Справа № 301/2044/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

"03" вересня 2014 р.
м.
Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської
області в особі головуючої Пітерських
М. О., при секретарі Халак Л.Ю., з участю
позивачки ОСОБА_1, представника
позивача ОСОБА_2, представника
відповідача ОСОБА_3, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Іршава цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про
збільшення розміру аліментів на
утримання дитини,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в Іршавський
районний суд Закарпатської області з
позовом до ОСОБА_4 про збільшення
розміру аліментів на утримання
неповнолітнього сина.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
рішенням Іршавського районного суду
від 19 жовтня 2009 року з ОСОБА_4 стягнуті
аліменти в користь ОСОБА_1 на утримання
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій
грошовій сумі по 300 гривень щомісячно
до досягнення дитиною повноліття.
Оскільки потреби дитини-підлітка, а
тому і витрати на його утримання
збільшилися, 300 грн. це недостатня сума
для утримання дитини. Крім того, на
утриманні позивачки є повнолітня
дочка, яка продовжує навчання на
платній основі. Оскільки матеріальне
становище позивачки з часу призначення
аліментів погіршилося, а відповідач
спроможний сплачувати аліменти в
більшому розмірі, просила суд
збільшити розмір стягуваних аліментів
на утримання неповнолітнього сина до
1000 грн. щомісяця.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засідання
позовні вимоги підтримала у повному
обсязі та пояснила, що рішенням суду
відповідача зобов'язано до сплати
аліментів на утримання сина у сумі 300
грн. щомісяця. Однак, цієї суми не
вистачає для утримання дитини,
забезпечення для неї повноцінного
харчування, належних умов для життя та
навчання. З часу призначення аліментів
збільшився розмір прожиткового
мінімуму, життя подорожчало, потреби
сина-підлітка виросли. Крім того,
відповідач тривалий час не сплачує
аліменти та має заборгованість по
аліментам у розмірі 27600 грн., у сторін
також є повнолітня дочка, яка продовжує
навчання на платній основі та тягар
утримання якої несе позивачка,
оскільки відповідач ніякої допомоги на
утримання дітей не надає. Вважала, що з
часу призначення аліментів
матеріальний стан позивачки
погіршився, а відповідач має
можливість надавати матеріальну
допомогу у більшому розмірі, оскільки
протягом багатьох років працював за
кордоном та мав достойні заробітки.
Просила збільшити розмір аліментів і
зобов'язати відповідача до сплати
аліментів у твердій грошовій сумі у
розмірі по 1000 грн. щомісяця.

Представник позивача ОСОБА_2 позов
підтримав, просив його задовольнити у
повному обсязі та пояснив, що стягнення
аліментів за рішенням суду від 19.10.2009
року припинено тільки відносно
повнолітньої дочки, а відносно
неповнолітнього сина виконавче
провадження про стягнення на його
утримання аліментів у сумі по 300 грн.
продовжується, тому заперечення
представника відповідача є
безпідставними.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання
повторно не з'явився, про день, час та
місце розгляду справи був належним
чином повідомлений відповідно до ч.5 ст.
74 ЦПК України, причини неявки суду не
повідомив, заяв про відкладення
розгляду справи, чи про розгляд справи
в його відсутності до суду не подавав (
а.с. 22, 29).

Представник відповідача ОСОБА_3 в
судовому засіданні позов не визнав і
пояснив, що відповідач до квітня 2014
року працював за кордоном, але на даний
час не має постійного офіційного місця
роботи, тому його доходи є
нерегулярними та мінливими. Крім того,
рішенням Іршавського районного суду
від 19 жовтня 2009 року з ОСОБА_4 стягнуті
аліменти на утримання двох
неповнолітніх дітей у твердій грошовій
сумі по 300 гривень щомісячно на кожну
дитину до досягнення старшою дитиною
повноліття. Старша дочка - ОСОБА_6 -
досягла повноліття ІНФОРМАЦІЯ_6, тому
стягнення аліментів в день її
повноліття припинилося на обох дітей.
За такої обставини, позов про
збільшення розміру аліментів є
безпідставним.

Заслухавши пояснення позивачки та
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, з'ясувавши повно і
всебічно обставини, на які сторони
посилалася, як на підставу своїх вимог
та заперечень, оцінивши докази сторін
на ствердження цих обставин в їх
сукупності, суд вважає позовні вимоги
задовольнити частково, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН
про права дитини від 20 листопада 1989
року, держава визнає право кожної
дитини на рівень життя, необхідний для
фізичного, розумового, духовного,
морального і соціального розвитку
дитини. Батьки або інші особи, які
виховують дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст.192 СК України,
розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них.

У судовому засіданні встановлено, що
сторони мають малолітнього сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з
позивачкою (а.с.9).

Рішенням Іршавського районного суду
від 19.10.2009 року відповідача зобов'язано
до сплати аліментів на утримання дітей
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі по
300 грн. щомісяця на кожну дитину,
починаючи з 30.07.2009 року і до досягнення
найстаршою дитиною повноліття (а.с. 3-4).

Позивачка вважала, що з часу
призначення аліментів її матеріальний
стан погіршився, оскільки збільшився
розмір прожиткового мінімуму, життя
подорожчало, потреби сина-підлітка
виросли. Призначених коштів не
вистачає для забезпечення дитині
повноцінного харчування, створення
належних умов для його навчання та
розвитку. Відповідач не тільки не
сплачує щомісяця по 300 грн. призначених
аліментів, але і має заборгованість у
сумі 27600 грн., крім того не приймає
участі у забезпеченні сина одягом та
навчальним приладдя. У сторін також є
повнолітня дочка, яка продовжує
навчання на платній основі. Оскільки
відповідач ніякої допомоги на
утримання дітей не надає, тягар
утримання і повнолітньої дочки несе
позивачка.

Враховуючи, що з часу присудження
аліментів - 19.10.2009 року - істотно зріс
прожитковий мінімум для дитини
відповідного віку з 632 грн. до 1286 грн., у
зв'язку з інфляційними процесами
зменшилася і купівельна спроможність
позивача, суд вважає, що вимога про
збільшення розміру стягуваних
аліментів є підставною.

Що стосується суми, на яку слід
збільшити розмір аліментів, згідно ч. 1
ст. 182 СК України, при визначенні
розміру аліментів суд враховує
матеріальне становище платника
аліментів, що він є працездатним, однак
постійного місця роботи не має і його
дохід не нерегулярним та мінливим,
наявність у сторін повнолітньої дочки,
яка продовжує навчання і на утримання
якої з відповідача стягнуто аліменти.

Враховуючи наведене суд вважає, що
розмір аліментів визначений у твердій
грошовій сумі слід збільшити і
стягувати з відповідача ОСОБА_4 по 600
грн. щомісяця на утримання
неповнолітнього сина.

Твердження представника відповідача
про те, що стягнення встановлених
рішенням суду від 19.10.2009 року аліментів
на утримання двох неповнолітніх дітей
припинилося ІНФОРМАЦІЯ_6 через
досягнення старшою дитиною повноліття
суд вважає безпідставним, виходячи з
наступного.

Рішенням Іршавського районного суду
від 19.10.2009 року відповідача зобов'язано
до сплати аліментів на утримання двох
на той час неповнолітніх дітей у
твердій грошовій сумі по 300 грн.
щомісяця на кожну дитину (а.с. 3-4).

Стягнення аліментів присуджується
щомісячними платежами до досягнення
дитиною повноліття. З часом, у
передбачених законом випадках, розмір
аліментів до досягнення дитиною
повноліття може бути збільшено,
зменшено або припинено за заявою
одного з батьків, чого в даному випадку
не було.

Розмір аліментів визначено рішенням
суду від 19.10.2009 року у твердій грошовій
сумі на кожну дитину окремо. Тому,
досягнення повноліття одною дитиною
тягне за собою припинення аліментів
тільки на її утримання. Для припинення
стягнення аліментів на утримання іншої
дитини, яка ще не досягла повноліття,
підстав не має.

Суд також вважає, відповідно до ч. 3 ст.88
ЦПК України, стягнути з відповідача в
користь держави 243,60 грн. судового
збору.

Керуючись ст.ст.180, 181, 182, 184, 192 Сімейного
кодексу України, ст.ст.11, 15, 57-60, 88 ч.3, 208,
209, 212-215, 218, 292, 294 ЦПК України, абз. 4 п. 23
Постанови № 3 Пленуму ВСУ від 15 травня
2006 р. «Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»,

рішив:

Позов задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів,
встановлених рішенням Іршавського
районного суду від 19.10.2009 року, та
стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти
на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
в твердій грошовій сумі по 600 (шістсот)
грн. щомісячно, починаючи з дня
набрання рішенням законної сили і до
досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 243
(двісті сорок три) грн. 60 коп. судового
збору.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Закарпатської області через цей
районний суд.

Головуючий :
М. О.
Пітерських