита
спадкова справа, де сини власників
подали заяву про прийняття спадщини
(а.с.22).

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню лише в частині виселення
ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 і ОСОБА_5 з
квартири АДРЕСА_1.

Позовні вимоги в частині зняття з
реєстрації місця проживання
відповідачів у спірній квартирі
підлягають відхиленню, оскільки
позивачем не доведено й не надано
доказів, що в цій частині позову існує
спір, оскільки ОСОБА_1 не звертався до
сектору у справах громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб
Броварського МВ (з обслуговування м.
Бровари та Броварського району) ГУ МВС
України у Київській області з
відповідними вимогами.

Тому, керуючись ст. ст. 317, 391 ЦК України,
ст.ст. 105, 116 ЖК України, постановою
пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 березня 2012
року «Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
№5, ст.ст. 10, 60, 62, 64, 88, 212 - 215 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

позов задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 і
ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1

В частині вимог про зобов'язання
сектору у справах громадянства
імміграції та реєстрації фізичних осіб
Броварського МВ (з обслуговування м.
Бровари та Броварського району про
зняття з реєстрації відмовити.

На рішення протягом десяти днів може
бути подана апеляційна скарга до
Апеляційного суду Київської області.

Суддя В. С.
Сердинський