20 серпня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:
Євтушенко О.І., Горелкіної
Н.А., Іваненко Ю.Г.,
розглянувши в попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Приватного акціонерного товариства
«Просто-Страхування» до ОСОБА_4 про
відшкодування шкоди в порядку регресу
за касаціною скаргою Приватного
акціонерного товариства
«Просто-Страхування», подану
представником - Чередніченко Ганною
Олександрівною, на рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 13 березня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від
в с т а н о в и л а:
У липні 2013 року Приватне акціонерне
товариство «Просто-Страхування» (далі -
ПАТ «Просто-Страхування») звернулося
до суду із позовом до ОСОБА_4 про
відшкодування шкоди в порядку
В обґрунтування позовних вимог
зазначало, що пригода сталася з вини
ОСОБА_4, що підтверджується постановою
Шевченківського районного суду м.
Києва від 26 вересня 2012 року, згідно якої
ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної
ст. 124 КУпАП України. Цивільно-правова
ОСОБА_4 на момент дорожньо-транспортної
пригоди була застрахована в АТ
«Просто-Страхування» на підставі
полісу АВ/1544498 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів. В результаті
звернення ОСОБА_6, як власника
пошкодженого автомобіля «Рено»,
державний номерний знак НОМЕР_1, із
заявою про виплату страхового
відшкодування до страхової компанії
йому було виплачено страхове
відшкодування в розмірі
42 232 грн. 12 коп. Тому позивач просив
стягнути з відповідача в порядку
регресу витрати повʼ?язані з виплатою
страхового відшкодування.
Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 13 березня 2014 року в
задоволенні позовних вимог ПАТ
«Просто-Страхування» до ОСОБА_4 про
відшкодування шкоди в порядку регрессу
відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від
23 квітня 2014 року рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 13 березня 2014 року залишено
без змін.

У касаційній скарзі представник ПАТ
«Просто-Страхування» - Чередніченко
Г.О. просить скасувати рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 13 березня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду

м. Києва від 23 квітня 2014 року та
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити, мотивуючи свої
вимоги порушенням судом норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції в межах
касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Згідно ст. 38 Закону України «Про
обовʼ?язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» Страховик після виплати
страхового відшкодування має право
подати регресний позов: до
страхувальника або водія
забезпеченого транспортного засобу,
який спричинив дорожньо-транспортну
пригоду: якщо він керував транспортним
засобом у стані алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
під впливом лікарських препаратів, що
знижують увагу та швидкість реакції;
якщо він керував транспортним засобом
без права на керування транспортним
засобом відповідної категорії; якщо
він після дорожньо-транспортної
пригоди за його участю самовільно
залишив місце пригоди чи відмовився
від проходження відповідно до
встановленого порядку огляду щодо
стану алкогольного, наркотичного чи
іншого сп'яніння або щодо вживання
лікарських препаратів, що знижують
увагу та швидкість реакції, або вжив
алкоголь, наркотики чи лікарські
препарати, виготовлені на їх основі
(крім тих, що входять до офіційно
затвердженого складу аптечки або
призначені медичним працівником); якщо
дорожньо-транспортна пригода
визначена в установленому порядку
безпосереднім наслідком
невідповідності технічного стану та
обладнання транспортного засобу
існуючим вимогам Правил дорожнього
руху; якщо він не повідомив страховика
у строки і за умов, визначених у
підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього
Закону; якщо страховий випадок настав з
використанням забезпеченого
транспортного засобу в період, не
передбачений договором внутрішнього
страхування (при укладенні договору
страхування з умовою використання
транспортного засобу в період,
передбачений договором страхування);
до підприємства, установи, організації,
що відповідає за стан дороги, якщо
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди шкода
виникла з їх вини; до особи, яка
заподіяла шкоду навмисно. МТСБУ після
сплати страхового відшкодування має
право подати регресний позов: до
власника, водія транспортного засобу,
який спричинив дорожньо-транспортну
пригоду, який не застрахував свою
цивільно-правову відповідальність,
крім осіб, зазначених у пункті 13.1
статті 13 цього Закону; до водія
транспортного засобу, який заволодів
транспортним засобом за допомогою
протиправних дій; до страховика, якщо
забезпечений транспортний засіб, що
заподіяв шкоду, було встановлено та
страховик був зобов'язаний, але не
виплатив страхове відшкодування у
порядку, встановленому цим Законом; до
підприємства, установи, організації, що
відповідають за стан дороги, якщо
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди шкода
виникла з їх вини; до особи, визначеної
у пункті 13.1 статті 13 цього Закону, яка
причетна до дорожньо-транспортної
пригоди, якщо вона керувала
транспортним засобом у стані
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції, а також якщо вона
відмовилася від проходження
відповідно до встановленого порядку
огляду щодо стану алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
щодо вживання лікарських препаратів,
що знижують увагу та швидкість реакції,
та/або вжила алкоголь, наркотики чи
лікарські препарати, виготовлені на їх
основі (крім тих, що входять до офіційно
затвердженого складу аптечки або
призначені медичним працівником),
та/або вона керувала транспортним
засобом без права на керування
транспортним засобом відповідної
категорії, та/або самовільно залишила
місце пригоди.

Пунктом 33.1.4 ст. 33 Закону України «Про
обовʼ?язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» невідкладно, але не пізніше
трьох робочих днів з дня настання
дорожньо-транспортної пригоди,
письмово надати страховику, з яким
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону, -
МТСБУ), повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого МТСБУ зразка, а також
відомості про місцезнаходження свого
транспортного засобу та пошкодженого
майна, контактний телефон та свою
адресу. Якщо водій транспортного
засобу з поважних причин не мав змоги
виконати зазначений обов'язок, він має
підтвердити це документально.

Таким чином, суд першої інстанції, з
висновком якого погодився суд
апеляційної інстанції, дійшов вірного
висновку відмовивши в задоволенні
позовних вимог, оскільки відповідач з
поважних причин не мав змоги виконати
обовʼ?язок щодо повідомлення
страховика про дорожньо-транспортну
пригоду, перебуваючи в ДУ «Інституті
травмотології та ортопедії НАМН
України» та проведено хірургічне
втручання.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
суд касаційної інстанції дійшов до
висновку про відхилення касаційної
скарги та залишення без змін рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 13 березня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 23 квітня
2014 року, тому що судові рішення законні
та обґрунтовані.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Приватного
акціонерного товариства
«Просто-Страхування», подану
представником - Чередніченко Ганною
Олександрівною, відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 13 березня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 23
квітня 2014 року в справі за позовом
Приватного акціонерного товариства
«Просто-Страхування» до ОСОБА_4 про
відшкодування шкоди в порядку регресу,
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко Н.А. Горелкіна
Ю.Г. Іваненко