Справа № 490/6718/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2014 року
м. Миколаїв

Центральний районний суд м.
Миколаєва в складі:

головуючого -
судді
Подзігун Г.В.

при секретарі -
Голубашенко
Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
цивільну справу за заявою ОСОБА_1,
зацікавлена особа САДР УДМС України в
Миколаївській області, про
встановлення факту належності
правовстановлюючого документу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із
заявою про встановлення факту
належності їй правовстановлюючого
документу, а саме договору
купівлі-продажу частини житлового
будинку в АДРЕСА_1 від 18.12.1974 року,
зареєстрованого в реєстрі прав
власності МБТІ 09.01.1975 року за №4158
укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Заявник у судове засідання не
з'явився, направил до суду свого
представника який, надав суду заяву про
розгляд справи за його відсутності,
вимоги заяви підтримав.

Представник зацікавленої особи у
судове засідання не з'явився, надав
суду заяву про розгляд справи за його
відсутності, просив суд прийняти
рішення на розсуд суду.

Вивчивши доводи заяви, дослідивши
письмові докази, судом встановлені
наступні факти та відповідні ним
правовідносини.

Як вбачається з договору
купівлі-продажу частини житлового
будинку в АДРЕСА_1 від 18.12.1974 року,
зареєстрованого в реєстрі прав
власності МЬТІ 09.01.1975 року за номером
4158, ОСОБА_1 отримала у власність 17/100
частин домоволодіння за вищевказаною
адресою.

Однак у вищевказаному договорі
купівлі-продажу прізвище заявника
вказане як "ОСОБА_1", а у паспорті
громадянина України - "ОСОБА_1".

В заяві заявник пояснила, що на
час оформлення даного договору вона не
звернула увагу на правильність
написання свого прізвища і лише після
звернення до відповідного органу для
реєстрації своєї доньки у
домоволодінні виявила наявність
помилки у вищевказаному договорі.

Оскільки у вищевказаному
договорі та паспорті заявника є
розбіжності, ОСОБА_1 не може
використовувати своє право на
розпорядження своєю власністю.

У відповідності до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК
України, суд встановлює факт
належності правовстановлюючого
документу особі, ім'я, по батькові,
місце і час народження якої, що
зазначені в документі, не збігаються з
ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і
часом народження цієї особи,
зазначеним у свідоцтві про народження
або паспорті.

Тому суд вважає, що факт
належності ОСОБА_1 правовстановлюючого
документу - договору купівлі-продажу
частини житлового будинку в АДРЕСА_1
від 18.12.1974 року, зареєстрованого в
реєстрі прав власності МБТІ 09.01.1975 року
за №4158, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
є підтвердженим.

Таким чином вимоги заяви
підлягають частковому задоволенню.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України
судовий збір сплачений при подачі
заяви.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК
України , суд -

ВИРІШИВ:

Заяву - задовольнити .

Встановити факт належності ОСОБА_1
правовстановлюючого документу -
договору купівлі-продажу частини
житлового будинку в АДРЕСА_1 від 18.12.1974
року, зареєстрованого в реєстрі прав
власності МБТІ 09.01.1975 року за №4158,
укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене через
суд першої інстанції до апеляційного
суду Миколаївської області шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ
Г.В. ПОДЗІГУН