У Х В А Л А

Іменем України

22 серпня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючої: Готри Т.Ю.,

суддів: Боднар О.В., Кеміня
М.П.

при секретарі: Чейпеш С.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
представника позивача ОСОБА_1 на
рішення Ужгородського міськрайонного
суду від 18 березня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_2 до ТОВ «АЛЛО», 3-ї особи
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Закарпатській області про
стягнення неустойки та моральної
шкоди,-

в с т а н о в и л а :

Представник позивача ОСОБА_1 подав
апеляційну скаргу на рішення
Ужгородського міськрайонного суду від
18 березня 2014 року, яким у задоволенні
позову ОСОБА_2 до ТОВ «АЛЛО», 3-ї особи
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Закарпатській області про
стягнення неустойки і моральної шкоди -
відмовлено.

У скарзі просить скасувати зазначене
рішення, як незаконне, а справу
повернути до суду першої інстанції для
продовження її розгляду.

У судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну
скаргу підтримав.

Представник відповідача ТОВ «АЛЛО»
Гудзя Є.І. апеляційну скаргу не визнав,
просив таку відхилити, а рішення суду
залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які беруть участь у справі, перевіривши
доводи апеляційної скарги та матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 5 червня 2012 року
позивачкою ОСОБА_2 у магазині «АЛЛО» за
адресою м.Ужгород, вул.Корзо,23, що
відноситься до ТОВ «АЛЛО»
м.Дніпропетровськ, вул.Барикадна,15 А,
була придбана цифрова фотокамера Samsung
ST93 silver вартістю 999,06 грн.

Через декілька днів дана цифрова
фотокамера вийшла з ладу, внаслідок
чого позивачка 19 червня 2012 року здала
її відповідачу з вимогою для
безоплатного усунення виявленого
недоліку, який був усунутий, а товар
повернутий 12 липня 2012 року. Тобто
вказана цифрова фотокамера перебувала
в ремонті з 19 червня 2012 року по 12 липня
2012 року, а саме 23 дні, що на 9 днів більше
понад установленого законом строку.

Крім цього, на вимогу позивачки
відповідачем не було надано їй на час
ремонту у користування аналогічної
цифрової фотокамери.

Відповідно до ч.3 ст.709 ЦК України вимога
покупця про безоплатне усунення
недоліків товару підлягає задоволенню
продавцем або виготовлювачем протягом
чотирнадцяти днів або, за домовленістю
сторін, в інший строк. На вимогу покупця
на час ремонту йому має бути наданий у
користування аналогічний товар,
незалежно від моделі, з доставкою.

За кожний день прострочення продавцем
або виготовлювачем усунення недоліків
товару і невиконання вимоги про
надання в користування аналогічного
товару на час усунення недоліків
продавець сплачує покупцеві неустойку
в розмірі одного відсотка вартості
товару (ч.5 ст.709 ЦК України).

Пунктом 9 статті 8 Закону України «Про
захист прав споживачів» передбачено,
що за кожен день затримки усунення
недоліків понад установлений строк
(чотирнадцять днів) споживачеві
виплачується неустойка відповідно в
розмірі одного відсотка вартості
товару.

Таким чином, неустойка за усунення
недоліків товару понад установлений
законом строк становить 89,92 грн., а за
невиконання вимоги позивачки про
надання їй в користування аналогічного
товару на час усунення недоліків
становить 229,78 грн.

Разом з цим, судом встановлено, що
позивачка з даним позовом до суду
звернулася з пропуском встановленого
п.1 ч.2 ст.258 ЦК України строку позовної
давності, який до вимог про стягнення
неустойки встановлено в один рік, і
відповідно до ст.681 ЦК України
обчислюється від дня виявлення
недоліків у межах строків,
встановлених статтею 680 цього Кодексу,
а якщо на товар встановлено
гарантійний строк (строк придатності) -
від дня виявлення недоліків у межах
гарантійного строку (строку
придатності).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачка до суду з позовом про
стягнення неустойки звернулася у
жовтні 2013 року, тоді як строк позовної
давності до вимоги про стягнення
неустойки за затримку в ремонті товару
почав обчислюватися з 04.07.2012 року і
сплив у липні 2013 року, а до вимоги про
стягнення неустойки за ненадання
аналогічного товару з обмінного фонду
почав обчислюватися з 20.06.2012 року і
сплив у червні 2013 року, що вказує на
пропуск позивачкою строку позовної
давності, який нею пропущений без
поважних причин, так як про порушення
своїх прав і права на стягнення
неустойки їй було відомо ще у квітні 2013
року з листа Міністерства економічного
розвитку і торгівлі України від 08.04.2013
року (а.с.12), а тому суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
відмову у вимогах про стягнення
неустойки в розмірі 89,92 грн. та 229,78 грн..

Відповідно до ст.266 ЦК України зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги. А тому
суд першої інстанції також правильно
дійшов висновку про відмову в
задоволенні позовної вимоги про
стягнення моральної шкоди.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
рішення суду першої інстанції у
відповідності до ст.308 ЦПК України
підлягає залишенню без зміни, а
апеляційна скарга представника
позивача відхиленню, оскільки суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного
суду від 18 березня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ на протязі двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуюча :

Судді: