Справа № 212/1614/2012 Провадження №
22-ц/772/2520/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Луценко Л. В.Категорія:
Доповідач: Медвецький С. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" серпня 2014 р. м. ВінницяКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Вінницької області у
складі:

головуючого:
Медвецького С.К.,

суддів:
Панасюка О.С., Сопруна В.В.,

при
секретарі Богацькій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці апеляційну
скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на
ухвалу Вінницького міського суду
Вінницької області від 14 лютого 2014 року
у справі за поданням державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Вінницького
районного управління юстиції про
тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві
виїзду за межі України, -

встановила:

У лютому 2014 року державний виконавець
ВДВС Вінницького районного управління
юстиції звернувся до суду із поданням
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України ОСОБА_3 шляхом заборони
перетинати державний кордон України до
виконання своїх зобов'язань,
покладених на нього рішеннями,
посилаючись на те, що на виконанні у
відділі державної виконавчої служби
Вінницького районного управління
юстиції знаходиться зведене виконавче
провадження з виконання:

- виконавчого напису приватного
нотаріуса Дніпропетровського
нотаріального округу про звернення
стягнення на житловий будинок на
користь ПАТ «ОТП Банк» на суму 302 710, 21
грн.;

- про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ
«УкрСиббанк» заборгованості на
загальну суму 151 800, 26 грн.;

- про стягнення з ОСОБА_3 на користь
«Універсал Банк» заборгованості на
загальну суму 21 114, 11 грн.

Оскільки боржник від виконання
вищезазначених рішень суду ухиляється,
то державний виконавець ВДВС
Вінницького районного управління
юстиції просив обмежити ОСОБА_3 у праві
виїзду за межі України до виконання ним
зобов'язань, покладених на нього
рішеннями.

Ухвалою Вінницького районного суду
Вінницької області від 14 лютого 2014 року
тимчасово обмежено ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, зареєстрованого АДРЕСА_1, у
праві виїзду за межі України без
вилучення паспорта до виконання ним
своїх зобов'язань.

Виконання ухвали суду покладено
на Адміністрацію Державної
прикордонної служби України.

В апеляційній скарзі представник
боржника ОСОБА_2 просить ухвалу суду
скасувати і постановити нову ухвалу,
якою відмовити у задоволенні подання,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права.

У судовому засіданні ОСОБА_3 та його
представник підтримали апеляційну
скаргу та просили її задовольнити.

Представник ПАТ «УкрСиббанк»
заперечувала проти задоволення
апеляційної скарги.

Державний виконавець в судове
засідання не з'явився, надав заяву про
розгляд справи у його відсутність.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши підстави апеляційної
скарги, вважає, що вона підлягає
задоволенню з таких міркувань.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець у разі ухилення боржника
від виконання зобов'язань, покладених
на нього рішенням, вправі звертатися до
суду за встановленням тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи за межі України - до
виконання зобов'язань за рішенням.

Установлено, що на виконанні у відділі
державної виконавчої служби
Вінницького районного управління
юстиції знаходиться зведене виконавче
провадження з виконання:

- виконавчого напису приватного
нотаріуса Дніпропетровського
нотаріального округу про звернення
стягнення на житловий будинок на
користь ПАТ «ОТП Банк» на суму 302 710, 21
грн.;

- про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ
«УкрСиббанк» заборгованості на
загальну суму 151 800, 26 грн.;

- про стягнення з ОСОБА_3 на користь
«Універсал Банк» заборгованості на
загальну суму 21 114, 11 грн.

Задовольняючи подання, суд першої
інстанції виходив із того, що боржник у
добровільному порядку не погашає
заборгованість та ухиляється від
виконання зобов'язань за виконавчими
листами.

Однак повністю погодитись з такими
висновками суду не можна.

Законом передбачено юридичні санкції у
вигляді тимчасового обмеження у праві
виїзду не за наявності факту
невиконання зобов'язань, а за ухилення
від їх виконання. У зв'язку з цим з метою
всебічного і повного з'ясування всіх
обставин справи, встановленню дійсних
прав та обов'язків учасників спірних
правовідносин, суду належить з'ясувати,
чи дійсно особа свідомо не виконувала
належні до виконання зобов'язання в
повному обсязі або частково.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
належним чином не з'ясував всі
обставини справи, не з'ясував, чи дійсно
боржник свідомо не виконував належні
до виконання зобов'язання, а лише
обмежився висновком про те, що боржник
ухиляється від виконання рішення суду.

При цьому судом не з'ясовано, чи має
боржник змогу виконати зобов'язання у
повному обсязі або частково, але не
робить цього без поважних причин.

У матеріалах справи відсутні докази на
підтвердження факту ухилення боржника
від виконання своїх боргових
зобов'язань і відомостей про
обізнаність боржника щодо наявності
відкритого виконавчого провадження та
строків його добровільного виконання.

Окрім цього, за змістом ч. 2 ст. 377-1 ЦПК
України вирішення питання про
тимчасове обмеження конституційного
права за поданням державного виконавця
за відсутності останнього не є
виправданим, оскільки саме він
зобов'язаний довести суду з наданням
відповідних матеріалів виконавчого
провадження необхідність обмеження
конституційного права боржника у
виконавчому провадженні.

Матеріалами справи встановлено, що
державний виконавець участі в судовому
засіданні не приймав, матеріали
виконавчого провадження суду не
надавав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції апеляційний суд
змінює або скасовує ухвалу суду першої
інстанції і постановляє ухвалу з цього
питання, якщо воно було вирішено судом
першої інстанції з порушенням норм
процесуального права або при
правильному вирішенні було помилково
сформульовано суть процесуальної дії
чи підстави її застосування.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
зазначених вимог закону не врахував, у
порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України
не з'ясував належним чином фактичні
обставини справи щодо заявлених вимог,
і це, на думку колегії суддів, є
обов'язковими підставами для
скасування ухвали суду.

За таких обставин, ухвалу суду першої
інстанції необхідно скасувати та
постановити нову ухвалу про відмову в
задоволенні подання.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, п. 2 ч. 1 ст.
312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду
Вінницької області від 14 лютого 2014 року
скасувати.

У задоволенні подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Вінницького
районного управління юстиції про
тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві
виїзду за межі України відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий: /підпис/
С.К. Медвецький

Судді: /підпис/
О.С. Панасюк

/підпис/
В.В. Сопрун

З оригіналом вірно: