РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

643/4770/14-ц

2/643/2516/14

05.06.2014

Московський районний суд м. Харкова у
складі:

головуючого судді: Погасій О.Ф.

при секретарі: Бровкіної М.І.

розглянувши у судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ХКП «Міськелектротранс», КП
«Тролейбусне депо № 2», треті особи:
Департамент транспорту Харківської
міської ради, Департамент праці та
соціальної політики Харківської
міської ради про стягнення
відшкодування спричиненої шкоди
здоров'ю

ВСТАНОВИВ:

02 квітня 2014 року ОСОБА_1 (далі - позивач)
звернулась до суду з позовом до ХКП
«Міськелектротранс», КП «Тролейбусне
депо № 2», треті особи: Департамент
транспорту Харківської міської ради,
Департамент праці та соціальної
політики Харківської міської ради про
стягнення відшкодування спричиненої
шкоди здоров'ю в якому, після уточнення
позовних вимог, просить суд стягнути з
Комунального підприємства
«Тролейбусне депо № 2» одноразово за
рахунок втраченого заробітку 29883 грн.;
грошову компенсацію за постійний
сторонній догляд у розмірі 14941, 5 грн.;
грошову компенсацію за побутовий
догляд у розмірі 7470, 75 грн.; а також
щомісячно стягувати з КП «Тролейбусне
депо № 2» грошову компенсацію по
відшкодуванню шкоди, спричиненої її
здоров'ю у розмірі мінімальної
заробітної плати; грошову компенсацію
за постійний сторонній догляд - у
розмірі половини мінімальної
заробітної плати; грошову компенсацію
за побутовий догляд - у розмірі чверті
мінімальної заробітної плати.

В обґрунтування позову позивач
зазначила, що 28.04.1971 року з вини водія
ХКП «Міськелектротранс» відбулась ДТП,
в результаті якої їй було ампутовано
обидві ноги. За висновком ВТЕК вона
визнана інвалідом 1-ї групи довічно і до
квітня 2012 року відповідач ХКП
«Міськелектротранс» проводив їй
відшкодування шкоди, спричиненої її
здоров'ю, щомісячно у розмірі
мінімальної заробітної плати, яка
встановлюється Законом України «Про
державний бюджет України» на
відповідний рік.

04 квітня 2005 року Московським районним
судом м. Харкова винесено рішення,
відповідно до якого з ХКП
«Міськелектротранс» щомісячно з 01.02.2005
року стягується на користь ОСОБА_1
грошова компенсація за постійний
сторонній догляд у розмірі половини
мінімальної заробітної плати, а також
грошова компенсація за побутову
допомогу у розмірі чверті мінімальної
заробітної плати, починаючи з 01.04.2001
року. Але і ці виплати з квітня 2012 року
позивач не отримує, що вважає
неправомірним.

Відповідачі ХКП «Міськелектротранс»
та КП «Тролейбусне депо № 2», третя
особа - Департамент транспорту
Харківської міської ради про дату та
час розгляду справи повідомлені
належним чином. В судове засідання не
з'явились, заперечень

проти позовних вимог не надали. До
канцелярії суду надійшли їх заяви про
розгляд справи за їх відсутності, а
також копії Статуту Харківського
комунального підприємства
«Міськелектротранс» ордена Трудового
Червоного Прапора їм. 60-річчя
Радянської України» та Статуту
комунального підприємства
«Тролейбусне депо № 2».

Представник Департаменту праці та
соціальної політики Харківської
міської ради Каденко Н.М. позовні
вимоги ОСОБА_1 підтримала, надав суду
копії договору про передачу майна в
господарське відання № 1492 від 12.08.2011
року між управлінням комунального
майна та приватизації Департаменту
економіки та комунального майна
Харківської міської ради та КП
«Тролейбусне депо № 2», розпорядження
управління комунального майна та
приватизації Департаменту економіки
та комунального майна Харківської
міської ради від 16.09.2011 № 1709 «Про
внесення змін в договір передачі майна
в господарське відання № 669 від 11.12.1995р.
з Харківським комунальним
підприємством «Міськелектротранс» та
внесення змін в договір передачі майна
в господарське відання № 1492 від 12.08.2011
р. з комунальним підприємством
«Тролейбусне депо № 2» (з актом
приймання-передачі основних засобів),
розпорядження управління комунального
майна та приватизації Департаменту
економіки та комунального майна
Харківської міської ради від 20.09.2011 №
1720 «Про внесення змін в договір
передачі майна в господарське відання
№ 669 від 11.12.1995р. з Харківським
комунальним підприємством
«Міськелектротранс» та внесення змін в
договір передачі майна в господарське
відання № 1492 від 12.08.2011 р. з комунальним
підприємством «Тролейбусне депо № 2» (з
актом приймання-передачі основних
засобів). Представник Департаменту
праці та соціальної політики
Харківської міської ради вважає, що з
цих документів вбачається, що на
теперішній час володільцем джерела
підвищеної небезпеки є КП «Тролейбусне
депо № 2», тому що саме до нього, через
управління комунального майна та
приватизації Департаменту економіки
та комунального майна Харківської
міської ради (як органу, уповноваженому
розпоряджатися майном територіальної
громади міста Харкова), перейшов
рухомий склад ХКП «Міськелектротранс».

Дослідивши матеріали адміністративної
справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 23.06.1990 року є
інвалідом 1-ї групи з дитинства довічно
внаслідок ДТП, яке сталося з вини ХКП
«Міськелектротранс». Згідно із
довідкою Московської ВТЕК №097187 від
23.06.1990 року вона є непрацездатною
особою та потребує постійного
стороннього догляду.

Рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 04.04.2005 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ХКП
«Міськелектротранс», Головне
управління праці та соціального
захисту населення про стягнення суми,
встановлено, що згідно із висновком
судово-медичної експертизи № 289-Д від
18.12.1992 року та № 175-Д від 13.07.2004 року
ОСОБА_1 потребує постійного
стороннього догляду і побутової
допомоги. Судом прийнято рішення про
стягнення з ХКП «Міськелектротранс» на
користь ОСОБА_1 зх 01.02.2005 року щомісячно
грошову компенсацію за постійний
сторонній догляд в розмірі половини
мінімальної заробітної плати та
грошову компенсацію за побутову
допомогу в розмірі чтверті мінімальної
заробітної плати, починаючи з 01.04.2001
року.

Відповідно до ч.3 ст. 61 Цивільного
процесуального кодексу України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

11 червня 2013 року постановою
Господарського суду Харківської
області по справі за заявою Управління
Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі м. Харкова,
Основ'янської міжрайонної державної
податкової інспекції м. Харкова
Харківської області Державної
податкової служби про визнання
банкрутом Харківське комунальне
підприємство «Міськелектротранс»
ордена Трудового Червоного Прапора ім.
60-річчя Радянської України зазначене
підприємство визнано банкрутом та
відкрита ліквідаційна процедура.

Статтею 1187 Цивільного кодексу України
встановлено, що джерелом підвищеної
небезпеки є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Згідно із п.4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6
«Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» під володільцем
джерела підвищеної небезпеки
розуміється юридична особа або
громадянин, що здійснюють
експлуатацію джерела підвищеної
небезпеки в силу права власності,
повного господарського відання,
оперативного управління або з інших
підстав (договору оренди, довіреності
тощо).

Суд зазначає, що відповідно до Статуту
Харківського комунального
підприємства «Міськелектротранс»
ордена Трудового Червоного Прапора їм.
60-річчя Радянської України» та Статуту
комунального підприємства
«Тролейбусне депо № 2» майно
підприємств, в т.ч. рухомий склад, є
власністю територіальної громади
міста Харкова і передано відповідачам
на праві господарського відання.

З договору про передачу майна в
господарське відання № 1492 від 12.08.2011
року між управлінням комунального
майна та приватизації Департаменту
економіки та комунального майна
Харківської міської ради та КП
«Тролейбусне депо № 2», розпорядження
управління комунального майна та
приватизації Департаменту економіки
та комунального майна Харківської
міської ради від 16.09.2011 № 1709 «Про
внесення змін в договір передачі майна
в господарське відання № 669 від 11.12.1995р.
з Харківським комунальним
підприємством «Міськелектротранс» та
внесення змін в договір передачі майна
в господарське відання № 1492 від 12.08.2011
р. з комунальним підприємством
«Тролейбусне депо № 2» (з актом
приймання-передачі основних засобів),
розпорядження управління комунального
майна та приватизації Департаменту
економіки та комунального майна
Харківської міської ради від 20.09.2011 №
1720 «Про внесення змін в договір
передачі майна в господарське відання
№ 669 від 11.12.1995р. з Харківським
комунальним

підприємством «Міськелектротранс» та
внесення змін в договір передачі майна
в господарське відання № 1492 від 12.08.2011
р. з комунальним підприємством
«Тролейбусне депо № 2» (з актом
приймання-передачі основних засобів)
вбачається, що майно від ХКП
«Міськелектротранс» належним чином
було передано до КП «Тролейбусне депо
№ 2».

КП «Тролейбусне депо № 2» на праві
господарського відання є володільцем
джерела підвищеної небезпеки, яке
спричинило шкоду здоров'ю ОСОБА_1,
внаслідок чого вона стала інвалідом 1
групи довічно, тому повинно
відшкодовувати спричинену її здоров'я
шкоду.

Статтею 1195 Цивільного кодексу України
визначено, що фізична або юридична
особа, яка завдала шкоди каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я фізичній
особі, зобов'язана відшкодувати
потерпілому заробіток (дохід),
втрачений ним внаслідок втрати чи
зменшення професійної або загальної
працездатності, а також відшкодувати
додаткові витрати, викликані
необхідністю посиленого харчування,
санаторно-курортного лікування,
придбання ліків, протезування,
стороннього догляду тощо.

У разі каліцтва або іншого ушкодження
здоров'я фізичної особи, яка в момент
завдання шкоди не працювала, розмір
відшкодування визначається виходячи з
розміру мінімальної заробітної плати.

Шкода, завдана фізичній особі
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я, відшкодовується без
урахування пенсії, призначеної у
зв'язку з втратою здоров'я, або пенсії,
яку вона одержувала до цього, а також
інших доходів.

Відповідно до ч.1 ст. 1202 Цивільного
кодексу України відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю потерпілого,
здійснюється щомісячними платежами.

З квітня 2012 року по травень 2014 року
позивачка не отримала належні їй
відшкодування втраченого заробітку в
розмірі 29 883 грн., грошові компенсації
за сторонній догляд в розмірі 14 941, 5
грн. та за побутову допомогу в розмірі
7470, 75 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 2, 8, 10, 57-61, 209-210, 212-215, 218 Цивільного
процесуального кодексу України, ст.ст.
1187,1195, 1202 Цивільного кодексу України,,
постановою Пленуму Верховного Суду
України від 27.03.1992 № 6 «Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди», суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
повністю.

Стягнути з Комунального підприємства
«Тролейбусне депо № 2» одноразово за
рахунок втраченого заробітку 29883 грн.;
грошову компенсацію за постійний
сторонній догляд у розмірі 14941, 5 грн.;
грошову компенсацію за побутовий
догляд - у розмірі чверті мінімальної
заробітної плати 7470, 75 грн., а всього
стягнути 52 295, 25 грн.

Стягувати щомісячно з 01 червня 2014 року
з Комунального підприємства
«Тролейбусне депо № 2» на користь
ОСОБА_1 грошову компенсацію по
відшкодуванню шкоди, спричиненої її
здоров'ю у розмірі мінімальної
заробітної плати; грошову компенсацію
за постійний сторонній догляд - у
розмірі половини мінімальної
заробітної плати; грошову компенсацію
за побутовий догляд - у розмірі чверті
мінімальної заробітної плати.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається до Апеляційного суду
Харківської області через Московський
районний суд м. Харкова протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення

Суддя
О.Ф. Погасій