Справа № 188/1198/14-ц
Провадження № 2/188/568/2014
03 вересня 2014 року Петропавлівський
районний суд Дніпропетровської
головуючого судді:
за участю представників сторін:
від позивача: не
від відповідача: не
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Петропавлівка
цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 (с. Троїцьке
Петропавлівського району
Дніпропетровської області)
до ОСОБА_2 (с. Троїцьке
Петропавлівського району
Дніпропетровської області)
про визнання особи такою, що втратила
право на користування житлом
ОСОБА_1 (с. Троїцьке Петропавлівського
району Дніпропетровської області)
просить визнати ОСОБА_2 такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1
Позовні вимоги мотивовані тим, що на
підставі договору дарування від 01.04.1996
року позивач є єдиним власником
домоволодіння АДРЕСА_1 Після одруження
з сином позивача за згодою позивача в
2010 році ОСОБА_2 було зареєстровано у
цьому домоволодінні. Однак з червня 2013
року ОСОБА_2 припинила шлюбні відносини
з сином позивача, у вказаному
домоволодінні не проживає з червня 2013
року, в добровільному порядку не
знялась з реєстрації, в зв'язку з чим
позивач змушена звернутися до суду.
Позивач в судове засідання не
з'явилась, направила до суду заяву,
відповідно до якої просить розглянути
справу у її відсутність, позовні вимоги
підтримала в повному обсязі та просила
Відповідач в судове засідання не
з'явилась, про дату, місце та час
розгляду справи повідомлена належним
чином. Будь-яких клопотань та заяв до
суду від відповідача не надійшло.
Враховуючи обставини справи суд
вважає за можливе розглянути справу у
відсутність позивача та відповідача.
На підставі наявних в матеріалах
справи доказів, суд, керуючись ст. 225 ЦПК
України, постановив ухвалу про заочний
розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню з
Судом встановлено, що відповідно до
договору дарування від 01.04.1996 року
ОСОБА_1 дійсно належить на праві
приватної власності житловий будинок
Згідно реєстраційного посвідчення від
05.04.1996р., позивач є єдиним одноособовим
власником будинку АДРЕСА_1 (а.с. 6).
Відповідно до довідки Троїцької
сільської ради Петропавлівського
району Дніпропетровської області від
17.07.2014 року в домоволодінні АДРЕСА_1
зареєстрована ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.
Згідно акту Троїцької сільської ради
від 12.06.2014р. ОСОБА_2 дійсно
зареєстрована, але з червня 2013 року не
проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8).
Позивач посилається на те, що в
добровільному порядку ОСОБА_2, яка не є
членом її родини, відмовляється
знятись з реєстрації в належному їй
домоволодінні, що і є причиною спору.
Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.
Згідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.
Як встановлено в судовому засіданні
позивач у визначеному законодавством
порядку набула право власності на
спірне домоволодіння.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
Власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном (ст. 391 ЦК України).
Згідно ст. 71 ЖК України якщо наймач або
члени його сім*ї були відсутні з
поважних причин понад шість місяців, то
цей строк у разі спору може бути
продовжено судом.
У відповідності до ст. 72 ЖК України
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, проводиться в
судовому порядку.
Судом встановлено, що відповідач
фактично не проживає за місцем своєї
реєстрації більше шести місяців без
поважних причин та на даний час
проживає за іншою адресою.
Наявність реєстрації ОСОБА_2 у
спірному домоволодінні позбавляє
можливості позивача здійснювати право
власності у повному обсязі.
Як вбачається з матеріалів справи на
день розгляду справи ОСОБА_2 продовжує
бути зареєстрованою у спірному
будинку, що суперечить інтересам
власника домоволодіння.
Оскільки ОСОБА_2 не є членом сім'ї
позивача, не є власником домоволодіння,
тому позовні вимоги є правомірними та
підлягають задоволенню.
Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові
витрати підлягають стягненню з
відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 3, 58-60, 79, 88, 212, 213-215, 218, 223, 224-226 ЦПК
України, суд -
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням - будинком АДРЕСА_1
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце
реєстрації: АДРЕСА_1; місце проживання:
АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий
збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн.
Заочне рішення може бути переглянуте
Петропавлівським районним судом
Дніпропетровської області за
письмовою заявою відповідача.
Заява про перегляд заочного рішення
може бути подана протягом десяти днів з
дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Петропавлівський районний суд
Дніпропетровської області протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя К. В. Місюра